Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

13 січня 2023 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати на її користь аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з відповідним позовом і до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2025 року. В обґрунтування заявленого позову вказує, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилась дочка [PERSON] . Шлюб між ними розірвано, відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги не надає. У зв`язку із навчанням у Київському національному лінгвістичному університеті дочка не працює, а тому перебуває на її утриманні, потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має змогу надавати, оскільки працює та має стабільний дохід. Тому відповідно до положень ст.199 СК України, просила позов задовольнити. Позивачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилася, натомість подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, також подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши надані докази, суд уважає за можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом установлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] , є батьками [PERSON] [INFO] , яка на даний час є повнолітньою. 03 лютого 2009 року шлюб між сторонами розірвано. [PERSON] , продовжує навчання на денній формі навчання у Київському національному лінгвістичному університеті за спеціалізацією філологія, навчання у неї триватиме до 30 червня 2025 року. У зв`язку із навчанням [PERSON] її мати [PERSON] несе витрати на оплату навчання, проживання у гуртожитку, придбання одягу та взуття, продуктів харчування та проїзду додому. Зазначені обставини підтверджуються: паспортними даними [PERSON] ; свідоцтвом про народження [PERSON] ; свідоцтвом про розірвання шлюбу між сторонами від 03 лютого 2009 року; договором Київського національного лінгвістичного університету № 64-20-0070 від 11 серпня 2021 року. Відповідно до положень ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання. Згідно роз`яснень, даних у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язокбатьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до ст.ст. 200, 201 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже, законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, незалежно від форми навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу. Як установлено судом [PERSON] є працездатним, працює, має стабільний дохід, а відтак, має можливість та погоджується надавати матеріальну допомогу дочці, що продовжує навчання. З огляду на викладене та враховуючи, що дочка сторін [PERSON] , у зв`язку із навчанням не працює, стипендії не отримує, отримує матеріальну допомогу від матері [PERSON] , а також відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд, відповідно до закріплених у ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та рівності обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача не період навчання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця. При визначені часу, з якого присуджуються дані аліменти, суд враховує, що відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 13 січня 2023 року. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп., підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved