Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

02.02.2022 [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом та просить стягнути із [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, до закінчення навчання але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Вимоги вмотивовані тим, що відповідач є батьком [PERSON] , яка на даний час навчається на 1 курсі за денною формою навчання у Київському університеті культури на контрактній основі, а тому потребує матеріальної допомоги. На думку позивачки відповідач є фізично здоровою людиною, інвалідності чи тяжких захворювань не має, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом. 08.02.2022 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання з повідомленням учасників справи. Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивачки у судовому засіданні вимоги за позовом підтримав, просив їх задовольнити з наведених у позовній заяві мотивів. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, пославшись на їх необґрунтованість. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що майновий стан відповідача [PERSON] значно погіршився, у зв`язку з чим він не має змоги сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.Так, на даний час [PERSON] звільнений з роботи ТДВ «Охтирський хлібокомбінат», де отримував мінімальну заробітну плату, він не має жодних доходів та можливості заробити грошові кошти, оскільки у зв`язку з військовою агресією російської федерації був вимушений разом з сім`єю виїхати з території України. На даний час [PERSON] знаходиться за кордоном, де має статує біженця та позбавлений можливості працевлаштуватись. Представник відповідача вказує на те, що [PERSON] вдруге одружився, у новому шлюбі у нього народилося двоє дітей, які на даний час є малолітніми та перебувають на його утриманні. Один з синів відповідача [PERSON] , [INFO] , має дуже тяжкі вади здоров`я, є дитиною-інвалідом та потребує значних коштів для проведення реабілітації, яку необхідно проводити кожні півроку. Дружина відповідача також не працює, здійснює догляд за дітьми. Крім того, відповідача має на утриманні двох непрацездатних батьків, які є пенсіонерами, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги. [PERSON] не має жодного нерухомого майна, транспортних засобів та грошових вкладів в банківських установах. Представник відповідача зазначає, що донька [PERSON] є повнолітньою та має змогу самостійно заробляти грошові кошти, на даний час вона навчається на дистанційній формі навчання, у зв`язку з чим має більше вільного часу. Разом з тим, позивачка має змогу надавати матеріальну допомогу доньці, оскільки не має інших утриманців, на даний час вона проживає в Італії, де працевлаштувалася. Представник відповідача звертає увагу на те, що [PERSON] постійно спілкуюся з донькою і намагається, за можливості, надавати їй матеріальну допомогу, [PERSON] повідомляла батьку, що не потребує будь-яких коштів від нього, враховуючи його майновий стан (а.с. 36-37). 08.12.2022 від представника позивачки надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій він зазначив, що викладені у відзиві обставини є необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсності та ґрунтуються лише на припущеннях відповідача. Представник позивачки вказував на те, що не дивлячись на твердження відповідача про відсутність у нього коштів на утримання своєї родини ним було витрачено значну суму на послуги адвоката, а наданий [PERSON] розрахунок суми аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] вказує на спробу уникнути від виконаннясвого батьківського обов`язку по утриманню дитини та байдужість до її майбутнього. Так, [PERSON] навчається на денній формі, на контрактній основів Київському університеті культури, її загальні щомісячні витрати становлять 10767,00 грн., а тому відповідач справедливо мав би сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання, в мінімальному розмірі 5384,00 грн. щомісячно. Представник позивачки звертає увагу на те, що зі слів [PERSON] стало відомо, що вона інколи спілкується з батьком [PERSON] , який повідомив їй про своє перебування в Італії, де він працює та отримує стабільний дохід. Відповідач пообіцяв доньці на її прохання надати матеріальну допомогу у розмір 100 євро щомісячно, однак своєї обіцянки не дотримався. [PERSON] у відзиві на позовну заяву зазначив, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, одна з яких потребує лікування, він також надав документів на підтвердження того, що його теперішня дружина отримує соціальну допомогу на утримання дитини, а отже неповнолітня дитина відповідача матеріально забезпечена за рахунок держави. Крім того, оскільки відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі, витрати на утримання другої дитини розподіляються між ним та матір`ю дитини в рівних частинах. Таким чином, доля матеріального забезпечення відповідачем [PERSON] двох малолітніх дітей віднового шлюбу є незначною. Представник позивачки вказує на відсутність належних доказів на підтвердження перебування на його утриманні двох непрацездатних батьків. Разом з тим, позивачка [PERSON] має на утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , вона не працює у зв`язку із здійсненням догляду за малолітньою дитиною, а відтак не може надати матеріальну допомогу своїй доньці [PERSON] , у розмірі, необхідному для її належного забезпечення. Крім того, позивачка на даний час. опікується своїми непрацездатними батьками, які також потребують матеріальної допомоги (а.с. 60-62). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Крім того 15.02.2023 від неї надійшли письмові пояснення, в яких вона зазначила, що разом зі своєю матір`ю [PERSON] та малолітнім рідним братом [PERSON] мешкає у Італійській Республіці, власного доходу не має, перебуває на повному утриманні матері. У зв`язку із повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України, [PERSON] позбавлена можливості повернутися додому, де має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки. З 01.09.2021 по даний час [PERSON] навчається у Київському університеті культури на контрактній основі, яка становить 25000,00 грн. на рік, повну оплату її навчання, проживання, харчування та проїзду у м. Київ здійснює матір [PERSON] , що є надмірним фінансовим тягарем для неї. [PERSON] та її мати [PERSON] зверталися до відповідача з проханням про надання матеріальної допомоги, на що останній пообіцяв надавати грошові кошти в розмірі щонайменше 100 євро у місяць, однак свої обіцянки так і не виконав. Крім того, [PERSON] зазначила, що на утриманні її матері [PERSON] окрім неї перебувають також непрацездатні батьки та малолітній син [PERSON] (а.с.93). [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв та клопотань від неї не надходило. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази,дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.02.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до довідки Київського університету культури № 316 від 10.09.2021 [PERSON] є студенткою першого курсу, денної форми навчання на контрактній основі Київського університету культури, ІV рівня акредитації. Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025 (а.с. 13). В матеріалах справи наявні квитанції про оплату навчання у Київському університеті культури за 2021-2023 роки (а.с. 14-16, 94, 96). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За приписами ч. 1, ч. 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. В п. 20 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 за № 3 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, стягнення аліментів на утримання доньки або сина, які продовжують навчання є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. З матеріалів справи вбачається, що повнолітня дочка позивачки та відповідача [PERSON] навчається у вищому учбовому закладі на денній формі навчання, у зв`язку з чим позбавлена можливості працювати та заробляти кошти, а тому потребує матеріальної допомоги. Посилання представника відповідача на те, що [PERSON] навчається дистанційно, а відтак має більше вільного часу для працевлаштування з метою власного забезпечити є безпідставними, оскільки дистанційне навчання є вимушеним та тимчасовим, а також не звільняє учасників освітнього процесу від обов`язку виконувати передбачені учбовим планом завдання. З урахуванням встановлених обставин справи суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже визначаючи розмір аліментів суд виходить з наступного. Згідно довідки про доходи від 07.11.2022 [PERSON] працював на посаді заступника головного інженера а ТДВ «Охтирський хлібокомбінат», загальна сума його доходу у період з листопада 2021 по квітень 2022 склала 28426,53 грн.(а.с.49). Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 31.01.2017, серії [NUMBER] від 06.06.2019, виданих Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 39, 40). При цьому [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с.42-43). Разом з тим відповідач [PERSON] є працездатною особою, доказів, які б вказували на наявність у нього вад здоров`я, що обмежують можливість працювати, матеріали справи не містять. Відповідача має на утриманні двох неповнолітніх дітей, один з яких є дитиною з інвалідністю, у зв`язку з чим дружині відповідача [PERSON] призначено державну соціальну допомогу на дитину. Суд критично оцінює посилання відповідача про його скрутне матеріальне становища, відсутність рухомого та нерухомого майна як на відсутність можливості надавати доньці матеріальну допомогу, оскільки ним не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин. Крім того, суд не приймає до уваги доводи позивачки та відповідача про перебування на їх утриманні непрацездатних батьків, як на обставину, яка суттєво погіршує матеріальне становище сторін, оскільки той факт, що їх батьки є людьми похилого віку не є беззаперечною обставиною, яка свідчить про потребу останніх у наданні матеріальної допомоги. Крім того батьки отримують дохід у виді пенсії. Разом з тим, позивачкою не надано доказів на підтвердження вартості витрат, пов`язаних з навчанням (вартості підручників, посібників для навчання, вартості іншого приладдя, проїзду до навчального закладу, тощо). При цьому суд не приймає до уваги наявний у матеріалах справи договір оренди квартири від 22.02.2020, укладений між [PERSON] та [PERSON] , оскільки строк договору закінчився 31.12.2021 та, як встановлено у судовому засіданні, позивачка з дітьми наразі проживаю у Італії. До того ж стороною позивач не зазначено, на підтвердження яких саме обставин цей договір надано (а.с.74-75). Згідно вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, доводи сторони позивач щодо присудження аліментів в розмірі 1/4 частини є необгрунтованими та не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами щодо можливості відповідача сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. При цьому, як зазначив Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. З огляду на викладене, беручи до уваги, що розмір призначених аліментів має бути обґрунтованим, справедливим, необхідним та не більш як достатнім для розумного задоволення потреб повнолітньої доньки сторін і не повинен призводити до її збагачення, суд вважає за необхідне визначити до стягнення з відповідача на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно. Згідно вимог ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial