Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області, третя особа: ТзОВ «Гудвеллі Україна», про виділ в натурі частки земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначив, що позивачка та [PERSON] після смерті матері успадкували по частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7628 га на території Медухівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області. Позивачка оформила право власності на належну їй частину земельної ділянки та отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18 жовтня 2013 року. [PERSON] не оформив право власності на належну йому частину земельної ділянки. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадкова справа не заводилась. Позивачка не має можливості у повній мірі розпоряджатись належною їй частиною земельної ділянки. На цей час відсутній власник іншої частини земельної ділянки, а тому позивачка змушена звернутися до суду з метою забезпечення можливості реалізації свого права як власника на частину земельної ділянки. Зазначена земельна ділянка перебуває в оренді у ТзОВ «Гудвеллі Україна». З огляду на викладене, представник позивачки просить суд виділити в натурі позивачці відповідно до схеми розподілу земельної ділянки, складеної сертифікованим інженером-землевпорядником [PERSON] , земельну ділянку площею 1,3814 га, виділену на схемі синім кольором (ділянка № [NUMBER] ), що становить частки із складу земельної ділянки з кадастровим номером 2621285400:03:001:0224, площею 2,7628 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що заходиться на території Медухівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області. Ухвалою суду від 07 грудня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 20 грудня 2022 року, яке відкладалось на 11 січня 2023 року та 31 січня 2023 року. Ухвалою суду від 20.12.2022 залучено третьою особою до участі у справі [PERSON] 11 січня 2023 року відповідачка [PERSON] надіслала до суду пояснення щодо позову, у якому зазначила, що [PERSON] є її батьком. 09 лютого 1996 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого вона є спадкоємицею всього належного йому майна. [INFO] [PERSON] помер. Вважає помилковим твердження позивачки про відсутність співвласника спірної земельної ділянки. Також, зазначила, що їй не було відомо про належність її батькові частки земельної ділянки з кадастровим номером 2621285400:03:001:0224, площею 2,7628 га, тому вона не подавала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Враховуючи те, що вона є спадкоємицею [PERSON] відповідно до заповіту, в тому числі і на частки земельної ділянки, яку успадкував її батько після смерті його матері, здійснюватиме заходи щодо найшвидшого оформлення правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку (а. с. 86-87). У підготовчому судовому засіданні 31.01.2023 [PERSON] зазначила, що не заперечує проти задоволення позову щодо виділення в натурі її тітці, позивачці у справі, належну їй частини успадкованої земельної ділянки. Ухвалою суду від 31 січня 2023 року залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Гудвеллі Україна», про виділ в натурі частки зі складу земельної ділянки [PERSON] у статусі співвідповідача. Підготовче засідання у справі відкладено на 15 лютого 2023 року. Ухвалою суду від 15 лютого 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01 березня 2023 року. У судове засідання 01 березня 2022 року сторони не з`явились, хоча повідомлені про розгляд справи належним чином відповідно до норм статті 128 ЦПК України. Представник позивачки 01 березня 2023 року через канцелярію суду подав заяву, у якій просить справу розглядати без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а. с. 118). 17 лютого 2023 року представник Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області надіслав до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати без участі представника Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області. Не заперечує проти задоволення позовнх вимог (а. с. 116). Відповідачка [PERSON] 28 лютого 2023 року надіслада до суду заяву, у якій просить розгляд цієї справи здійснювати без її участі. Зазначила, що вона надала пояснення щодо предмета спору та висловила свою позицію щодо позову (а. с. 117). Поштова кореспонденція, яка надсилалась на адресу третьої особи, поверталася до суду без вручення. Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України). Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності учасників, оскільки такі повідомлені належним чином про судове засідання, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали, просили розгляд справи здійснювати без їхньої участі (а. с. 116-118). Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами загального позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, поясненням сторін у підготовчому судовому засіданні, суд установив наступні фактичні обставини у справі. Згідно зі змістом наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Медухівською сільською радою, підтверджується, що спадкодавиця [PERSON] померла [INFO] (а. с. 10). Відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку від 01 вересня 2005 року серії ІФ № 078192 підтверджується те, що [PERSON] належало право власності на земельну ділянку площею 2,7628 га, кадастровий номер: 2621285400:03:001:0224 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 11, далі - Земельна ділянка). Вищевказана земельна ділянка перебуває в оренді у ТзОВ «Гудвеллі Україна», що підтверджується копією договору оренди землі від 01 квітня 2005 року та копією акта прийому-передачі земельної ділянки в оренду відповідно до договору оренди землі від 01 квітня 2005 року (а. с. 12-15). Позивачка оформила право власності на належну їй частину земельної ділянки, що підтверджується інформацією з Державного речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 20). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] (а. с. 42-43). Згідно з копією заповіту від 09 лютого 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Надвірнянської нотаріальної контори, підтверджується, що [PERSON] на випадок своєї смерті, все належне йому майно заповів [PERSON] (а. с. 93-94). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 21). З листа державного нотаріуса Галицької державної нотаріальної контори від 16 грудня 2022 року № 970/02-14 убачається, що Галицькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та на день смерті проживала і була зареєстрована в с. Медуха Івано-Франківського району Івано-Франківської області, 26 квітня 2006 року заведено спадкову справу за № 425. Із заявою про прийняття спадщини (від 25 квітня 2006 року № 626) на частку спадкового майна за заповітом звернулась дочка спадкодавиці [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в [ADDRESS] . Спадкоємцем за заповітом на частку спадкового майна є [PERSON] , факт прийняття спадщини якого підтверджується спільною реєстрацією зі спадкодавцем - [PERSON] на день її смерті. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до Галицької державної нотаріальної контори не звертались. Спадкова справа після смерті [PERSON] згідно з даними Спадкового реєстру не заводилась (а. с. 45). Відповідно до схеми розподілу земельної ділянки, кадастровий номер: 2621285400:03:001:0224, площею 2,7628 га, що розташована на території с. Медуха Дубовецької сільської ради, виконаної сертифікованим інженером-землевпорядником [PERSON], запропоновано здійснити такий розподіл цієї земельної ділянки: земельна ділянка № [NUMBER] , площею 1,3814 га, позначена на схемі червоним кольором; земельна ділянка № [NUMBER] , площею 1,3814 га, позначена на схемі синім кольором. Склав і підписав сертифікований інженер-землевпорядник [PERSON] (а. с. 22). У підготовчому судовому засіданні 15 лютого 2023 року відповідачка [PERSON] не заперечила щодо задоволення позовних вимог, позов визнала. Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною першою статті 86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до частини першої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до частин першої, третьої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Суд установив, що [PERSON] на праві спільної часткової належить Земельної ділянки. [PERSON] на цей час свої спадкові права і право власності на іншу частини Земельної ділянки ще не оформила, проте обґрунтовано розраховує на подальше оформлення права власності на вказану частку Земельної ділянки. Позивачка звернулась до суду з позовом про виділ в натурі належної їй частки в праві спільної часткової власності на Земельну ділянку, оскільки іншим чином, зокрема у позасудовому порядку, позбавлена можливості реалізувати своє право на власність. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами пред`явленої позовної вимоги не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб. З врахуванням наведеного вище, враховуючи те, що позивачці належить на праві спільної часткової власності частина Земельної ділянки, а відповідачі, зокрема [PERSON] , проти задоволення позову не заперечують, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позову та виділу в натурі належної [PERSON] 1/2 частки із Земельної ділянки з подальшим припинення її права спільної часткової власності. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 УПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Outcome: approved