Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.11.2022 р. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них розійшлися спільні життєві бачення, цінності та інтереси. На даний час шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення неможливе. Тому просила розірвати шлюб із відповідачем, неповнолітнього сина залишити проживати із матір`ю. Позивач [PERSON] у судове засідання 28.02.2023 р. не з`явилась, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Від її представника-адвоката Савчука В.Р. до суду 24.02.2023 р. надійшла заява в якій просить суд проводити розгляд справи без участі позивача та представника за наявними матеріалами справи, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання 28.02.2023 р. не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджено матеріалами справи. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~ На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 06 липня 2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську, свідоцтво серія [NUMBER] , актовий запис № 1264 (а.с.14). У даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить\~ інтересам сторін, що мають істотне значення, шлюб слід розірвати. Що стосується вимоги позову щодо залишення неповнолітньої дитини проживати разом із матір`ю, то відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи те, що відповідач жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, не подав, неповнолітній син на даний час проживає із матір`ю, таким чином слід залишити проживати неповнолітнього сина сторін разом із матір`ю. На підставі наведеного, відповідно до ст. 24, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved