Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Рух справи. Процесуальні дії у справі. 13 вересня 2022 року до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку, надійшла позовна заява [PERSON] до Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених у вказаному судовому рішенні. 26 вересня 2022 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків з додатками. Ухвалою суду від 27 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 21 листопада 2022 року о 14:00. 26 жовтня 2022 року до суду, засобами поштового зв`язку, надійшли письмові пояснення третьої особи, згідно яких позовні вимоги вона підтримує та просить розгляд справи проводити без її участі. 16 листопада 2022 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи без участі представника Петрівської сільської ради за наявними у матеріалах справи доказами. 21 листопада 2022 року від представника позивача - адвоката Жебраткіної Т.С., надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання у відсутності позивача та її представника, просить закрити підготовче провадження і призначити справу до розгляду по суті. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21 листопада 2022 року, з урахуванням ухвали суду про виправлення описки від 28 листопада 2022 року, закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності, до судового розгляду на 26 січня 2023 року об 11:30, про що повідомлено учасників провадження. У зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, розгляд справи, призначений на 26 січня 2023 року, не відбувся. Наступну дату судового засідання визначено - 9 березня 2023 року про що повідомлено учасників провадження. 6 березня 2023 року до суду надійшло клопотання представника Петрівської сільської ради про розгляд справи за їх відсутності на розсуд суду за наявними у матеріалах справи доказами. 9 березня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, судові витрати залишає за собою. У призначене судове засідання учасники провадження не з`явились. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності учасників провадження, суд, враховуючи наявність у матеріалах справи заяв представників сторін та заяву третьої особи про розгляд справи у їх відсутності, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Обґрунтування позову. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , про що 12 липня 2017 року виконавчим комітетом Старопетрівської сільської ради Вишгородського району складено відповідний актовий запис №27. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема 7/10 житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,0740 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку зі смертю [PERSON] , за заявою позивача, 2 жовтня 2017 року державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Шило О.С. заведено спадкову справу №61314390 (номер у нотаріуса 332/2017). 20 жовтня 2020 року державним нотаріусом Шило О.С. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку по спадщині [PERSON] , у зв`язку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, 4 лютого 2021 року позивач звернулась до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, третя особа: [PERSON] , у якому просила визнати за нею право власності на 7/10 житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель, що знаходиться у [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 3 червня 2022 року у справі №363/547/21 позовну заяву [PERSON] до Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом -задоволено. Визнано за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 7/10 житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель, який розташований за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Вказане судове рішення набрало законної сили 15 липня 2022 року. 1 серпня 2022 року ФОП [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , на замовлення [PERSON] 8 серпня 2022 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено дані про реєстрацію за [PERSON] права приватної спільної часткової власності на 7/10 житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2621507032100. В той же час, 10 серпня 2021 року державним нотаріусом Шило О.С. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку по спадщині гр. [PERSON] у зв`язку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Рішенням Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 30 березня 2005 року №303-27ІУ, зокрема, [PERSON] передано у власність земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0740га з цільовим призначенням: будівництво ЖБ. 8 липня 2005 року [PERSON] видано державний акт серії ЯА№607552 на право власності на земельну ділянку площею 0,0740га, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з ДЗК від 22 квітня 2020 року у Державному земельному кадастрі містяться відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 3221887801:02:015:0103, площею 0,0740 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Дата реєстрації земельної ділянки - 8 липня 2005 року. Позивач зазначає, що 23 липня 2009 року [PERSON] складено заповіт, відповідно до якого все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме йому по закону на день його смерті, і на що він за законом матиме право, він заповів дочці - [PERSON] повністю. Зазначений заповіт посвідчено [PERSON] - секретарем виконкому Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області 23 липня 2009 року та зареєстровано в реєстрі за №33. Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Старопетрівської сільської ради 26 вересня 2017 року за №742, зокрема, заповіт, складений гр. [PERSON] Старопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області від 23.07.2009 №33 в реєстрі станом на 26 вересня 2017 року не скасований. Позивач вважає, що внаслідок неможливості оформити спадкові права на належне її батькові майно, порушуються її права та законні інтереси як законного спадкоємця на володіння, користування та/або розпорядження спірним об`єктом нерухомого майна, а тому, вона, посилаючись на положення статей 1216-1220, 1225, 1261, 1270, 1279 ЦК України просить суд: визнати за нею право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221887801:02:015:0103, площею 0,0740 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті гр. [PERSON] , який помер [INFO] . Щодо правової позиції учасників провадження. Стаття 174 ЦПК України - при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Представник позивача у заяві від 9 березня 2023 року підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Згідно клопотання від 16 листопада 2022 року та від 6 березня 2023 року, Петрівська селищна рада просить розглянути справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Правом подати відзив на позовну заяву не скористались. Відповідно до пояснень третьої особи, вона позовні вимоги підтримує. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу виданого 22 лютого 1994 року Жубровицькою с/Радою Олевського району Житомирської області серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] (третя особа у справі) 16 липня 1941 року уклали шлюб (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 25 січня 1977 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , яка 5 лютого 1994 року, уклавши шлюб з [PERSON] , змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 13). [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 липня 2017 року, виданим виконавчим комітетом Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області (а.с. 15). Відповідно до заповіту від 23 липня 2009 року за № 33, посвідченого секретарем виконкому Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, [PERSON] заповів дочці - [PERSON] все його майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось (а.с. 42). Заповіт від імені [PERSON] від 23 липня 2009 року № 33 в реєстрі Старопетрівської сільської ради станом на 26 вересня 2017 року є чинним та ніким не оспорюється. Згідно копій довідок, виданих Старопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області від 2 жовтня 2017 року № 756 та від 26 вересня 2017 року №742, [PERSON] був зареєстрований з 8 листопада 1975 року та постійно проживав в [ADDRESS] (а.с. 40, 41). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на земельну ділянку з кадастровим номером 3221887801:02:015:0103, площею 0,0740 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Так, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯА №607552, від 8 липня 2005 року, земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Старопетрівської сільської ради 27 сесії 4 скликання від 30 березня 2005 року №303, належить [PERSON] (а.с. 37). Як убачається із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-321636272020 від 22 квітня 2020 року, земельна ділянка з кадастровим номером: 3221887801:02:015:0103, площею 0,0740, розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належить до категорії земель житлової та громадської забудови та перебуває у приватній власності (а.с. 34). Як убачається з Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 10 червня 2020 року, після смерті [PERSON] , була заведена спадкова справа №332/2017 (а.с. 17). Єдиним спадкоємцем за заповітом є його дочка - [PERSON] , позивач у справі (а.с. 16). Постановою державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Шило О.С. від 10 серпня 2021 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку по спадщині [PERSON] у зв`язку з ненаданням до нотаріальної контори правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с. 14). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 3 червня 2022 року визнано за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 7/10 житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель, який розташований за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Вказане рішення суду набрало законної сили 15 липня 2022 року (а.с. 30-33). 1 серпня 2022 року за замовленням [PERSON] , ФОП « [PERSON] » виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер ТІ0168024-835-7952-0703 (а.с. 18-27). 8 серпня 2022 року, на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 3 червня 2022 року, справа №363/547/21, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено дані про реєстрацію за [PERSON] права приватної спільної часткової власності на 7/10 житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2621507032100 ( а.с. 28). Як вбачається з висновку про вартість об`єкту оцінки земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3221887801:02:015:0103, загальною площею площею 740 м. кв., що розташована за адресою: [ADDRESS] , виконаного ТОВ «Консалтингова фірма «Євротерра» 22 вересня 2022 року, ринкова вартість вказаної земельної ділянки без ПДВ складає 102527 гривень, у тому числі вартість 1 м. кв. становить 138,55 гривень ( а.с. 54-75). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права. Частина перша статті 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Частина перша статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина перша статті 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи,які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статей 1218, 1220, 1221, 1258, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із частиною першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як встановлено судом, за життя спадкодавець [PERSON] залишив заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за №33. Відповідно до якого, [PERSON] заповів дочці - [PERSON] все його майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось. Крім цього, позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , а тому згідно статті 1261 ЦК України, вона є спадкоємцем першої черги за законом. У суду відсутні докази про визнання вказаного вище заповіту недійним, а також наявність інших спадкоємців (за законом, за заповітом) після смерті [PERSON] , судом не встановлено, з урахуванням положень статті 82 ЦПК України та обставин встановлених рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 3 червня 2022 року. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач виконала усі умови, передбачені законом, для прийняття спадщини і отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Але вона позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку через причини, які від неї не залежать. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (частина перша статті 1296 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Суб`єктивне право власності на землю виникає на підставах та у порядку, визначеному Земельним кодексом та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Підставою виникнення права власності на землю є юридичний факт, з яким закон пов`язує виникнення такого права. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Так, відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (стаття 41 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із статтею 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи, що позивач є спадкоємицею після смерті батька, у цьому випадку не має іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, яке у неї виникло у зв`язку із смертю [PERSON] , з урахуванням відсутності інших спадкоємців, позов є обґрунтованим, а відтак наявні правові підстави визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування. Висновок суду. Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені нею у позовній заяві, наявність порушеного права позивача є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, визначений законодавцем, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд, під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. Позивач, подаючи позовну до суду, сплатила судовий збір у розмірі 1032,40 гривень, які за її бажанням залишає за собою.

Outcome: approved