Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивач АТ «ОТП Банк» звернулися до суду з позовом про стягнення грошових коштів. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 01.07.2016 під головуванням судді Грегуля О.В. відкрито провадження по вищезазначеній справі. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2020, вищезазначена справа за єдиним унікальним номером 754/7869/16, номер провадження 2/754/2571/20, передана судді Бабко В.В. у зв`язку із самовідводом судді Грегуля О.В. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29.09.2020, під головуванням судді Бабко В.В. вищевказану цивільну справу було прийнято в провадження, призначено підготовче судове засіданні на 11.11.2020. Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 18.03.2021 позовну заяву було залишено без розгляду. Постановою Київського апеляційного суду від 09.09.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» задоволено. Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18.03.2021 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.10.2021, справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення грошових коштів прийнято до розгляду. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 09.09.2008 між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк» був укладений кредитний договір МL-008/258/2008. Кредитний договір складається із двох частин, які нероздільно пов`язані між собою. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до кредитного договору виконав у повному обсязі. За умовами Кредитного договору Банк надав відповідачу кредит в розмірі 200000,00 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається фіксованого відсотка у розмірі 5,99 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб в гривні, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Кредитні кошти були видані на підставі Кредитної заявки від 09.09.2008, яка була підписана [PERSON] . З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 09.09.2008 було укладено договір поруки № SR-008/258/2008 між Банком та [PERSON] . Також, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором від 09.09.2008 було укладено договір поруки № SR-008/258/2008/l між Банком та [PERSON] . У зв`язку з неналежним виконання кредитного договору та договору поруки відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] станом на 23.05.2016 мають заборгованість у розмірі 176 458, 84 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становить 4 447 708,95 гривень, з яких: залишок заборгованості за кредитом в розмірі 145 434,14 доларів США, еквівалентно 3 665 159,35 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; сума несплачених відсотків за користування кредитом за період з 04.09.2014 по 22.05.2016 в розмірі 31051,70 доларів США, що еквівалентно 782549,60 гривень офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості. Відповідно до поданих заяв до суду від представника відповідача [PERSON] - Громадської організації «Національна спілка споживачів» в особі голови Стремілової О.О., вбачається, що представник заперечує проти заявлених позивачем вимог. Позовні вимоги позивача в повному обсязі не визнає, та вважає їх безпідставними та необґрунтованими з тих підстав, що в своїх позовних вимогах позивач зазначив про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості по кредитному договору на користь ПАТ «ОТП Банк». Посилається на те, що з метою забезпечення виконання зобов`язань, взятих за Кредитним договором, «ОТП Банк» уклав з кожним окремим поручителем, відповідачами [PERSON] та [PERSON] окремі різні самостійні договори поруки, у змісті яких задекларовано, що Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники, що означає що Кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до Боржника так і до Поручителя, чи до обох одночасно. Зазначає, що вимоги позивача про стягнення солідарно з поручителів, відповідачів [PERSON] та [PERSON] суми заборгованості за Кредитним договором не узгоджуються з вимогами ст. 554 ЦК України та умовами договорів поруки, оскільки зобов`язання забезпечувалося кількома поручителями, які надали поруку за різними самостійними договорами поруки. У такому випадку відповідачі [PERSON] та [PERSON] не несуть солідарної відповідальності перед кредитором, їх обов`язки не є спільними, так як виникли з різних підстав, предметом спору є різні обов`язки поручителів. Кредитор має право пред`явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору тільки окремо. Представник позивача Акціонерного товариства «ОТП Банк» Храновський В.М. в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності. Позов підтримує та просить його просив задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являвся, повідомлявся про розгляд справи належним чином, направленням кореспонденції на адресу зазначеної в матеріалах справи, а саме: [ADDRESS] , яка є адресою реєстрації відповідача, що підтверджується відомостями адресно-довідкового бюро підрозділу ГУДМС України в м. Києві. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не з`являлась, повідомлялась про розгляд справи належним чином, направленням кореспонденції на адресу зазначеної в матеріалах справи, а саме: [ADDRESS] , яка є останньою відомою адресою відповідача зазначеною в матеріалах справи. Оскільки згідно відомостей адресно-довідкового бюро підрозділу ГУДМС України в м. Києві [PERSON] зареєстрованою по м. Києву не значиться. Судові повістки направлені відповідачам неодноразово повертались до суду з поштовою відміткою «за закінчення терміну зберігання». Будь-яких заяв або відзиву на позовну заяву від відповідачів до суду не надходило. Відповідач [PERSON] та її представник - Громадська організація «Національна спілка споживачів» в особі голови Стремілова О.О. про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, а саме: судовою повісткою та на електронну пошту, яка зазначена самою [PERSON] , однак в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення у відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 09.09.2008 між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк» був укладений кредитний договір МL-008/258/2008. Кредитний договір складається із двох частин, які нероздільно пов`язані між собою. Згідно із п. 1. частини № 1 Кредитного договору. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до кредитного договору виконав у повному обсязі. За умовами Кредитного договору Банк надав відповідачу кредит в разом 200 000, 00 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається фіксованого відсотка у розмірі 5,99 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб в гривні, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Дата остаточного повернення кредиту становить 11.09.2023. Кредитні кошти були видані на підставі Кредитної заявки від 09.09.2008, яка підписана [PERSON] . 09.09.2008 з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором було укладено договір поруки № SR-008/258/2008 між Банком та [PERSON] . За умовами Договору поруки, п. 1.1. Поручитель зобов`язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов`язанням [PERSON] , що виникають з умов Кредитного договору. 09.09.2008 з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором було укладено договір поруки № SR-008/258/2008/l між Банком та [PERSON] . За умовами Договору поруки, п. 1.1. Поручитель зобов`язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов`язанням [PERSON] , що виникають з умов Кредитногодоговору. 28.08.2009 між Банком та [PERSON] було укладене Додатковий договір № 1 до Кредитного договору, згідно якого були внесені зміни та доповнення до кредитного договору. 08.08.2012 між Банком та [PERSON] було укладе Додатковий договір №1 до Кредитного договору. Згідні умовами Додаткового договору-1, а саме п.2.1.1. визначено, що на період з 09.08.2012 до 09.01.2013 для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 11,99% річних. На період з 09.01.2013 до повного виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотку в розмірі 4,12% річних плюс FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту що розміщені в Банку (позивачу) на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). 08.08.2012 між Банком та [PERSON] було укладено Додатковий договір №1 до Договору поруки - 1, згідно з яким сторони домовилися внести зміни та доповнення до умов Договору поруки-1. 08.08.2012 між Банком та [PERSON] було укладено Додатковий договір №1 до Договору поруки - 2, згідно з яким сторони домовилися внести зміни та доповнення до умов Договору поруки-2. 10.06.2014 року між Банком, та [PERSON] було укладі Додатковий договір №3 до Кредитного договору. Згідно умовами Додаткового договору-3, а саме п. 2.1.1. визначено, що на період з 10.06.2014 року до 08.11.2014 для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 6,50% річних. На період з 09.11.2014 до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотку в розмірі 4,12% річних плюс FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту що розміщені в Банку (позивачу) на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). 10.06.2014 між Банком та [PERSON] було укладено Додатковий договір №2 до Договору поруки - 1, згідно з яким сторони домовилися внести зміни та доповнення до умов Договору поруки-1. 10.06.2014 між Банком та [PERSON] було укладено Додатковий договір №2 до Договору поруки - 2, згідно з яким сторони домовилися внести зміни та доповнення до умов Договору поруки-2. Прийнявши на себе зобов`язання належним чином виконувати умови Кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у строк та в порядку, передбаченому кредитним договором, відповідач [PERSON] вказані зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась прострочена до повернення заборгованість зі сплати кредиту та процентів за користування кредитом. 13.04.2016 на адресу позичальника [PERSON] засобами поштового зв`язку було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором за вихідних № 3771 від 06.04.2016. Станом на дату подання позовної заяви досудова вимога позичальником не виконана та відповідні суми позивачу не сплачені. 13.04.2016 на адресу [PERSON] було відправлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з описом вкладення досудову вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором 1 за вих. № 3773 від 06.04.2016, яка підлягала виконанню поручителем протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати її одержання. Станом на дату подання позовної заяви досудова вимога позичальником не виконана та відповідні суми позивачу не сплачені. Вимога була надіслана за адресою, вказаною в Договорі поруки 1. 25.05.2016 на адресу [PERSON] було відправлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з описом вкладення досудову вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором 1 за вих. № 4003 від 25.05.2016, підлягала виконанню поручителем протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання. На сьогоднішній день досудова вимога не виконана і відповідні суми позивачу не сплачені. Вимога була надіслана за адресою, вказаною в Договорі поруки 1. У зв`язку з неналежним виконання кредитного договору та договорів поруки відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] станом на 23.05.2016 мають солідарну заборгованість у розмірі 176 458, 84 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становить 4 447 708,95 гривень, з яких: залишок заборгованості за кредитом в розмірі 145 434,14 доларів США, еквівалентно 3 665 159,35 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; сума несплачених відсотків за користування кредитом за період з 04.09.2014 по 22.05.2016 в розмірі 31051,70 доларів США, що еквівалентно 782 549,60 гривень офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості. Згідно із п. 1.9.1 Кредитного договору незважаючи на інші положення цього договору Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або поручителем та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов`язань за цим договором чи іншими укладеними з Банком договорами та/або умов документів забезпечення. При цьому зобов`язання Позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати відправлення Банком на адресу Позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено Позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержанняПозичальником відповідної вимоги. Крім того, відповідно до п.1.2. договорів поруки, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор маже звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Статтями 525, 526 ЦК України регламентовано, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання». Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). За змістом ч. 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Приймаючи до уваги допущене позичальником неналежне виконання взятих на себе зобов`язань з повернення отриманих кредитних коштів та нарахованих відсотків за користування ними, слід визнати справедливим належність кредитору права на стягнення виниклого боргу за рахунок всіх законних передбачених підстав в обсязі, визначеному характером відповідних юридичних інструментів. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку до боржника і поручителів мають право на існування. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме в розмірі 176 458, 84 доларів США (сто сімдесят шість тисяч чотириста п`ятдесят вісім), що за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становить 4 447 708, 95грн (чотири мільйони чотириста сорок сім тисяч сімсот вісім гривень дев`яносто п`ять копійок), з яких: залишок заборгованості за кредитом в розмірі 145 434,14 доларів США (сто сорок п`ять тисяч чотириста тридцять чотири), що еквівалентно 3 665 159,35грн (три мільйони шістсот шістдесят п`ять тисяч сто п`ятдесят дев`ять гривень, тридцять п`ять копійок) за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та суми несплачених відсотків за користування кредитом за період з 04.09.2014 по 22.05.2016 в розмірі 31 051,70 доларів США (тридцять одна тисяча п`ятдесят один), що еквівалентно 782 549, 60грн (сімсот вісімдесят дві тисячі п`ятсот сорок дев`ять гривень шістдесят копійок) за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості. Вказаний розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Однак, відповідачами вказаний розрахунок жодними доказами не спростований та доказів на підтвердження належного виконання вимог договору з боку відповідачів суду надано не було. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачі взяті на себе зобов`язання не виконали в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення в повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 66 715,63грн, а саме з кожного по 22238,54грн.

Outcome: approved