Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

30.01.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого із [PERSON] , 08 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргород Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 57. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08 квітня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилася дочка [PERSON] [INFO] . Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає несумісність характерів, непорозуміння та постійні сварки в наслідок застосування відповідачем до позивача грубої сили, маніпулятивного спілкування та аб`юзивних стосунків. Шлюбні відносини припиненні, примирення не можливе, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 31 січня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін . Позивачка в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити з підстав викладених у позові, шлюб розірвати, оскільки подальше спільне проживання з відповідачем не можливе та суперечить її інтересам та інтересам дитини. Суду пояснила, що останні три місяці вони спільно не проживають, однак підтримують добрі стосунки, що позитивно впливає на її та дитини морально-психологічний стан. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що обставини викладені в обґрунтування позову відповідають дійсності. Вважає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам та позивачки, а також інтересам малолітньої дитини, яка була свідком їх суперечок, тому не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 квітня 2016 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргород Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області актовий запис № 57, відповідно до Свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 08.04.2016 (а.с.5). Від шлюбу народилася дочка [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.05.2016 (а.с. 8). Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом встановлено, що волевиявлення позивачки, яка наполягає на задоволенні позову, є її свідомим вибором, зробленим без будь-якого зовнішнього впливу чи примусу. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, які не мають наміру підтримувати подружні відносини, збереження шлюбу суперечитиме інтересам малолітньої дитини, тому заявлені вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України необхідно стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 1073 гривні 60 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved