Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 23 листопада 2003 року віна уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину : доньку - [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є те, що спільне життя не склалося з різних причин. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спільне господарство між сторонами не ведеться. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у відсутність позивача. На задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у відсутність відповідача, позовні вимоги визнає та не заперечуває щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] , 23 листопада 2003 року вступили в зареєстрований шлюб, що підтверджуєтеся свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23 листопада 2003 року. (а.с. 6). [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] (а.с. 5). Як зазначає позивач, що на даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довіру та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім`ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved