Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-07 00:00:00

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по переплаті пенсії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] 31.07.2017 року звернувся до ГУ із заявою про призначення йому дострокової пенсії за віком відповідно до п.3 розділу XV ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з яким право на дострокове призначення пенсії мають військовослужбовці, особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до п.19 ст.6 ЗУ «про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», - чоловіки після досягнення 55 років та за наявності не менше 25 років страхового стажу. Протоколом 2423 від 05.10.2017 року відповідачеві було призначено пенсію з дати звернення до органу ПФ з 31.07.2017 року, однак після перевірки відомостей про стаж роботи виявлено, що період проходження військової служби під час мобілізації у період з 01.04.2015 року по 18.04.2015 року та з 19.04.2015 року по 30.04.2015 року неможливо врахувати до стажу роботи у зв`язку з ненаданням військовою частиною [NUMBER] відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Однак, ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148 від 03.10.2017 року було внесено зміни до ст.24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що надають підстави для зарахування періоду проходження військової служби без відповідного підтвердження даними персоніфікованого обліку. У зв`язку з цим пенсію відповідачу було призначено з 01.10.2017 року замість 31.07.2017 року. А тому позивач вважає, що відповідачем було безпідставно через подачу недостовірних даних отримано нараховані суми пенсії за липень-вересень 2017 року в розмірі 4\~399,43 грн., які і просить стягнути з відповідача. 08.03.2023 р. у судовому засіданні представник позивача суду додатково пояснив, що робітниками управління пенсійного фонду було допущено при нарахуванні пенсії за вказаний період рахункову помилку, тому кошти підлягають поверненню до пенсійного фонду, що передбачено нормами ст.1215 ЦК України. Відповідач подав відзив на позов, в якому зазначив, що факт відсутності в індивідуальних відомостях, як про застраховану особу, в системі персоніфікованого обліку відомостей про сплату страхових внесків за 2015-2016 роки не може бути підставою для відмови в зарахуванні цього періоду до його страхового стажу для призначення пенсії за віком, оскільки вищезазначеними законодавчими актами гарантовано зарахування часу проходження військової служби до такого стажу. Також відповідач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків страхувальником щодо своєчасної сплати страхових внесків, а відсутність відомостей про сплату страхових внесків у формі ОК-5 ПФУ індивідуальних відомостей про застраховану особу відбулася не з його вини і не врахування періоду роботи до загального страхового стажу роботи пр призначенні пенсії під час проходження військової служби по мобілізації за період липень-вересень 2017 року є неправомірними. У судовому засіданні 08.03.2023 р. представник відповідача додатково пояснив, що не підлягає поверненню безпідставно набута пенсія, що проведена юридичною особою добровільно за відсутності рахункової помилки з її боку, а також недобросовісності з боку набувача, як передбачено нормою ст. 1215 ЦК України. Заслухавши представника позивача, відповідача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 31.07.2017 року відповідач [PERSON] звернувся до ГУ із заявою про призначення йому дострокової пенсії за віком відповідно до п.3 розділу XV ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Протоколом 2423 від 05.10.2017 року відповідачеві було призначено пенсію з дати звернення до органу ПФ з 31.07.2017 року. Представник позивача зазначає, що період проходження відповідачем військової служби під час мобілізації у період з 01.04.2015 року по 18.04.2015 року та з 19.04.2015 року по 30.04.2015 року неможливо врахувати до стажу роботи у зв`язку з ненаданням військовою частиною [NUMBER] відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Лише ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148 від 03.10.2017 року було внесено зміни до ст.24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що надають підстави для зарахування періоду проходження військової служби без відповідного підтвердження даними персоніфікованого обліку. Відповідно до довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески № 3782 від 20.10.2021 року, виданої військовою частиною [NUMBER] , [PERSON] проходив службу у військовій частині [NUMBER] з 10.03.2015 року по 19.04.2016 року. У період служби йому нараховано суми грошового забезпечення та сплачено страхові внески, які враховуються при обчисленні пенсії, починаючи з квітня 2015 року по квітень 2016 року. Згідно з довідкою № СЗ/1450 від 30.05.2017 року, наданою [INFO] , [PERSON] , 1958 р.н., проходив військову службу за мобілізацією з 28.01.2015 року по 19.04.2016 року. У відповідності до ст.50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Частинами 1 та 2 ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. \~ Втім,\~згідно зі\~ст.1215\~ЦК України не підлягає\~поверненню безпідставно\~набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, платежі, що прирівнюються до пенсії не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Проте, суд не може погодитись, що в даному випадку з боку юридичної особи була наявна рахункова помилка. Відсутня і недобросовісність з боку набувача. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed