Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 27.09.2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Богородчанського районного суду від 14.09.2022 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак працює на сезонних роботах, є працездатним, за станом здоров`я може працювати та сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Між тим свої обов`язки щодо виховання та утримання дочки він не виконує, а вона самостійно не має змоги забезпечити дитину всім необхідним. З огляду на викладене, позивачка просить суд ухвалити рішення про стягнення з нього на її користь аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 грн. щомісяця до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, у подані заяві уточнила заявлені вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, розгляд справи просила проводити у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, у поданому відзиві вимоги позивачки визнав частково, зазначив, що згідний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дочки, однак у меншому розмірі, ніж просить позивачка. Вказав, що в даний час не працює і немає стабільного доходу. Просив стягувати з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженої у шлюбі з позивачкою дочки [PERSON] , [INFO] . Рішенням Богородчанського районного суду від 14.09.2022 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітня дочка проживає з матір`ю. В добровільному порядку питання щодо утримання неповнолітньої дитини позивачка та відповідач не вирішили. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Стаття 182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). Суд, визначаючи розмір аліментів, враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивачки та платника аліментів. Виходячи з наведених позивачкою доводів, висловлених відповідачем заперечень, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп. На підставі викладеного та ст.ст. 104 112 СК України,

Outcome: approved