Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] (далі\~ позивач)звернувся до Фастівського міськрайонного\~суду Київської\~областііз позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] (далі відповідач),\~посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Від шлюбу, який було укладено 06.02.1999 року, сторони дітей не мають. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні відносини з липня 2022 року. Спору щодо розподілу майна немає. Подальше існування шлюбу неможливе. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи за відсутності позивача та розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного\~суду Київської\~областіОсаулової Н.А. від 15.11.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Суд, дослідивши зібрані в справі письмові докази, дійшов до наступних висновків. Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказував на укладення між ним та відповідачем 06.02.1999 року шлюбу. Проте, свідоцтва про шлюб надано не було. На підтвердження вказаного факту надано лише копію паспорта позивача з відповідною відміткою про реєстрацію шлюбу. Відповідно до ст.ст.\~21, 24\~СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3,\~4\~ст.\~56\~СК України\~передбачено,\~що кожен\~з подружжя\~має право\~припинити шлюбні\~відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110\~СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений\~одним із подружжя Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтями\~55 і\~124 Конституції України\~гарантоване право особи на звернення до суду за захистом своїх прав. Вказане положення закріплено також у\~ст.4 ЦПК України. Згідно ч.5\~ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.02.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що до заяви про розірвання шлюбу додаються: свідоцтво про\~реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог. Згідно\~ст.175 ЦПК України, свідоцтво про шлюб є одним із доказів, який підтверджує факт укладення шлюбу. Так, при подачі позовної заяви до суду позивачем на підтвердження укладення шлюбу з відповідачем надано копію паспорта позивача, в якому міститься інформація (штамп) про укладення шлюбу. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику. За змістом ст.ст.13,\~175 ЦПК України\~позивач (заявник) на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини, а тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні заяви залишати її без руху та повертати заявнику. Крім того, на стадії пред`явлення позовної заяви, вирішення питання про наявність/відсутність підстав для відкриття провадження у справі, суд першої інстанції перевіряє відповідність позовної заяви вимогам\~статті 175 ЦПК України, тобто перевіряє передумови права на пред`явлення позову особи та дотримання порядку її подання, та не вправі уточнювати, пропонувати позивачу надати (зазначити) докази, які на думку суду повинні відповідати за позовом. Приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства. Так приписами\~\~ч.ч\~1-4\~ст.\~12\~ЦПК\~України \~цивільне\~судочинство \~здійснюється\~на\~засадах змагальності\~сторін. \~Учасники\~справи\~мають\~рівні права\~щодо\~здійснення\~всіх процесуальних\~прав\~та\~ обов`язків,\~\~передбачених законом. \~Кожна\~\~сторона повинна\~\~довести обставини,\~\~які мають\~\~значення для\~\~справи і\~\~на які\~\~вона посилається\~\~як на\~підставу\~своїх\~ вимог\~або\~ заперечень,\~\~крім випадків,\~\~встановлених цим\~Кодексом. \~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому\~за\~положеннями\~ч.\~5\~ст.\~12\~ЦПК\~України\~суд,\~зберігаючи\~об`єктивність\~і неупередженість: \~1)\~керує\~ходом\~судового процесу; \~2)\~сприяє\~врегулюванню\~спору шляхом\~досягнення\~угоди\~між сторонами; \~3)\~роз`яснює\~у\~випадку необхідності\~учасникам\~судового\~процесу їхні\~процесуальні\~права\~та обов`язки,\~наслідки\~вчинення\~або невчинення\~процесуальних\~дій; \~4)\~сприяє\~учасникам\~судового процесу\~в\~реалізації\~ними прав,\~передбачених\~цим\~Кодексом; \~5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно ч.\~1\~ст.\~76\~ЦПК України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України). При цьому, за умовами ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.\~ У той же час, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт реєстрації шлюбу між позивачем та відповідачем, таких як свідоцтво про шлюб або відомості про вчинення відповідного актового запису. Відмітка в паспорті про реєстрацію шлюбу не є належним та допустимим доказом на підтвердження укладання шлюбу за положеннями п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.02.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Факт укладення шлюбу обов`язково підлягає доказування у справах про його розірвання. З позовною заявою клопотань про витребування доказів подано не було, як і не заявлено їх протягом перебування справи у провадженні суду. Так, на неодноразові виклики до суду позивач не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Беручи до уваги наведене, за відсутністю у матеріалах справи належних та допустимих доказів факту укладення між сторонами шлюбу, оскільки відповідного свідоцтва надано не було, як і не заявлено клопотання про витребування доказів, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed