Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

07.02.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просить визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , надати дитині його прізвище та внести зміни до актового запису до народження дитини. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 07.02.2020 року, справа №946/750/20, в порядку ст. 33 ЦПК України, розподілена та передана судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Грубіян Л.І. Ухвалою судді від 12.02.2021 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22.09.2020 року призначено у справі судово-медична молекулярно-генетична експертиза. 24.09.2021 року за вих. № 946/750/20/13523/2020 копію ухвали направлено до Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Управління охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації (м. Одеса, пров. Валіховський, 4). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2021 року, проведеного у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Грубіян Л.І. згідно рішення зборів суддів №10 від 04.10.2021 року, справа №946/750/20 розподілена та передана на розгляд судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамову А.С. Ухвалою судді Адамова А.С. від 27 жовтня 2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та призначено підготовче засідання у справі. Згідно листа Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Одеської обласної державної адміністрації за №4676-02 від 18.11.2021р. судово-медична молекулярно-генетична експертиза не була проведена за ухвалою суду у зв`язку з неоднаразовим неприбуттям [PERSON] та дитини [PERSON] до експертної установи. Ухвалою суду від 24 січня 2022 року відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 16 лютого 2022 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства. Ухвалою суду від 09 червня 2022 року витребувано докази по справі. Ухвалою суду від 31 січня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Так, згідно уточнення позивних вимог від 27.12.2022, позивач [PERSON] просить визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та внести зміни до актового запису про народження № 178 від 09.02.2017 року, складеного Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області відносно [PERSON] . [INFO] , а саме: змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] »; по батькові дитини залишити без змін; в графі: «Відомості про батька» вказати: « [PERSON] , [INFO] : громадянин України; місце проживання - [ADDRESS] ». В обґрунтування своїх позивних вимог позивач [PERSON] зазначив, що 15.06.2011 року він познайомився з відповідачкою [PERSON] . Він з [PERSON] почав проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік і дружина, у них був сумісний бюджет та сумісне господарство. Разом вони проживали за адресою: [ADDRESS] у домі бабусі відповідача - [PERSON] в період часу з осені 2012 року по літо 2019 року. У травні 2016 р. відповідачка повідомила його про те, що завагітніла. Під час вагітності відповідачки, вони проживаючи разом. [INFO] у них народилася дитина - син [PERSON] . Відповідачка без його відома зареєструвала дитину в Ізмаїльському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, та в свідоцтві про народження відомості про батька були внесені за вказівкою відповідачки на підставі ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України. Хоч вони на момент народження дитини не були у шлюбі, але проживали разом, він ніколи не відмовлявся від дитини та хотів того, щоб в свідоцтві про народження в відомостях про батька були вписані саме його дані. У свідоцтві про народження дитини з пологового будинку у графі: «батько» був зазначений батьком дитини саме він - «на рос. [PERSON] ». Протягом всього часу сумісного проживання з відповідачкою він піклувався про всю родину. Періодами він виїжджав за кордон на заробітки задля створення належних умов для проживання всієї родини. Після народження сина він неодноразово пропонував відповідачці узаконити їх стосунки. Сином він займався, матеріально забезпечував його, займався його вихованням. Коли відповідачка на початку червня 2019 р. поїхала до Італії, де вона перебувала до кінця серпня 2019р., то їх син залишався разом зі ним, з батьком. У цей період часу він займався влаштуванням сина до дитячого садочка, медичними щепленнями. 26.08.2019р. відповідачка повернулася з Італії, та він був вимушений виїхати з житлового будинку [ADDRESS] за її проханням. Вони припинили спільне проживання. Проте, він не припинив цікавитися життям та розвитком сина. Останнім часом відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, позбавляє його можливості приймати належну участь у його вихованні. На даний час він, як може намагається матеріально турбуватися про дитину. Відповідачка не бажає добровільно через Орган Державної РАЦС зареєструвати його батьком дитини та подати відповідну письмову заяву, як це передбачено ст. 126 СК України. Син [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по-батькові як « [PERSON] », а у свідоцтві про народження дитини у графі «Батько» зазначаються саме моє ім`я та по - батькові: « [PERSON] ». Це також додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості між мною та сином. Згідно зустрічних позовних вимог [PERSON] , остання просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісячно, починаючи з 22.09.2020 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог, [PERSON] зазначила, що з осені 2012 року вона проживала у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [INFO] у них народився син [PERSON] . З урахуванням того, що на той час між нею та [PERSON] часто виникали сварки, останній не захотів, щоб у їхнього сина було його прізвище, тому у свідоцтві про народження дитини відомості про батька були внесені на підставі ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України, а саме, в графі «батько» вказано прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.02.2017р. З 2019 року вона припинили спільне проживання з [PERSON] . Тільки через три роки після народження дитини, [PERSON] виявив бажання визнати себе батьком їхнього сина [PERSON] , тому і звернувся з позовною заявою про визнання батьківства до суду. [PERSON] дійсно являється батьком їх сина [PERSON] , [INFO] . З того часу, як вона з [PERSON] припинила стосунки, їх малолітній син знаходиться повністю на її утриманні. Батько дитини, який зобов`язаний її утримувати до досягнення повноліття, від надання допомоги в утриманні неповнолітнього сина у добровільному порядку ухиляється, домовленості про утримання дитини між нею та [PERSON] не досягнуто. [PERSON] являється працездатною особою, має добрий стан здоров`я, стягнень за виконавчими документами не має, на утриманні інших осіб не має. Працює на судах іноземних судновласників, отримує заробітну плату в іноземній валюті. Згідно відзиву від 25.01.2022 року [PERSON] на позовну заяву [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнає частково. Зазначила, що дійсно [PERSON] є біологічним батьком їх сина [PERSON] , тому вона не заперечую проти визнання його батьком їхнього сина , але вона проти того, щоб в свідоцтві про народження їхнього сина було змінено прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », так як вважає, що це стосується інтересів дитини, яка ідентифікує себе з прізвищем « [PERSON] », а зміна прізвища може негативно вплинути на емоційний стан дитини, крім того, відмова у задоволенні позову в цій частині, жодним чином не вилине на обсяг прав, інтересів та обов`язків позивача щодо дитини. Під час реєстрації дитини в органі РАЦСу прізвище дитини вказано « [PERSON] » - це дівоче прізвище матері дитини. З того часу, як вона припинила з [PERSON] стосунки, їх малолітній син [PERSON] , [INFO] , знаходиться на її утриманні. Інтереси дитини є пріоритетними і визначальними для вирішення спору щодо зміни прізвища дітей. При вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також враховувати стосунки, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо. Згідно довідки «Ізмаїльського міського центра ПМСД» від 19.01.2022 року [PERSON] знаходиться під наглядом дитячої поліклініки м. Ізмаїл, на прийоми дитина з`являється з матір`ю [PERSON] по захворюванням та обстеженням. Дитина потребує в плановому операційному лікуванні (оденотомії). Підготовкою до операції по даному захворюванню займається матір. Крім того, на прізвище « [PERSON] » дитині присвоєний РНОКПП, також, у їх сина [PERSON] є закордонний паспорт. Згідно довідки від 24.01.2022 року [PERSON] відвідує ЗДО №225 «Золотий ключик» з 2019року. [PERSON] знає своє прізвище, ім`я, вік, називає членів сім`ї за іменами. Дитина проживає в неповній сім`ї. [PERSON] впродовж тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків, малолітній син постійно проживає разом із матір`ю, батько не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не проявляє ініціативи щодо її виховання, не цікавиться щоденним життям дитини, не здійснює матеріальне утримання та не надає будь-яку іншу допомогу тощо. Обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини відсутні. Лише бажання батька не може бути безумовною підставою для зміни прізвища дитини. Вважає, що зміна прізвища дитини недоцільна, тому в цій частині відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Згідно заперечення [PERSON] на зустрічну позовну заяву [PERSON] від 16.02.2022, позивач [PERSON] проти прийняття зустрічного позову, вважає, що об`єднання позовів та спільний їх розгляд є недоцільним, оскільки, позови мають різний зміст вимог, обставин, які підлягають доказуванню, спільний їх розгляд може ускладнити вирішення справи. Юридичний статус батька, який передбачає здатність мати відповідні права та нести обов`язки щодо дитини, набуває тільки після того, як органом державної реєстрації актів цивільного стану буде видано нове Свідоцтво про народження, і, відповідно, вже після цього [PERSON] , у випадку, якщо він, [PERSON] , буде ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню дитини, зможе звернутися у загальному порядку до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. До зустрічного позову [PERSON] не додано письмових доказів, підтверджуючих обставини знаходження дитини на її утриманні та проживання разом із нею, а також доказів, які б вказували на можливість стягнення аліментів саме у розмірі, зазначеному [PERSON] . Згідно відзиву від 05.04.2022 року [PERSON] на зустрічну позовну заяву [PERSON] , [PERSON] визнає зустрічні позовні вимоги частково, просить стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.09.2020 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Зазначив, що [PERSON] просячи аліменти в розмірі 6000 грн., не врахувала обставини того, що в нього не має належного йому на праві особистої власності нерухомого майна (житла), проживаючи разом з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, він всі зароблені кошти витрачав на ремонт будинку її бабусі, в якому вони проживали (замінив вікна, двері, провів роботи з перепланування, придбавав меблі та все він залишив у тому будинку, для сина. Йому самому потрібні кошти для придбання нерухомого майна, яке я б міг використовувати як житло для себе та свого сина [PERSON] , аби бачитися з ним та проводити час, мати можливість приймати участь у його вихованні, оскільки [PERSON] чинить будь - які перепони для їх з сином побачень в тому числі і за адресою: буд. [ADDRESS] . Також, у нього є старенька непрацездатна мати - [PERSON] , [INFO] , яка також потребує матеріальної підтримки і допомоги від нього, яка знаходиться на «Д» - обліку у сімейного лікаря КНП «Кілійський центр первинної медико - санітарної допомоги» Кілійської міської ради Кілійська Амбулаторія загальної практики сімейної медицини з діагнозом Гіпертонічна хвороба II ст. коксартроз лівого тазостегнового суглоба. Згідно листа Ізмаїльського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №1506/61-20 від 23.12.2022, реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за заявою матері дитини. Ізмаїльський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не заперечує проти визнання батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , якщо буде доведено кровне споріднення між особою, яка бажає бути записаною батьком, та дитиною. Позивач в судове засідання від 28.02.2023 не з`явився, про час, дату та місце судового засідання сповіщений належним чином, надав суду заяву, в якій вказав, що підтримує свої уточнені позовні вимоги, просить суд задовольнити позов та розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового засідання сповіщена належним чином, свою позицію виклала у зустрічному позову та у відзиві. Представник третьої особи Ізмаїльського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте у своїх листах за №1506/61-20 від 14.04.2020, №1506/61-20 від 23.12.2022 та інших зазначив про розгляд справи без їх участі. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 КПК України. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Статтею 122 Сімейного кодексу України передбачено визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до ст. 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік і дружина, за адресою: [ADDRESS] в період часу з осені 2012 року по літо 2019 року. Під час фактичних шлюбних відносин у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Дані обставини визнаються сторонами у позовній заяві та у зустрічній позовній заявах, що у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає додатковому доказуванню. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 09.02.2017 року та актового запису № 178, відомості про батька були внесені відповідно до ст.133 СК України, та батьком записаний [PERSON] . З пояснень позивача по справі вбачається та не заперечується у поясненнях, відзиву, зустрічній позовній заяві відповідачем, що батьком дитини [PERSON] , [INFO] , є саме [PERSON] . Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Відповідно до вимог статті 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно з ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з ч. 5 ст. 148 СК України, у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі-органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial