Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача стягнення грошових коштів в розмірі 10\~000 доларів США, що в еквіваленті становить 279\~000 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 23 квітня 2021 року [PERSON] позичив у [PERSON] 10\~000 доларів США, що еквівалентно 279\~000 гривень, які зобов`язався повернути до 07 травня 2021 року. В підтвердження факту отримання коштів та обов`язку їх повернути відповідач власноручно написав розписку. Станом на 15 грудня 2021 року відповідач не виконав своїх зобов`язань та не повернув позивачу 10\~000 доларів США, що еквівалентно 279\~000 гривень. Враховуючи те, що [PERSON] порушив свої зобов`язання та не повернув суму позики до 07.05.2021 року, отже [PERSON] вправі звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь суми позики. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін, надано відповідачу строк на подання відзиву. Оскільки учасники процесу в судове засідання не викликались, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, дослідивши представленні по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи, 23 квітня 2021 року [PERSON] позичив у [PERSON] 10\~000 доларів США, які зобов`язався повернути до 07 травня 2021 року. Вказані обставини підтвердження копією розписки від 23 квітня 2021 року. Позивач вважає, що відповідачем порушено умови договору позики та не виконано свого обов`язку перед позивачем, оскільки відповідач не повернув кошти. Суд враховує, що доводи позивача відповідач не спростував та не заперечив. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач жодних доказів на спростування вимог позивача не надав та не підтвердив факт повернення позивачу коштів. Згідно ст.ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, та позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Також, ВС підкреслив, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки. Таким чином, з врахуванням викладених доводів та наданих доказів, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд приходить до переконання про підставіть позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 10\~000 доларів США. Окрім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, які складаються із судового збору згідно квитанцій в розмірі 2 790 грн.

Outcome: approved