Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна [PERSON] . Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] є братом заявника, який проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] . За результатами медичного огляду [PERSON] було поставлено діагноз - розумова відсталість (F-70), у зв`язку з чим згідно Висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, виданого комісією КНП «Біляївська багатопрофільна лікарня» від 02.06.2022 року (Висновок № 244), [PERSON] обмежений у: самообслуговуванні; здатності до орієнтації; здатності контролювати свою поведінку. За таких обставин [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та опіки, у зв`язку з чим заявник звернувся до суду з вказаною заявою. Представник заявника у судовому засіданні просила заяву задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] , [INFO] є братом заявника [PERSON] . Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ №752681 від 30.03.2015 року, [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІ групи з дитинства (безстроково) (а.с. 8). Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розгляду від 02.06.2022 року, [PERSON] , 1992 року народження, інвалід ІІ групи внаслідок психічного розладу, проживає разом з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , потребує постійного стороннього догляду (а.с. 10). Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 465 від 12.10.2022 року, [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді «Легкої розумової відсталості резидуально-органічного ґенезу на межі з помірною розумовою відсталістю», внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 32-34). В силу ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст. 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. В силу ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Частиною 6 статті 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не може перевищувати двох років. За змістом частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Outcome: approved