Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів, про визнання права власності на спадкове майно. Посилались на те, що [INFO] помер її чоловік, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на 1/5 від 14/100 часток будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . В подальшому з метою прийняття спадщини позивачка та інші спадкоємці звернулися до Кіцманської державної нотаріальної контори та Першої чернівецької державної нотаріальної контори та з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріусами було винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. Нотаріус також зазначив, що з матеріалів спадкової справи також вбачається, що спадкоємцями за законом є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказувала на те, що причиною відмови є відсутності правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності її чоловіка на частку вказаного нерухомого майна, в наслідок допущеної глибокої помилки працівниками ЧКОБТІ та Чернівецькою міською радою у 2002 році, яку останні визнали, про що надали відповідну довідку. Зокрема, зазначає, що [PERSON] є рідною матір`ю її чоловіка [PERSON] , який прийняв спадщину від матері однак за життя не встиг отримати свідоцтва про право на спадщину оскільки помер. Причиною не отримання свідоцтва послугувало і те, що при видачі у 2002 році свідоцтва про право власності було помилково зазначено власником будинковолодіння за адресою [ADDRESS] , « [PERSON] » замість матері її чоловіка « [PERSON] » та з метою виправлення допущеної помилки рішенням Чернівецької міської ради №502/13 від 05.11.2002 року було внесено зміни у пункт 2.1. рішення Чернівецької міської ради №135/4 в частині заміни співвласника будинковолодіння [ADDRESS] , а саме замість « [PERSON] » вважати вірним « [PERSON] ». Разом з тим, зазначає, що рішеннями Першотравневого районного суду м. Чернівці було визнано право власності на спадкове майно інших спадкодавці. Таким чином новий правовстановлюючий документ спадкодавцем отримано не було. Зазначала, що оскільки її чоловік [PERSON] прийняв спадщину, але не отримав свідоцтва про право на спадщину оскільки помер, позивач як одна із трьох спадкодавців після його смерті має право на 1/3 від 28/1000, або 28/3000 частки домоволодіння, в яке входить чотири житлових будинків з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з наведеним, посилаючись на норми матеріального права просить, визнати за нею право власності на спадкове майно на 28/3000 часток будинковолодіння [ADDRESS] , до складу якого входять чотири житлові будинки з належними до них господарськими будівлями і спорудами, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді від 05.01.2023 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. 28.02.2023 представник третьої особи Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації надав суду письмові пояснення, у яких зазначив, що при видачі у 2002 році свідоцтва про право власності було помилково зазначено власником будинковолодіння за адресою [ADDRESS] , « [PERSON] » замість матері її батька « [PERSON] ». В подальшому допущену помилку було виправлено на підставі рішення Чернівецької міської ради. В матеріалах інвентаризаційної справи відсутні правовстановлюючі документи про реєстрацію права власності [PERSON] , яке згідно розрахунку ЧКОБТІ складає 28/1000 часток. Ухвалою суду від 06.02.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. До початку розгляду справи по суті представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, в який просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. До початку розгляду справи по суті відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду письмові заяви, в яких просять суд справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі, просять суд ухвалити рішення по справі. Представник третьої особи Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації до початку судового засідання подав заява про розгляд справи без участі представника, просив рішення прийняти на розсуд суду. Представник третьої особи Чернівецької міської ради до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без участі представника, просив рішення прийняти на розсуд суду. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення, що відповідає положенням ст.259 ЦПК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.1989 року набула у власність 20/100 частин домоволодіння за адресою [ADDRESS] . 01.12.2008 року [PERSON] склала заповіт згідно, якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті та те на, що вона за законом буде мати право заповіла, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [PERSON] померла [INFO] у віці 84-ох років, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.08.2016 року. [PERSON] помер [INFO] у віці 62-ох років, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.05.2017 року. [PERSON] була дружиною померлого [INFO] [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Кіцманської державної нотаріальної контори від 23.08.2019 року та Першої чернівецької державної нотаріальної контори від 10.02.2017 року спадкоємцям відмовлено у вчинені нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності спадкодавця на спірне будинковолодіння. Як вбачається з письмових пояснень ЧКОБТІ від 28.02.2023 року №353 та підтверджується іншими матеріалами справи, 02.07.2002 року ВК Чернівецької міської ради було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок з якого вбачається, що 14/100 будинковолодіння, що по [ADDRESS] належить [PERSON] . Тобто помилково зазначено власника « [PERSON] » замість « [PERSON] » З метою виправлення такої помилки рішенням Чернівецької міської ради №502/13 від 05.11.2002 року було внесено зміни у пункт 2.1. рішення Чернівецької міської ради №135/4 в частині заміни співвласника будинковолодіння [ADDRESS] , а саме замість « [PERSON] » вважати вірним « [PERSON] » Разом з тим, після внесення вказаних змін та виправлення допущеної помилки [PERSON] не отримував новий правовстановлюючий документ, що також підтверджується вище зазначеним листом. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених цим Кодексу. Так, відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав. Відповідно до ч. ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже на підставі вище викладеного враховуючи що, спірне будинковолодіння належало спадкодавцю, а тому входить до складу спадщини, позивач є спадкоємцем вказаного нерухомого майна, вчасно звернувся в органи нотаріату з заявою про прийняття спадщини, проте реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину не змогла у зв`язку з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, а тому за нею слід визнати право власності на вказане будинковолодіння з урахуванням часток інших спадкоємців. Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що порушене право підлягає захисту в обраний позивачем спосіб, а заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved