Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь суму коштів у розмірі 28 726,85 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.10.2019 року по справі № 369/8542/19, провадження № 2/369/3574/19 було частково задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи з 04.07.2019 року. На виконання вказаного заочно рішення Києво-Святошинського районного суду від 18.10.2019 року по справі № 369/8542/19 державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичною В.В. було відкрито виконавче провадження № 61132770. Станом на 20.05.2022 року у вказаному виконавчому провадженні № 61132770 у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість зі сплати аліментів в сумі 145 402,34 грн. При цьому, заборгованість за період з 03.12.2021 року по 20.05.2022 року склала 28 726,85 грн. Доказами,\~підтверджуючим вказані\~обставини є\~довідка розрахунок заборгованості по аліментам\~за період з 03.12.2021\~року по\~20.05.\~2022\~року видана\~у виконавчому\~провадженні №\~61132770\~та довідка про несплату аліментів. У зв`язку з цим, позивач просила суд стягнути на її користь суму коштів у розмірі 28\~726,85 гривень. Ухвалою суду від 27.07.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у цивільній справі, призначено розгляд справи на 10.11.2022 року. Для Відповідача встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. У встановлений судом строк Відповідач не скористався своїм правом подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Позивач та Відповідач були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи по суті. Позивач подала до суду заяву, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог та просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.\~ст.\~280-282\~ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно\~ст.\~247 ЦПК України\~у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як вбачається із матеріалів справи, що 26 червня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 серпня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26 червня 2005 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 225, розірвано. Батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2019 року було стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи з 04 липня 2019 року. На виконання вказаного заочно рішення Києво-Святошинського районного суду від 18.10.2019 року по справі № 369/8542/19 державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичною В.В. було відкрито виконавче провадження № 61132770. З матеріалів справи слідує, що відповідач свої зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання дітей не виконував, жодної сплати в рахунок погашення заборгованості по аліментам відповідачем не здійснено у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів. Згідно розрахунку головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) Стебловської Ю.О. за [PERSON] рахується заборгованість зі сплати аліментів за період з 03.12.2021\~року по\~20.05.\~2022\~ року у розмірі 28\~726,85 грн. Так, згідно п.1. ч.1\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як вбачається із правової позиції, висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. За змістомст.549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК Українитаст.196\~СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання. Пунктом 22постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України 15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196\~СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням. Статтею 180 СК України\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини (частина 3\~статті 181 СК України). Відповідно до правової позиції висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів має періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені або до дня їх повного погашення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Звертаючись до суду з позовом позивачка мотивувала свої вимоги тим, що відповідач допустив порушення у вигляді прострочення сплати аліментів, має заборгованість зі сплати аліментів, а тому законом передбачено, що вона має право на стягнення неустойки за вказане прострочення. У пункті 22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Підсумовуючи викладене суд зазначає, що позовні вимоги є обґрунтованими і їх необхідно задовольнити та стягнути суму прострочення сплати аліментів в розмірі 28\~726, 85 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України). У разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року по справі № 161/4985/17. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання цього позову на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 992\~грн.\~40\~грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З приводу стягнення витрат на правову допомогу судом зазначається наступне. Відповідно до частин 1-3\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги від 02 липня 2022 року, ордер на надання правової допомоги від [PERSON] на [PERSON] , детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, акт виконаних робіт та квитанція прибуткового касового ордера №1/18 від 18.07.2022 року про сплату позивачем адвокату Крикунову О.В. послуг за надання правничої допомоги у розмірі 8000,00 грн. Згідно з частинами 4-6\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 8000, 00 гривень з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви частково. На підставі викладеного,

Outcome: approved