Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

24 серпня 2022 року представник позивачки [PERSON] - адвокат Мальцев В.П., звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» із вимогами про повернення безпідставно стягнутих за виконавчим написом коштів та стягнення моральної шкоди (а. с. 1-4, 6-8). В обґрунтуванні позовних вимог вказано, що 04 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис № 14853, за яким на користь ТОВ «Вердикт капітал» з [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 014/3729/5/11280 від 06 березня 2008 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. від 13 грудня 2021 року було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису, в рамках якого з позивачки було примусово стягнуто з її заробітної плати та розрахункових рахунків на користь ТОВ «Вердикт капітал» кошти на загальну суму 7877 гривень 73 копійки та на користь приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. грошові кошти у розмірі 1067 гривень 77 копійок на виконання виконавчого напису. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2022 року (справа № 204/454/22) виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за № 14853, визнано таким, що не підлягає виконанню, рішення набрало законної сили 26 липня 2022 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. від 19 серпня 2022 року виконавче провадження № [NUMBER] було закрито у зв`язку із визнанням судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тобто грошові кошти позивачки були стягнуті та перераховані на користь відповідача безпідставно. З приводу стягнення моральної шкоди зазначено, що з моменту відкриття виконавчого провадження 13 грудня 2021 року та по день звернення до суду, позивачка перебувала у постійному нервовому стані, який викликав у неї почуття тривоги та незахищеності. Це полягало у тому, що відповідач із самого початку вчиняв незаконні дії щодо намагань стягнення неіснуючої заборгованості за кредитним договором, який був повністю оплачений, чим обмежив позивачку у праві вільного розпорядження та користування належними їй коштами у зв`язку із їх арештом, через що вона не могла вільно пересуватися по території України для збереження життя та здоров`я у зв`язку із війною, яку спричинила російська федерація. Позивачка постійно хвилювалася через безпідставні грошові вимоги відповідача, та хвилювалася щодо можливої втрати свого рухомого та нерухомого майна, через що постійно приймала заспокійливі лікарські препарати для нормалізації свого психічного та душевного стану. Тому вважає за можливе стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 7000 гривень. Ухвалою суду від 29 серпня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а. с. 29), копія якої надіслана сторонам за вихідним № 14622/22-вих/2/204/2005/22 від 29 серпня 2022 року (а. с. 31), та отримана відповідачем 13 вересня 2022 року, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи (а. с. 33). 13 жовтня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що правовою підставою для стягнення з [PERSON] коштів є кредитний договір і наявність у позичальника заборгованості за вказаним кредитним договором. Станом на день подачі відзиву по даній справі, кредитний договір не визнаний недійсним, не змінений та не розірваний, а отже відсутні підстави для повернення стягнутої з позивачки заборгованості за вказаним кредитним договором в процесі виконання виконавчого напису нотаріуса, оскільки на момент здійснення такого стягнення всі дії по виконанню такого виконавчого напису здійснювались правомірно. Також зазначив, що позивачкою не взято до уваги, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачуються першочергово, тобто неможливо встановити які суми були перераховані фактично на рахунок стягувача, а які на рахунок виконавця, як витрати виконавчого провадження. Тому вважає, що загальна сума, яку вказує позивачка у своїй позовній заяві не була перерахована в повному обсязі на рахунок ТОВ «Вердикт Капітал». З приводу стягнення моральної шкоди зазначено, що позивачка наводить лише загальні поняття, що вона перебувала у постійному нервовому стані, який викликав у неї почуття тривоги та незахищеності, однак не надає жодного доказу, що такий її стан спричинено діями ТОВ «Вердикт Капітал». Тому вважає, що заявлена сума моральної шкоди у розмірі 7000 гривень не підкріплена жодними доказами та жодними посиланнями на обставини, які могли б свідчити про тяжкі душевні страждання та інше. Тому прохає відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Разом із відзивом відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, оскільки в позовній заяві позивачем не надано розрахунку витрат на правничу допомогу в сумі 7000 гривень, не вказано, на які саме цілі витрачаються кошти, скільки часу затрачено адвокатом на ті чи інші дії, тощо. Вважає, що витрати на правничу допомогу на суму 7000 гривень є не співмірними зі складністю цієї справи, наданим обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченим часом на надання таких послуг, а також те, що дана категорія справ є незначної складності та має сформовану судову практику. Станом на день розгляду справи позивачка не скористалася правом на подання відповіді на відзив, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін учасниками справи не подавались, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, на підставі вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 04 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. видано виконавчий напис № 14853 про звернення стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 014/3729/5/11280 від 06 березня 2008 року, укладеним нею та АТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є АТ «Фідобанк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Вендор», правонаступником якого є ТОВ «Профіт Кредит», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості за період часу з 11 грудня 2020 року по 26 травня 2021 року, у розмірі 405446 гривень 58 копійок, з яких: 3% річних за вищевказаний період часу - 110666 гривень 28 копійок та інфляційні збитки - 294780 гривень 30 копійок (а. с. 9). 13 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження ВП № [NUMBER] на підставі виконавчого напису № 14853 від 04 листопада 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 405946 гривень 58 копійок (а. с. 10 та на звороті). 22 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. у виконавчому проваджені ВП № [NUMBER] винесено постанову про арешт коштів боржника (а. с. 11 та на звороті). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2022 виконавчий напис, що вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русецькою О.О. 04 листопада 2021 року, який зареєстрований в реєстрі за № 14853, визнано таким, що не підлягає виконанню (а. с. 14-16), рішення набрало законної сили 26 липня 2022 року (а. с. 16 на звороті). 19 серпня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. у виконавчому проваджені ВП № [NUMBER] винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а. с. 12 та на звороті). Кошти у виконавчому провадженні ВП № [NUMBER] розподілені наступним чином: витрати виконавчого провадження у сумі 300 гривень на користь ПВ Русецької О.О. ; борг за виконавчим документом у сумі 7677 гривень 73 копійки на користь ТОВ «Вердикт Капітал»; основна винагорода приватного виконавця у сумі 767 гривень 77 копійок на користь ПВ Русецької О.О. ; повернення авансового внеску у сумі 200 гривень на користь ТОВ «Вердикт Капітал», що підтверджується довідкою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. № 1.29/16161 від 14 липня 2022 року (а. с. 13). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберігає його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц щодо застосування норм ст. 1212 К України вказала на те, що зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Так, відповідно до наданої позивачкою довідки про рух коштів у виконавчому провадженні ВП № [NUMBER], виданої 14 липня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О., з позивачки в межах цього виконавчого провадження за виконавчим написом № 14853, що виданий 04 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., стягнуто грошові кошти у розмірі 8945 гривень 50 копійок, що складаються із: витрат виконавчого провадження - 300 гривень, боргу за виконавчим документом - 7677 гривень 73 копійки, основної винагороди приватного виконавця - 767 гривень 77 копійок, повернення авансового внеску - 200 гривень (а. с. 13). Таким чином загальний розмір коштів, які були утримані з позивачки, як боржниці у виконавчому провадженні, та направлені на рахунок відповідача, як стягувача у виконавчому провадженні, становить 7877 гривень 73 копійки. Доводи відповідача у відзиві на позовну заяву, що позивачкою не взято до уваги, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачуються першочергово, тобто неможливо встановити які суми були перераховані фактично на рахунок стягувача, а які на рахунок виконавця як витрати виконавчого провадження, судом не беруться до уваги, оскільки у матеріалах справи міститься довідка приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. № 1.29/16161 від 14 липня 2022 року про розподіл коштів у виконавчому провадженні ВП № [NUMBER]. Враховуючи, що підставою отримання відповідачем коштів у розмірі 7877 гривень 73 копійки було стягнення із [PERSON] на підставі виконавчого напису, який рішенням суду визнаний таким, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем відпала. Отже, з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивачки слід стягнути грошові кошти у розмірі 7877 гривень 73 копійки, які були утримані із доходів позивачки в рахунок погашення заборгованості за виконавчим написом № 14853, який було вчинено 04 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. Щодо позовної вимоги позивачки про стягнення моральної шкоди у розмірі 7000 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Позивачка зазначає, що вона перебувала у постійному нервовому стані, який викликав у неї почуття тривоги та незахищеності, постійно хвилювалася через безпідставні грошові вимоги відповідача, та хвилювалася щодо можливої втрати свого рухомого та нерухомого майна, через що постійно приймала заспокійливі лікарські препарати для нормалізації свого психічного та душевного стану. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Так, зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили та

Outcome: partial