Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, у якому просить позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, зокрема не цікавиться дитиною, не приймає жодної участі у її житті. Враховуючи наведене, позивач просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав та мотивів наведеному у позові, просила позов задовольнити у повному обсязі виходячи з інтересів дитини. Суд, ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача, який причин неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується матеріалами справи, зокрема, судом скеровано судові виклики за останнім відомим місцем реєстрації відповідача, вказаним у позовній заяві - [ADDRESS] , за адресою реєстрації відповідача станом на листопад 2019 року - [ADDRESS] /матеріали цивільної справи №462/6609/19, а.с. 9/, виконано вимоги ч.11 ст. 128 ЦПК України та на офіційному веб-сайті Залізничного районного суду м. Львова розміщено оголошення про виклик відповідача, а також на вказаний у позовній заяві номер мобільного телефону відповідача судом надіслано смс-повідомлення. Відтак, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд приходить до переконання про можливість, відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи подав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та перевіривши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд позов задовольняє з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею ст. 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до розсунень у п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] та [PERSON] , що стверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с. 6/. Зі матеріалів справи вбачається, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26.03.2019 р. шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , розірвано. Відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] на Коновал /а.с.7/. 28.06.2022 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, прізвище чоловіка та дружини: [PERSON] /свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , а.с. 9/. Згідно довідки від 07.09.2022 року №136, виданої середньою загальноосвітньою школою №68 м. Львова, [PERSON] , [INFO] , навчається у даній школі у 1-а класі з 01.09.2022 року. Дівчинка доглянута, охайна, спокійна, врівноважена, швидко встановлює контакт з однокласниками та вчителями. Цікавиться навчанням, відвідує гурток. Дитиною опікується мама, бере активну участь у навчанні та вихованні доньки. Батько участі у житті дитини не приймає /а.с.8/. Із змісту висновку Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування від 03.11.2022 р. вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] /а.с. 27/. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , суд приходить до переконання, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки вбачає свідоме нехтування ним своїх батьківських обов`язків щодо піклування про її здоров`я, виховання, фізичний та духовний розвиток, навчання, матеріальне забезпечення, маючи при цьому реальну можливість спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні та утриманні, поважності причин невиконання обов`язків відповідач суду не навів, а тому позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при поданні позову до суду у розмірі 992 гривні 40 копійок.

Outcome: approved