Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи його тим, що вона є спадкоємицею за заповітом [PERSON] , яка померла [INFO] та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме земельну ділянку (пай) на землях, що перебувають в колективній власності селянської спілки «Відродження» с. Малий Лазучин Теофіпольського району в розмірі 6,57 га в умовних кадастрових гектарах. За життя [PERSON] вступила у фактичне управління та розпорядження спадковим майном свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Чоловікові [PERSON] [PERSON] , який помер [INFO] , на праві власності належала земельна ділянка розміром 7,01 га в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі. Зазначена земельна ділянка не була внесена до її свідоцтва про право на спадщину, оскільки від імені [PERSON] 10.11.1995 року було виконано заповіт на [PERSON] , невідому, сторонню особу, яка і оформила на себе право на земельну частку (пай) належне [PERSON] . Постановою Хмельницького апеляційного суду від 27.06.2022 обґрунтовано нікчемність заповіту від імені [PERSON] на користь [PERSON] посвідченого 10.11.1995 року секретарем виконкому Новоставецької сільради Теофіпольського району Савчук В.В., зареєстрованого в реєстрі за №18. Таким чином, свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15.02.2017 року на майно [PERSON] [PERSON] отримала безпідставно, вона не мала права спадкувати за заповітом, який є нікчемним. На підставі викладеного, просить визнати недійним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15.02.2017 в якому спадкоємцем майна [PERSON] зазначена [PERSON] на земельну ділянку розміром 7,01 га в умовних кадастрових гектарах, що перебуває в колективній власності селянської спілки «Відродження» с. Малий Лазучин Теофіпольського району, зареєстрованого в реєстрі №227, спадкова справа №48/2017. Також, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку розміром 7,01 га в умовних кадастрових гектарах, що перебуває в колективній власності селянської спілки «Відродження» с. Малий Лазучин Теофіпольського району, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на земельний пай серії ХМ №0203047/47, зареєстрованого Теофіпольською РДА Хмельницької області 04.08. 1997. Позивач в судове засідання не з?явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач та третя особа про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилися, заяв чи клопотань не подали . Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає\~ задоволенню.\~ В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується заповітом від 13.05.1996, свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16.03.2001 (а.с.18,19,21). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Великолазучинської сільської ради №726 від 20.12.2016 та випискою з погосподарської книги по господарству за адресою [ADDRESS] , після смерті [PERSON] в фактичне управління та розпорядження спадковим майном вступила його дружина [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.15). 15.02.2017 [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , згідно якого спадщиною, на яке видано це свідоцтво є право на земельну частку (пай) на землях, що перебувають у колективній власності селянської спілки «Відродження» на території Великолазучинської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, розміром 7,01 га в умовних кадастрових гектарах. Право на земельну частку (пай) належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0203047, зареєстрованого Теофільською районною державною адміністрацію Хмельницької області 04.08.1997 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0203047/47 (а.с. 17,22). Вказаний сертифікат виданий на підставі рішення Теофіпольської райдержадміністрації від 18.04.1996 року №110-р. Згідно з постановою Хмельницького апеляційного суду від 27.06.2022 заповіт від імені [PERSON] на користь [PERSON] посвідчений 10.11.1995 року секретарем виконкому Новоставецької сільради Теофіпольського району Савчук В.В., зареєстрованого в реєстрі за №18 є нікчемний (а.с.12-14). Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18) зроблено висновок, що у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо. Оскільки заповіт від імені [PERSON] на користь [PERSON] посвідчений 10.11.1995 року секретарем виконкому Новоставецької сільради Теофіпольського району Савчук В.В., зареєстрованого в реєстрі за №18 є нікчемний, а на підставі вказаного заповіту видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15.02.2017 року на ім?я [PERSON] , то вказане свідоцтво необхідно визнати недійсним. Відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у володіння спадковим майном або подав заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст 1216 ЦК України,\~\~ спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, згідно ст 1218 ЦК України, входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 549 ЦК УРСР, в редакції на час смерті [PERSON] , вважається, що спадкоємиць прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Оскільки, згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру , інших заповітів, крім того , що є нікчемним, на ім?я [PERSON] немає, [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , спадкоємцем за заповітом [PERSON] є [PERSON] , то суд прийшов до висновку, що [PERSON] є спадкоємцем права на земельну частку (пай) , яке належало померлому [INFO] [PERSON] на підставі сертифікату серії ХМ №0203047, зареєстрованого Теофільською районною державною адміністрацію Хмельницької області 04.08.1997 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0203047/47. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved