Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивач 04.11.2022 року звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить: розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16.06.2016 року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис при одруження № 279. У порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на цілу однокімнатну квартиру [ADDRESS] . У порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на цілий транспортний засіб марки HYUNDAI SANТA FE, рік випуску 2008, VIN - [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.06.2016 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Шлюб зареєстрований 16.06.2016 року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис про одруження № 279. Від шлюбу дітей не мають. На час подачі позову шлюбні відношення між подружжям припинено, спільне господарство не ведеться. За період знаходження в шлюбі позивачем і відповідачем за смільні кошти в інтересах сім`ї було придбано нерухоме та рухоме майно: 12.09.2017 року подружжям придбана однокімнатна квартира [ADDRESS] . 13.09.2019 року подружжям придбаний транспортний засіб марки HYUNDAI SANTA ГЕ. рік випуску 2008, VIN - [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] . Представник позивача та позивач про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилась. Представник позивача подала до суду заяву в якій позов підтримала Відповідач та його представник про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, представник подав до суду заяву в якій позов визнав. Судом встановлено, що 16.06.2016 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі - Відповідач). Шлюб зареєстрований 16.06.2016 року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис про одруження № 279. На час подачі позову шлюбні відношення між подружжям припинено, спільне господарство не ведеться. За період знаходження в шлюбі позивачем і відповідачем за спільні кошти і в інтересах сім`ї було придбано нерухоме та рухоме майно: 12.09.2017 року подружжям придбана однокімнатна квартира [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності на нерухоме майно - договір купівлі-продажу від 12.09.2017 року, посвідчений Горбуровим К.Є., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 1925. Право власності на спірну квартиру зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 12.09.2017 року, номер запису про право власності 22293430. Титульний власник - [PERSON] . 13.09.2019 року подружжям придбаний транспортний засіб марки HYUNDAI SANTA FЕ, рік випуску 2008, VIN - [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] . Титульний власник - [PERSON] . Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно частини другої статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як зазначено в ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2,3 ст. 325 ст. 368 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч.4 ст. 65 СК України). Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначається за правилами ст. 70 СК України. Пунктом 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що у випадку, коли один із подружжя здійснив відчуження майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що поділ майна не в рівних частках має своє обґрунтовування в наступному, а саме, те що позивач просить, а відповідач визнає, у порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на цілу однокімнатну квартиру [ADDRESS] . У порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на цілий транспортний засіб марки HYUNDAI SANТA FE, рік випуску 2008, VIN - [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] ., тому суд вважає за необхідне відступити від рівності часток. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved