Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ ««УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Семендяєв Олександр Сергійович, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №32852 від 28.04.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість в розмірі 25310,00 грн. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання, повторно, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме: відповідно до вимог п. 1 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Причин неявки відповідач суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, причину неявки до суду не повідомили, письмових пояснень не надали. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності не з`явившихся осіб. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. З постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.06.2021 року вбачається, що згідно виконавчого напису № 23852, виданого 28.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. було вчинено виконавчий напис у зв`язку із боргом [PERSON] за кредитним договором і запропоновано задовольнити вимоги кредитора у розмірі 25310,10 грн. Також, з постанови про стягнення з боржника основної винагороди ВП №65866021 від 21.06.2021, вбачається, що з [PERSON] , [INFO] , стягнуто основну винагороду у сумі 2531,01 грн. на користь приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва О.С. Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Так, на підтвердження заявлених позовних вимог про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. позивачем надано лише постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.06.2021 та постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 21.06.2021. В матеріалах справи відсутній сам оскаржуваний виконавчий напис та кредитний договір. Відсутність виконавчого напису та кредитного договору позбавляє суд можливості перевірити виконавчий напис на предмет дотримання під час його винесення вимог чинного на той час законодавства, а кредитний договір дослідити на предмет його форми. Ухвалою суду від 28.12.2022 суд задовольнив клопотання позивача про витребування доказів, яка залишилась без виконання. При цьому, позивач та її представник надалі наполягав на розгляді справи без їх участі, і, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності в цивільному судочинстві, будь-яких клопотань, в тому числі, про застосування заходу процесуального примусу відповідно до ст. 146 ЦПК України, не надали. За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, отже у задоволенні позову слід відмовити з підстав його недоведеності. При цьому, суд роз`яснює позивачу, що відмова в задоволенні позову з підстав недоведеності, не позбавляє її можливості повторного звернення до суду за захистом своїх прав після усунення умов, які слугували підставою для відмови в задоволенні позову. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed