Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

1. Описова частина 30.12.2022 [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок 1952 року побудови з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , 1944 року народження, яка померла [INFO] . Стислий виклад позиції позивача заперечень відповідача Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] . Він та [PERSON] є єдиними спадкоємцями за законом після померлої баби [PERSON] . 01.12.2022 між ним та [PERSON] укладено договір про поділ спадкового майна, згідно якого йому у власність було передано, серед іншого, житловий будинок 1952 року побудови з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] за померлою [PERSON] нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, процесуальні дії Ухвалою від 04.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито загальне позовне провадження, витребувано у приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І. матеріали спадкової справи № 16/2022 до майна померлої [PERSON] та зобов`язано позивача надати суду відомості із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 06.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не прибули. Від позивача надійшла заява з проханням справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідно до статті 280 ЦПК України судом увалено рішення при заочному розгляді. У зв`язку із неявкою в судове учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Фактичні обставини, які встановлені судом Судом встановлено, що у с. Дубова Бердичівського району Житомирської області [INFO] померла баба позивача - [PERSON] (а.с. 7, 46, 53, 54, 60, 62, 63 64). На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35). З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] у м. Бердичів Житомирської області померла матір позивача [PERSON] , [INFO] , яка являється дочкою спадкодавиці [PERSON] (а.с. 46, 54, 62-63, 64). На день смерті [PERSON] проживала і була зареєстрована у [ADDRESS] , спільно із чоловіком [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] (а.с. 50). Згідно заяви № 64 від 03.05.2022 батько позивача [PERSON] від належної йому частки спадщини після смерті тещі [PERSON] відмовився (а.с.47). З матеріалів спадкової справи № 16/2022 від 28.03.2022 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , які відповідно до заяв №№ 39, 40 від 28.03.2022 прийняли спадщину після баби - [PERSON] (а.с. 40,45). Син померлої [PERSON] - [PERSON] згідно заяви № 38 від 28.03.2022 відмовився від належної йому частки спадщини на користь онуки спадкодавиці - [PERSON] (а.с. 33). 01.12.2022 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ спадкового майна після померлої баби [PERSON] . Згідно договору у спадщину до [PERSON] переходить, зокрема, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який знаходиться на неприватизованій земельній ділянці (а.с. 69, 70). 01.12.2022 [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 3,1075 га з кадастровим номером 1820884800:01:000:0039 та площею 0,0346 га з кадастровим номером 1820884800:02:000:0039, які знаходяться на території Половецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області (а.с. 93 -101). З виписки з погосподарської книги вих. № 293 від 14.10.2022 та довідки № 71 від 28.03.2022, виданих Гришковецькою селищною радою Бердичівського району Житомирської області вбачається що, [PERSON] , [INFO] до дня смерті, тобто до [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Номер об`єкта ПГО 01-02071 в погосподарській книзі № 5 за 2016-2022 роки відкритий на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] . Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд не приватизована (а.с. 16, 35). Згідно рішення Половецької сільської ради № 12 від 02.12.2015 проведено зміну поштових адрес житлових будинків по [ADDRESS] , належному [PERSON] , зареєстровано новий номер - 2 (а.с.114-116). Згідно повідомлення ГУ Держгеокадастру земельна ділянка по за адресою: [ADDRESS] (нова назва [ADDRESS] ) не обліковується, державний акт на право власності не видавався (а.с. 123). Постановою від 01.12.2022, приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] після померлої [PERSON] , з тих підстав, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній ( а.с. 15). На вказане будинковолодіння виготовлено технічний паспорт на ім`я [PERSON] , з якого вбачається, що житловий будинок побудований 1952 році (а.с. 18-22). Відповідно до довідки № 1219 від 07.12.2022 виданої КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстровано (а.с. 17). Відповідно до Інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.02.2023 відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] відсутні (а.с.143). Норми права, які застосовані судом Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст.ст.1216, 1223, 1268 ЦК України). Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За положеннями частини 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до частин 3, 4 статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Висновок суду Аналізуючи наведені вище нормативні акти, слід дійти висновку, зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинки. На час завершення будівництва будинку [ADDRESS] , а це 1952 рік чинним законодавством не передбачалося, що особа набуває права власності на будинок після державної реєстрації такого права. Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тому, оскільки позивач, який є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] позбавлений можливості оформити у нотаріуса свої спадкові права, а судом встановлено, що це будинковолодіння згідно погосподарського обліку рахується за [PERSON] , суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про визнання за позивачем права власності на це спадкове майно. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не внаслідок порушення закону відповідачем, а через відсутність у позивача правовстановлюючих документів на будинок, та зважаючи, що позивач не просить компенсувати йому судові витрати, суд залишає судові витрати за позивачем.

Outcome: approved