Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано у 2016 році, що підтверджується рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30.08.2016 року. Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю [PERSON] та перебувають на її утриманні. Відповідач не бере жодної участі у вихованні синів, не провідує їх, не цікавиться здоров`ям дітей, успіхами, морально та матеріально не підтримує дітей, має заборгованість із сплати аліментів на утримання дітей в сумі 111154 грн. Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків стосовно синів. Зазначає, що на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з яким спільно займаються вихованням та утриманням дітей, створюють належні умови для нормального розвитку та навчання. А тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30.01.2023 року справу призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Представник третьої особи Комаровський Б.І. у судовому засіданні підтримав висновок служби у справах дітей виконавчого комітету Самбірської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] та [PERSON] , та вважав за доцільне позов задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення тричі оголошення про виклик в судове засідання на 12.01.2023р., 30.01.2023р., 21.02.2023р., причини неявки суду не повідомив. Також на адресу місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку надсилались копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з доданими до неї документами та повістки з повідомленням часу, дати та місця розгляду справи, проте вказана поштова кореспонденція повернута відділенням поштового зв`язку із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, враховуючи положення ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявляв, заперечень проти позову не надав, тому на підставі ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача, суд постановив здійснювати заочний розгляд справи. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] та батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 серпня 2016 року. [PERSON] 14.07.2018 року зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.07.2018 року. З довідки №2509 від 19.10.2022 року, виданої КП СМР «ЖЕК», вбачається, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживають разом з мамою [PERSON] у [ADDRESS] . Згідно акту обстеження умов проживання, складеного комісією виконавчого комітету Самбірської міської ради, проведено обстеження умов проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] , та встановлено добрі умови проживання. Відповідно до характеристик, виданих середньою школою №1 імені Т.Г. Шевченка м. Самбора Львівської області, діти [PERSON] та [PERSON] зарекомендували себе з позитивної сторони, належним чином освоюють навчальну програму, мати дітей приділяє належну увагу навчанню та вихованню дітей, а також бере участь у шкільних заходах. З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , виданого Органом опіки та піклування виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області, вбачається, що за результатами розгляду зібраних матеріалів,орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] . У висновку зазначено, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 30 серпня 2016 року. Після розлучення із [PERSON] , за виконавчим листом № 452/2892/18, який видано 18.01.2019 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області, почали стягувати у користь [PERSON] аліменти на синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу починаючи з 09.10.2018 року і до досягнення ними повноліття. Станом на вересень 2022 року сума заборгованості сягнула 111 154 гривень. ІV. Оцінка Суду. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Як зауважив Європейський Суд з прав людини у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Суд вбачає, що відповідач [PERSON] нехтує та взагалі відмовився від виконання батьківських обов`язків по відношенню до синів [PERSON] та [PERSON] , не цікавиться їх долею, участі у вихованні та розвитку не приймає, матеріально дітям не допомагає, тобто жодного контакту з дітьми не підтримує. Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач жодних спроб на відновлення відносин з сином не робив, а навпаки, відповідач не тільки ухиляється від виконання ним своїх батьківських обов`язків, а свідомо не бажає їх виконувати, тому суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дітей, направлений на позитивний результат у долі неповнолітніх дітей. Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини. Як встановлено із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , виданого Органом опіки та піклування виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області, вбачається, що за результатами розгляду зібраних матеріалів, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] . Зважаючи на те, що батько не цікавиться життям дітей, не приймає участі в їх вихованні та утриманні, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та він свідомо відмовився приймати участь в житті своїх дітей, що підтверджується в тому числі висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , виданого Органом опіки та піклування виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області, згідно з яким, орган опіки та піклування за результатами розгляду зібраних матеріалів, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] , то є підстави для задоволення позову. При задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу представлених і наявних у цивільній справі письмових доводів; відтак позов [PERSON] є обгрунтований і такий, що підлягає задоволенню. Разом з тим суд вважає за доцільне, роз`яснити [PERSON] положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. V. Розподіл судових витрат. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 992,40грн.

Outcome: approved