Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач, публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є акціонерне товариство «Райффайзен Банк», звернулось до суду з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором в якому просило суд, стягнути, з останнього, заборгованість за кредитним договором №014/8159/3129/82 від 16.09.2008 у сумі 76\~715,75 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 1\~983\~644,75 грн.), у тому числі: заборгованість за кредитом 34\~178,57 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 883\~757,78 грн.) в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 27\~038,99 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 699\~149,14 грн.); заборгованість по сплаті відсотків 42\~537,18 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 1\~099\~886,97 грн.), а також просив вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що між ним та відповідачем 16.09.2008 було укладено кредитний договір №014/8159/3129/82, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 35\~000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 14,58 річних та з кінцевим строком повернення 16.09.2018. З огляду на те, що [PERSON] порушив умови кредитного договору, що виразилося у не сплаті чергових платежів та призвело до утворення заборгованості, позивач вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Відповідачем відзиву на позов не надано. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Католікяна М.О. від 13.10.2017 позовну заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» залишено без руху у зв`язку з її не відповідністю приписам ЦПК України. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надано позовну заяву з усунутими недоліками. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Католікяна М.О. від 07.11.2017 відкрито провадження у справі. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2017 цивільну справу вирішено передати до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з підстав визначених п.1 ч.2 ст.31 ЦПК України. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 07.03.2018 заявлено самовідвід від розгляду даної справи. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєвої Т.Ю. від 27.04.2018 прийнято позовну заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до свого провадження. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] , справу було передано судді Лукіновій К.С., якою за ухвалою від 05.07.2019 її прийнято до свого провадження. У зв`язку із закінченням відрядження судді [PERSON] до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, справу було передано судді Яковлеву Д.О. яким за ухвалою від 23.10.2019 її прийнято до свого провадження. У зв`язку із відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, справу було передано судді Сліщенку Ю.Г., яким за ухвалою від 31.01.2020 її прийнято до свого провадження. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку, справу було передано судді Яковлеву Д.О. яким за ухвалою від 24.07.2020 її прийнято до свого провадження. У зв`язку із відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, справу було передано судді Кондрашову І.А., яким за ухвалою від 13.04.2021 її прийнято до свого провадження Від представника позивача надійшла заява про підтримання заявлених позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, жодних клопотань відповідачем не надіслано. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надано, також не надіслано відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Так, відповідно до копії: заяви-анкети на отримання кредиту під заставу, умов кредитування по програмі «Кредит під заставу нерухомості», кредитного договору №014/8159/3129/82, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , погодили умови кредитування, згідно з якими: встановлено суму кредиту 35\~000,00 доларів США, строк кредиту 120 місяців, процентна ставка 14,85 річних, дата погашення щомісячних ануїтет них платежів 16 числа кожного календарного місяця протягом строку кредиту. Згідно з п.9.1., 9.2 кредитного договору №014/8159/3129/82, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред`явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі прострочені проценти). Зокрема, кредитор вправі пред`явити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 календарних днів, але більше трьох раз протягом останніх дванадцяти місяців. На підтвердження виконання свої зобов`язань, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надало копію виписку по рахунку. На підтвердження розміру заборгованості, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надало розрахунок заборгованості, згідно з яким, заборгованість за кредитним договором, станом на 02.08.2017 становить 76\~715,75 доларів США у тому числі: заборгованість за кредитом 34\~178,57 доларів США, прострочена заборгованість за кредитом 27\~038,99 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків 42\~537,18 доларів США; а також графік погашення платежів, з яких вбачається припинення [PERSON] сплати чергових платежів за договором з 16.05.2009. На підтвердження дотримання механізму реалізації права на дострокове стягнення коштів за кредитним договором, позивачем наданого копію вимоги від 02.08.2017, а також копію конверту з поштовою відміткою про відмову адресата ( [PERSON] ) від отримання листа. В силу ст. ст.\~526,\~527 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ч. 1, ст. 611, ст. 612 ч. 1 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з висновком до якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у постанові від 23.10.2019 прийнятій за результатами розгляду справи №723/304/16, відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання\~з боку\~позичальника є\~повернення коштів\~у строки,\~у розмірі\~та саме\~у тій\~валюті,\~яка визначена\~договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, вносить двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. ВП/ВС у постанові по справі № 444/9519/12 від 28.03.2018 року зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені\~договором проценти\~за кредитом\~припиняється після\~спливу визначеного\~договором строку\~кредитування чи\~у разі\~пред`явлення\~до позичальника\~вимоги згідно\~з частиною\~другою статті\~1050\~ЦК України. Отже, з вищезазначених приписів Закону, та виходячи з аналізу постанов ВС, вбачається законність вимог кредитодавця про стягнення заборгованості, за кредитним договором, у валюті договору, що також включає правомірність нарахування відсотків, у межах строку його дії, у валюті виниклого зобов`язання. Виходячи з того, що матеріалами справи підтверджується факт не виконання позичальником договірних зобов`язань, що виразилися у порушенні п.п.9.1., 9.2 кредитного договору та стали передумовою для реалізації механізму дострокового стягнення заборгованості, а також з огляду на доведеність розміру заборгованості, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 29\~754,67 грн. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 253-267, 526, 530, 536, 654, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved