Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі свого представника адвоката Пулинця Б.А. звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що з відповідачкою по справі з 20.11.2021 позивач перебуває у шлюбі, наразі через різні життєві погляди, відсутність взаєморозуміння, постійні сварки та нарікання шлюбні відносини між ними фактично припинені, мешкають окремо, спільного побуту не ведуть. Їхня спільна донька [PERSON] на даний час проживає разом з позивачем за його зареєстрованим місцем проживання, відповідачка отримала робочу візу в Канаді, де планує 3 роки жити та працювати. Зазначає, що між ними виник спір щодо визначення місця проживання дитини. В той же час позивач офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, отже може створити умови для повноцінного та всебічного розвитку дитини, приймати активну участь у її вихованні та житті. Його дружина офіційно не працевлаштована, постійного доходу в Україні не має. Посилаючись на вказані обставини, просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, а також визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , разом з батьком за адресою реєстрації: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 12.12.2022 відкрите провадження у справі за вказаним позовом, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 13:00 05.01.2023. Ухвалою суду від 05.01.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 14:00 01.02.2023. 01.02.2023 в судовому розгляді оголошено перерву до 13:00 27.02.2023 за клопотанням представника третьої особи в зв`язку з необхідністю складання висновку про визначення місця проживання дитини. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином. Надала суду заяву від 02.01.2023, в якій просить провести судовий розгляд без її участі, з врахуванням побажань дитини, визнає позовні вимоги. Заслухавши пояснення представників позивача на підтримку позовних вимог, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, під час судового розгляду встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 20.11.2021,зареєстрований Сумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №691, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 18). Сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12). З акту обстеження умов проживання від 22.02.2023, який складений працівником служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації вбачається, що проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Дитина [PERSON] проживає разом із батьком, бабусею та дідусем у приватному будинку з усіма зручностями та комунікаціями, який належить на праві власності батьку позивача. Для дівчинки виділено окрему умебльовану кімнату. [PERSON] має одяг та взуття по сезону, іграшки, книги, канцелярське приладдя. Навчається дистанційно у загальноосвітній школі №22 м. Суми. Із дитиною проведено бесіду. Під час спілкування [PERSON] демонструвала відкритість, поводила себе невимушено, не виявляла ознак страху чи пригніченості. Дівчинка пояснила, що бажає проживати з обома батьками, стосунки із матір`ю підтримує. 23.02.2023 службою у справах дітей Сумської районної державної адміністрації надано висновок про можливість визначення місця проживання дитини разом з батьком [PERSON] , зважаючи на факт проживання дитини з батьком, задовільні умови проживання, доглянутість дитини, її емоційний стан, згоду матері та її відсутність на невизначений термін. Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують сімейних відносин, перспективи поновлення сімейних відносин відсутні. Відповідачка не висловила заперечень з приводу розірвання шлюбу, тому наявні підстави вважати, що примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст.161 СК України). На необхідність доведення обставин наявності спору між сторонами щодо місця проживання дитини вказано і в правовій позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 10.06.2021 у справі № 369/1587/19, висновок якої у відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися судом. Як встановлено судом в межах даної справи, [PERSON] не заперечує проти того, щоб донька проживала разом із батьком. Жодних доказів того, що між сторонами виникали непорозуміння або конфлікти з приводу визначення місця проживання спільної доньки сторін, суду надано не було. Відповідачка в наданій суду заяві про визнання позовних вимог, а також під час спілкування з представником служби у справах дітей, прямо вказує на те, що не заперечує проти визначення місця проживання доньки разом з батьком, а в зв`язку з отриманням робочої візи в Канаді та подальшим можливим проживанням поза межами України сторони дійшли згоди щодо проживання [PERSON] разом з батьком. У зв`язку з цим суд не погоджується із висновком органу опіки та піклування, оскільки останній є необґрунтований та належним чином не вмотивований з огляду на вказані обставини справи. Відтак відсутні підстави вважати порушеними, невизнаними чи оспорюваними права позивача в такій мірі, що це підлягало би судовому захисту, оскільки малолітня дитина проживає разом з ним, спору щодо визначення її місця проживання немає, а тому позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини суд визнає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial