Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

В березні 2021 року ДП Радгосп «Лісовогринівецький» звернулось до суду з позовом до Хмельницької районної державної адміністрації, [PERSON] про визнання недійсним розпорядження та витребовування земельних ділянок, в обґрунтування якого зазначило, що розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації від 10.10.2012 року № 1833/2012-р, затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачу у власність громадянам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Лісовогринівецької сільської ради. На підставі даного розпорядження передано у приватну власність громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , земельні ділянки площею по 2,00 га кожна, для ведення особистого селянського господарства на території Лісовогринівецької сільської ради. В подальшому згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.06.2021 року земельна ділянка належна на праві приватної власності: [PERSON] кадастровий номер 6825083600:03:007:1902 для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, яка знаходиться на території Лісовогринівецької сільської ради була відчужена на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 6282 від 21.08.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2151012568250, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 37870977; [PERSON] кадастровий номер 6825083600:03:007:1990 для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, яка знаходиться на території Лісовогринівецької сільської ради була відчужена на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 6284 від 21.08.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2151340968250, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 37871191; [PERSON] кадастровий номер 6825083600:03:007:1993 для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, яка знаходиться на території Лісовогринівецької сільської ради була відчужена [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 6286 від 21.08.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2151525868250, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 37871533. Вказане Розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 10.10.2012 року № 1833/2012-р, є незаконним та підлягає визнанню недійсним, а земельні ділянки площею по 2,00 га кожна кадастрові номери: 6825083600:03:007:1993, 6825083600:03:007:1990; 6825083600:03:007:1902, витребуванню у [PERSON] на користь Позивача, з огляду на наступне. 28 вересня 1951 року сільськогосподарській артілі (колгоспу) «Перемога» села Лісових Гринівці Ружичнянського району Камянець-Подільської області УРСР було передано в безплатне і безстрокове користування, тобто навічно, земля в кількості 2628,2 га, що підтверджується Державним актом на вічне користування землею колгоспами № 536253. 29.04.1957 року на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Перемога» с. Л. Гринівці та с. Скаржниці про створення на базі колгоспу «Перемога» радгоспу лікарських рослин та постанови Хмельницького бюро обкому КП України та облвиконкому від 29.04.1957 р. «Про перехід колгоспу в радгосп Міністерства охорони здоров`я» було створено радгосп лікарських рослин, якому було передано всі землі закріплені за колгоспом «Перемога» відповідно Державного акту на вічне користування землею колгоспами № 536253 від 28 вересня 1951 року а також все громадське майно. Відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР Про земельну реформу №563-ХІІ від 18.12.1990 р. здійснення земельної реформи покладено на обласні, районні, міські, селищні і сільські Ради народних депутатів і Раду Міністрів Української РСР, яких зобов`язано до 15.03.1991 року провести інвентаризацію земель усіх категорій, визначивши ділянки, що використовуються не за цільовим призначенням, нераціонально або способами, які призводять до зниження родючості грунтів, їх хімічного і радіоактивного забруднення, погіршення екологічної обстановки, тощо. Рішенням Лісовогринівецької сільради №1 від 18.01.1991 р. схвалено матеріали інвентаризації земель 1990р., розроблені земельною комісією за участю спеціалістів філіалу Інституту УкрНДІземпроект згідно з додатками №1, 2, 3 та встановлено на довічне право власності земель радгоспу лікарських рослин с. Лісові Гринівці в кількості 2628,2 га, що підтверджується державним актом на вічне користування землею колгоспами № 536253. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 р. № 380 «Про збільшення виробництва лікарської рослинної сировини і препаратів з неї» спеціалізовані радгоспи по вирощуванню лікарських рослин передані Українському державно-акціонерному консорціуму "Укрфітотерапія". 27.05.1993 р. розпорядженням представника Президента України радгосп лікарських рослин перереєстровано на радгосп «Лісовогринівецький» (форма власності - державна). Відповідно до Розпорядження КМ України № \~ \~ \~ \~158-р від 13.04.07р. Радгосп «Лісовогринівецький» віднесено до сфери управління Мінагрополітики. Відповідно до розпорядження КМУ від 09.10.2019 року № 954-р ДП Радгосп «Лісовогринівецький» був переданий із сфери управління Мінагрополітики до сфери управління Мінекономіки. У подальшому, згідно з Розпорядженням КМУ від 20.11.2019 року № 1101-р, ДП Радгосп «Лісовогринівецький» був переданий зі сфери управління Мінекономіки до сфери управління Фонду державного майна. Таким чином, враховуючи хронологію усіх вищеприйнятих нормативно-правових актів, радгосп «Лісовогринівецький» є правонаступником колгоспу «Перемога» та радгоспу лікарських рослин, і до нього перейшло право користування земельною ділянкою, якою користувались підприємства-попередники в силу вказівок в самих розпорядчих документах, в межах відповідно до державного акту на вічне користування землею колгоспами № 536253. Отже, ДП Радгосп «Лісовогринівецький» є користувачем земельної ділянки згідно Державного акту на вічне користування землею колгоспами №536253 від 28 вересня 1951р., який не потребує переоформлення, в кількості 2628,2 га, в межах наданих у вічне користування на підставі державного акту. При проведенні інвентаризації земельної ділянки згідно Державного акту на вічне користування землею колгоспами від 28.09.1951р. №536253, площею 2628,2 га, розробленні спеціалізованим суб`єктом матеріалів інвентаризації та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно Державного акту на вічне користування землею колгоспами від 28.09.1951р. №536253, площею 2628,2 га, в межах згідно з планом і описом меж, встановлено, що Розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації від 10.10.2012 року № 1833/2012-р, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Лісовогринівецької сільської ради та передано у приватну власність громадянам для ведення особистого селянського господарства земельні ділянки по 2,0000 кожна, загальною площею 6,0000 га, які повністю входять в межі земельної ділянки згідно Державного акту на вічне користування землею колгоспами №536253 від 28 вересня 1951р., користувачем якої є Позивач. За нормами статті 15 Земельного кодексу Української РСР 1970 року, земля, яку займають колгоспи, закріплюється за ними в безстрокове користування. Згідно статті 4 Земельного кодексу УРСР 1990 рок, землі сільськогосподарських науково-дослідних установ і навчальних закладів та їх дослідних господарств, учбових господарств навчальних закладів, державних сортовипробувальних станцій і сортодільниць, елітно-насінницьких і насінницьких господарств, племінних заводів, племінних радгоспів і конезаводів, господарств по вирощуванню хмелю, ефіроолійних, лікарських рослин, фруктів і винограду не можуть передаватися у колективну та приватну власність, а залишаються в державній власності виключно для зазначених цілей. В силу дії частини 1 статті 19 Земельного кодексу УРСР - колгоспи, радгоспи, інші підприємства, організації і установи у встановлених законом випадках можуть надавати з закріплених за ними земель земельні ділянки у користування. Згідно з приписами ст. 92, ст. 125 Земельного кодексу України 2001 року, право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним. Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера, в тому числі і земельна ділянка, право користування на яку є в радгоспу «Лісовогринівецький». В свою чергу слід зазначити, що жодним уповноваженим на те органом рішення про припинення правокористування земельнимим ділянками згідно Державного акту на вічне користування землею колгоспами №536253 від 28 вересня 1951р., площею 2628,2 га, щодо артілі " [PERSON] " та [PERSON] " не приймалося. Так само, ані Артіль "Перемога", ані Радгосп "Лісовогринівецький" не звертались із заявою до власника земельної ділянки про припинення права користування земельною ділянкою, площею 2628,2 га, згідно Державного акта на вічне користування землею колгоспами №536253 від 28 вересня 1951 року. Позивачем також не надавалась будь-кому згода на вилучення всієї або частини земельної ділянки, площею 2628,2 га, що охоплюється Державним актом №536253 від 28 вересня 1951 року. Відповідно, право користування ДП Радгоспу «Лісовогринівецький» земельною ділянкою згідно Державного акту на вічне користування землею колгоспами №536253 від 28 березня 1951р., площею 2628,2 га не припинено. За вказаних вище обставин, оспорюване розпорядження не може вважатися таким, що прийнято на підставі закону, оскільки діяльність Позивача на момент видачі спірного розпорядження не припинена. Інші законодавчо встановлені підстави припинення права користування земельною ділянкою також відсутні. Виданням оспорюваного розпорядження всупереч вимогам земельного законодавства Хмельницька районна державна адміністрація утрутилася у право позивача на мирне володіння своїм майном на порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, що є підставою для визнання його недійсним. Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Беручи до уваги усе зазначене вище, Розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації № 1833/2012-р від 10.10.2012 року яким затверджено проект землеустрою та передано у приватну власність гр. [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Лісовогринівецької сільської ради, загальною площею 2,0000 га кадастровий номер: 6825083600:03:007:1990, гр. [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Лісовогринівецької сільської ради, загальною площею 2,0000 га кадастровий номер: 6825083600:03:007:1993, гр. [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Лісовогринівецької сільської ради, загальною площею 2,0000 га кадастровий номер: 6825083600:03:007:1902, підлягає визнанню недійсним. В той же час, як було зазначено вище, спірні земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу були відчужені на користь [PERSON] . Оскільки спірні земельні ділянки вибули з володіння Позивача поза його волею, на підставі незаконного Розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації № 1833/2012-р від 10.10.2012 року, та на сьогоднішній день перебувають у власності [PERSON] , спірні земельні ділянки підлягають витребуванню у [PERSON] , на користь Позивача. З врахуванням наведеного, позовної заяви з уточненими вимогами, позивач просить: визнати недійсним Розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 10.10.2012 року № 1833/2012-р «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у власність громадянам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Лісовогринівецької сільської ради»; витребувати у [PERSON] на користь ДП Радгосп «Лісовогринівецький» земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Лісовогринівецької сільської ради, загальною площею по 2,0000 га кожна кадастровий номер: 6825083600:03:007:1990; кадастровий номер: 6825083600:03:007:1993; кадастровий номер: 6825083600:03:007:1902; стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача Хмельницької районної\~державної адміністраціїв судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, оскільки вони не підтвердженні належними доказами, суду надано копію державного акту, який не може бути належним доказом, його копія не вірно засвідчена. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась повідомлялась про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, експерта, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Ружичнянської районної Ради депутатів трудящих від 03.07.1951 року було затверджено проект встановлення зовнішніх меж і розмірів землекористування сільськогосподарської артілі "Перемога" Л.Гринівеської сільради. Запропоновано районному відділу сільського господарства виготовити згідно затвердженого даним рішенням проекту встановлення зовнішніх меж і розмірів землекористування с/г артілі "Перемога" Державний акт на вічне користування землею. Позивачем суду надано копію Державного акту на вічне користування землею колгоспами №536253, виданий виконавчим комітетом Ружичнянської районної Ради депутуів трудящих, яка належним чином не засвідчена, в якій опис меж, поворотні точки, дата його видачі, написи на печатці якою скріплено даний Державний акт, не придатні для читання. Не містить вказана копія і прізвищ осіб, які підписали даний акт. Рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу "Перемога" с.Лісові Гринівці від 29.04.1957 року було постановлено: перейти в радгосп і передати йому всі землі, закріплені за колгоспом "Перемога" с.Лісові Гринівці, а також все громадське майно. Рішенням виконкому Ружичнянської Райради депутатів трудящих від 30.04.1957 року затверджено протокол загальних зборів колгоспників колгоспу "Перемога" сіл Лісові-Гринівці і Скаржинці від 29.04.1957 року "Про перехід колгоспу "Перемога" в радгосп. Припинено діяльність колгоспу "Перемога" сіл Лісові-Гринівці і Скаржинці, і рахувати діяльність організованого Хмельницького радгоспу на базі колгоспу "Перемога" з 30.04.1957 року, який входить в адміністративне обслуговування Лісово-Гринівецької сільської Ради депутатів трудящих. Також постановою бюро Хмельницького обкому КП України і виконкому обласної Ради трудящих від 29.04.1957 року було постановлено: прийняти пропозицію Ружичнянського райвиконкому та райкому КП України про укрупнення існуючого радгоспу лікарських культур Міністерства охорони здоровя СРСР за рахунок земель колгоспу "Перемога" с.Лісові Гринівці загальною площею 2628га орної землі та Староушицького райвиконкому і РК КП України про організацію нового радгоспу лікарських культур на базі земель колгоспу "Шлях Леніна", ім.Орджонікідзе, ім.Сталіна, ім.Котовського з загальною площею орної землі 9973га. 23.05.1957 року згідно акту було передано від колишнього колгоспу "Перемога" с.Лісові-Гринівці Ружичнянського району, Хмельницькому совхозу Лікрастреста Міністерства охорони здоровя СРСР землі відповідно до Держакту 2626,52га., який було затверджено рішенням №188 від 23.05.1957 року виконкому Ружичнянської Райради депутатів трудящих. Рішенням сьомої сесії Лісогринівецької сільської ради народних депутатів від 18.01.1991 року №1 схвалено матеріали інвентаризації земель, розроблені земельною комісією за участю спеціалістів філіалу Інституту "УкрНДІзем", згідно з додатками №1,2,3. Передано у відання сільської Ради землі в межах населених пунктів загальною площею 388га, в т.ч. с.Лісові Гринівці - 309га, с.Скаржинці 79га. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 р. № 380 «Про збільшення виробництва лікарської рослинної сировини і препаратів з неї» підтримано пропозиції Держхімпрому України та Міністерства охорони здоров`я України про передачу спеціалізованих радгоспів по вирощуванню лікарських рослин Українському державно-акціонерному консорціуму "Укрфітотерапія". 27.05.1993 р. розпорядженням представника Президента України радгосп лікарських рослин перереєстровано на радгосп «Лісовогринівецький». Рішенням 36 сесії Лісогринівецької сільської ради №12 від 29.03.2018 року надано дозвіл на проведення інвентаризації та розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що належить на праві вічного користування Радгоспу "Лісогринівецький" (ЄДРПОУ 00481548) згідно Державного акту на вічне користування землею колгоспами від 28.09.1951 року №536253, орієнтовною площею 2628,2 га, що розташовані на території с.Лісові Гринівці та с.Скаржинці Хмельницького району Хмельницької області. Радгоспу "Лісогринівецький" виготовлену технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) подати на розгляд та затвердження, в порядку передбаченому чинним законодавством , до Лісогринівецької сільської ради. Розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації від 10.10.2012 року № 1833/2012-р, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель державної власності та передано у власність громадянам земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Лісовогринівецької сільської ради: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , земельні ділянки площею по 2,00 га кожна, для ведення особистого селянського господарства на території Лісовогринівецької сільської ради. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.06.2021 року [PERSON] набула на підставі договорів купівлі-продажу право приватної власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства: кадастровий номер 6825083600:03:007:1902 площею 2 га, яка знаходиться на території Лісовогринівецької сільської ради на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 6282 від 21.08.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2151012568250, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 37870977; кадастровий номер 6825083600:03:007:1990 площею 2 га, яка знаходиться на території Лісовогринівецької сільської ради на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 6284 від 21.08.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2151340968250, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 37871191; кадастровий номер 6825083600:03:007:1993 площею 2 га, яка знаходиться на території Лісовогринівецької сільської ради на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 6286 від 21.08.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2151525868250, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 37871533. Згідно висновку експерта по результатах проведення земельно-технічної експертизи №78/21 від 31.05.2022 року: на межі земель згідно Державного акту на вічне користування землею колгоспами № 536253 від 28 вересня 1951 року накладаються земельні ділянки належні на праві приватної власності гр. [PERSON] : кадастровий номер 6825083600:03:007:1990 площею 2,0га, кадастровий номер 6825083600:03:007:1993 площею 2,0 га., кадастровий номер 6825083600:03:007:1902 площею 2,0 га., що розташовані: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Лісові Гринівці. Місце знаходження накладень показано в додатках № 1, № 2, № 3 до висновку експерта. Площі накладень та відсоток накладень становлять: -кадастровий номер 6825083600:03:007:1990 площею 2,0 га., площа накладення 2,0 га., відсоток накладення 100%; -кадастровий номер 6825083600:03:007:1993 площею 2,0 га., площа накладення 2,0 га., відсоток накладення 100%; -кадастровий номер 6825083600:03:007:1902 площею 2,0 га., площа накладення 2,0 га., відсоток накладення 100%. Вищевказані обставини\~підтверджуються: рішення виконавчого комітету Ружичнянської районної Ради депутатів трудящих від 03.07.1951 року; рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу "Перемога" с.Лісові Гринівці від 29.04.1957 року; рішенням виконкому Ружичнянської Райради депутатів трудящих від 30.04.1957 року; постановою бюро Хмельницького обкому КП України і виконкому обласної Ради трудящих від 29.04.1957 року; актом передачі від 23.05.1957 року; рішенням сьомої сесії Лісогринівецької сільської ради народних депутатів від 18.01.1991 року №1; Рішенням 36 сесії Лісогринівецької сільської ради №12 від 29.03.2018 року; розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації від 10.10.2012 року № 1833/2012-р; Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.06.2021 року; висновком експерта по результатах проведення земельно-технічної експертизи №78/21 від 31.05.2022 року. Згідно ст.14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповіднодо закону. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. В силу ч.ч. 1, 3, 4 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Частинами 7 та 9 ст.118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Згідно з статями 13-14 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Чинним законодавством України визначено способи захисту порушенного права власності на землю. Так, за змістом ст. 90 ЗК України порушені права власників земель ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно зі ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його вічужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно набувача лише у разі, якщо майно -вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. При цьому статтею 346 ЦК України не передбачено підстав припинення права власності дійсного власника, у зв`язку із передачею земельної ділянки, реєстрацію права власності на неї за іншими особами, у тому числі після продажу, що відбулося без участі та поза волею дійсного власника. У таких випадках чинність таких правочинів, державної реєстрації прав власника його майна за іншими особами, чи наявність у них правовстановюючих документів, не є перешкодою для витребування власником свого майна від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України, що є належним способом захисту. Відповідно до п. «б» ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Відповідно до статті 23 ЗК України 1990 року, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Згідно ст.107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Положеннями ч.6 ст.95 ЦПК України передбачено, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Сторона відповідача поставила під сумнів достовірність наданої суду позивачем копії Державного акту на вічне користування землею колгоспами № 536253 від 28 вересня 1951 року, яка належним чином не засвідчена, та не придатна для читання в частині: поворотних точок на Плані земель, переданих у вічне користування сільськогосподарській артілі; дати його видачі, написів на печатці якою скріплено даний Державний акт. Не містить вказана копія і прізвищ осіб, які підписали даний акт. Отже, оскільки позивачем не надано суду оригіналу Державного акту на вічне користування землею колгоспами № 536253 від 28 вересня 1951 року, яким він обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач ставить під сумнів цей письмовий доказ, тому надана позивачем копія державного акту в силу вимог частини шостої статті 95 ЦПК України не може братися судом до уваги. Також суду надано на підтвердження позовних вимог каталог координат кутів зовнішніх меж Державного акту на вічне користування землею колгоспами від 28.09.1951 року №536253 обчислений Бабич Ю.Л. (а.с.52-54 т.1), який не підписаний особою яка його склала, та не містить відомостей щодо дати та підстав його складання, тому вказаний доказ не можна вважати достовірним, і такий доказ суд до уваги не приймає та оцінює критично. Суд критично оцінює і висновок експерта по результатах проведення земельно-технічної експертизи №78/21 від 31.05.2022 року, оскільки як вбачається з вказаного висновку експертом при вивченні матеріалів цивільної справи було встановлено, що рішенням Лісогринівецької сільської ради народних депутатів №1 від 18.01.1991 року було схвалено матеріали інвентаризації земель 1990 року, розроблені земельною комісією за участю спеціалістів філіалу Інституту "УкрНДІзем", згідно з додатками №1,2,3 було встановлено на довічне право власності земель радгоспу лікарських рослин с.Лісові Гринівці в кількості 2628,2га, що підтверджується Державним актом на вічне користування землею колгоспами №536253. Проте, згідно вказаного рішення Лісогринівецької сільської ради народних депутатів №1 від 18.01.1991 року схвалено матеріали інвентаризації земель, розроблені земельною комісією за участю спеціалістів філіалу Інституту "УкрНДІзем", згідно з додатками №1,2,3. Передано у відання сільської Ради землі в межах населених пунктів загальною площею 388га, в т.ч. с.Лісові Гринівці - 309га, с.Скаржинці 79га. При цьому, в матеріалах справи матеріали інвентаризації, додатки №1,2,3 до вказаного рішення відсутні. В судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що при проведенні експертизи ним використовувались матеріали інвентаризації ПП «Терен Інвест» та геодезичні координати дані про які в нього з інших аналогічних справ, які робила Київська фірма, які в матеріалах цієї справи відсутні. З технічного висновку ПП «Терен Інвест» 2021 року, вбачається, що при проведенні дослідження використовувалися копії документів: Державний акт на вічне користування землею колгоспами від 28.09.1951 року №536253; технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), при цьому не зазначено, яка сама технічна документація використовувалась, ким розроблена та на підставі чого. Отже, експертом при проведенні експертизи використовувались дані та матеріали, які на час проведення експертизи призначеної ухвалою суду від 07.12.2021 року, до матеріалів даної справи № 686/7911/21 долучено не було. Вказане ставить під сумнів достовірність наданих експертом висновків. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Радгосп «Лісогринівецький», розроблена ФОП [PERSON] , була надана представником позивача до суду після проведення земельно-технічної експертизи по справі, та на затвердження до Лісогринівецької сільської ради, відповідно до рішення №12 від 29.03.2018 року сесії Лісогринівецької сільської ради Хмельницького району вона не подавалась. Крім наведеного, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що земельні ділянки з кадастровими номерами: 6825083600:03:007:1993, 6825083600:03:007:1990; 6825083600:03:007:1902 було передано у власність громадянам на підставі саме оспорюваного розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 10.10.2012 року № 1833/2012-р. Оскільке вказане розпорядження не містить відомостей щодо кадастрових номерів земельних ділянок, які було передано у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Надана суду інформація з Державного реєстру речових пра на нерухоме майно від 25.06.2021 року щодо вказаних земельних ділянок містить лише інформацію про теперішнього їх власника [PERSON] та підставу набуття нею права власності - договори купівлі-продажу. Надані суду копії поземельних книг на спірні земельні ділянки містять відомості про власників (користувачів) [PERSON] , [PERSON] , а не [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Також представником відповідача надано суду докази на підтвердження вибуття з володіння радгоспу "Лікрослини", за згодою останнього, земельних ділянок площею: 4га. на підставі рішення Хмельницької районної ради народних депутатів від 05.05.1992р. № 8; 16га. на підставі рішення Хмельницької районної ради народних депутатів від 18.08.1992р. №17; 2га на підставі рішення Хмельницької районної ради від 16.12.1999р. №18. Вказані докази позивачем не оспорено, не спростовано. З врахуванням наведеного, позивачем не обгрунтовано належними та допустимими доказами і площу та конфігурацію земельної ділянки, яка на даний час перебуває у його користуванні, з врахуванням земель, що вибули з його користування. Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення його прав діями відповідачів - Хмельницької районної державної адміністрації та [PERSON] . З врахуванням вищенаведеного, досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог Державного підприємства Радгосп «Лісовогринівецький» до Хмельницької районної державної адміністрації, [PERSON] про визнання недійсним розпорядження та витребовування земельних ділянок, слід відмовити.

Outcome: dismissed