Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача на свою користь 103 597, 60 грн. матеріальну шкоду та суму сплаченого судового збору у розмірі 2270, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16.02.2021 р. в м. Києві по вул. Ав. Антонова відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «БОГДАН», д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «LEXUS», д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Транспортний засіб «LEXUS», д.р.н. [NUMBER] було застраховано відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту №006-0475425/01НТ від 14.08.2020 року, укладеного між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС». Відповідно до Постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 12.05.2021 р. по справі №760/4161/21, відповідача було визнано винним у вказаній ДТП та накладено відповідне стягнення. На виконання взятих обов`язків, за наслідками звернення потерпілої особи з заявою про страхове відшкодування, Позивачем було проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 103 597 (сто три тисячі п`ятсот дев`яносто сім) грн. 60 коп. Цивільно-правову відповідальність відповідача як водія ТЗ «БОГДАН», д.р.н. [NUMBER] не було забезпечено, у передбачений чинним законодавством України спосіб. Враховуючи вищезазначене, позивач направив до відповідача вимогу про сплату вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу у розмірі 103 597 (сто три тисячі п`ятсот дев`яносто сім) грн. 60 коп. Однак, зазначена вимога була повністю проігнорована відповідачем.. На підставі вищевикладеного просить задовольнити позов. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2021 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29 серпня 2022 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача, у якому вона просила суд відмовити у задоволенні позову, оскільки вона під час дорожньо-транспортної пригоди виконувала свої трудові обов`язки, так як працює у КП «Київпастранс» та здійснювала управління транспортним засобом, виконуючи безпосередньо трудові обов`язки. У судове засідання сторони не з`явились. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Представник позивача до суду направив заяву у якій просив суд розгляд справи провести у його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої\~статті 3 ЦК України\~загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в\~ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів. Статтею 14 ЦПК України\~визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що договором №006-0475425/01НТ, страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застраховано автомобіль марки «LEXUS», д.р.н. [NUMBER] , у ПрАТ «СК «Брокбізнес», строк дії полісу з 15 серпня 2020 року по 14 серпня 2021 року. З постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2021 встановлено, що [PERSON] , 16.02.2021 року о 17:45 год. в м. Києві по вул. Ав. Антонова, 2-Б, керуючи т.з. «Богдан Т70110», д.н.з. [NUMBER] , не оцінила дорожньої обстановки та під час руху заднім ходом здійснила наїзд на т.з. «Лексус», д.н.з. [NUMBER] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушила вимоги п. 2.3 б, 10.9 ПДР України, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. На підставі вищевикладеного на [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії\~ААБ\~№118266 від 16.02.2021\~року. Даною постановою [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 (триста сорок) гривень, який необхідно сплатити на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві /м.Київ /21081300, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Номер рахунку (IBAN): UA698999980313040149000026001, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Призначення платежу: адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до частини шостої\~статті 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власник пошкодженого автомобіля звернулася до ПрАТ «СК «Брокбізнес» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «СК «Брокбізнес», визнало ДТП страховою подією і сплатили страхове відшкодування власнику транспортного засобу «LEXUS», д.р.н. [NUMBER] [PERSON] в розмірі 103 597,60 грн, що підтверджується платіжним дорученням №244207 (#875477186801) від 13 грудня 2021 року, розмір витрат враховуючи розрахунок розміру страхового відшкодування. Відповідно до частин першої-другої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою\~статті 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Відповідно до п. «а» п.п. 38.1.1 п. 38.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В пунктах 5 та 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої, джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Відповідно до частин першої, третьої\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В свою чергу, доводи позивача підтверджені належними та допустимими, в розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України, доказами. В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved