Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним і скасувати рішення Баранівської міської ради від 21.12.2018 року № 1498 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 0,40 га, кадастровий номер 1820600000:01:005:1605, з метою передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] та скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі даної земельної ділянки за [PERSON] , а також та скасувати рішення державного реєстратора управління економічного, агропромислового розвитку, архітектури та житлово-комунального господарства Баранівської районної державної адміністрації про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45841725 від 06.03.2019 року про реєстрацію за [PERSON] права власності на вищевказану земельну ділянку з одночасним припиненням права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,40 га, кадастровий номер 1820600000:01:005:1605. В обгрунтування позову зазначила, що на підставі договору дарування від 27 грудня 2004 року як дарунок від свого батька [PERSON] вона набула у власність будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,54 га. Право власності на будинок зареєстроване в Новоград - Волинському МБТІ 16.11.2009 року. Земельна ділянка належала дарувальнику на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ/12-01 №000379, виданого Баранівською селищною радою 20.11.1996 року, землю передано у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,15 га та особистого селянського господарства - 0,39 га. Земельна ділянка складалася з трьох частин: площею 0,253 га (0,103 га, 0,15 га) га, 0,123 га, 0,165 га. З метою проведення наступної реєстрації земельних ділянок в ДЗК, а потім - в ДРП вона виготовила технічну документацію на дані земельні ділянки. 20.01.2021 року вона подала заяву про державну реєстрацію земельних ділянок в Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера, однак 21.01.2021 року державним реєстратором було зареєстровано в ДЗК лише три земельні ділянки: площею 0,15 га, якій присвоєно кадастровий номер 1820600000:01:005:1735 ; площею 0,103 га, якій присвоєно кадастровий номер 1820600000:01:005:1736 ; площею 0,164 га, якій присвоєно кадастровий номер 1820600000:01:005:1737; та надано відмову у реєстрації земельної ділянки площею 0,123 га по причині розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, перетин ділянки з ділянкою 1820600000:01:005:1605, площа співпадає на 91,3679 % . 09.06.2021 року, отримавши витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за параметрами запиту «Кадастровий номер земельної ділянки: 1820600000:01:005:1605», вона дізналася, що на підставі рішення Баранівської міської ради Баранівського району Житомирської області від 21.12.2018 року № 1498 [PERSON] була передана у власність земельна ділянка площею 0,40 га., яка зареєстрована в ДЗК 14.11.2018 року. Дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки надано рішенням Баранівської міської ради 21 сесії 8 скликання від 21 червня 2018 року № 1206. Право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора від 06.03.2019 року № 45841725 . У зв`язку з майже повним співпадінням площі земельних ділянок - 91,3679 %, вона як законний власник земельної ділянки не може зареєструвати належну їй земельну ділянку площею 0,123 га в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, чим порушено її цивільне право як власника земельної ділянки щодо володіння, користування та розпорядження належним ій нерухомим майном. Таким чином, при виділенні земельної ділянки відповідачу [PERSON] у 2018 році відбулось накладення земельних ділянок одна на одну, а саме: земельна ділянка площею 0,40 га, передана у власність відповідачу 21.12.2018 року, поглинула на 91,3679 % земельну ділянку площею 0,123 га, належну позивачу на праві власності ще з 2004 року. При цьому, якщо перерахувати відсоток поглинання однією земельною ділянкою іншої на площу земельних ділянок, то земельна ділянка відповідача [PERSON] зайняла 0,119 га із 0,123 га належної позивачу земельної ділянки, залишивши 0,004 га, тобто поглинула її повністю, що видно на викопіюванні з кадастрової карти по земельній ділянці площею 0,123 га. Позивач вважає, що на момент прийняття рішення від 21.12.2018 року № 1498 Баранівська міська рада не мала законних прав та повноважень виділяти [PERSON] земельну ділянку площею 0,40 га, розташовану на території Баранівської міської ради, оскільки на момент виділення останній вказаної земельної ділянки, спірна земельна ділянка належала на праві приватної власності позивачу і дане майнове право у неї виникло на підставі договору дарування з дотриманням встановленого законом порядку. Крім того, зазначена земельна ділянка площею 0,123 га була передана у власність ще батькові позивача на підставі рішення виконкому Баранівської селищної ради від 20.11.1996 року № 210, що підтверджено державним актом на право приватної власності на землю серії ЖТ/12-01 №000379, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на землю за №379. Ухвалою судді Баранівського районного суду від 08.02.2022 року відкрито загальне позовне провадження по справі, надано відповідачам строк для подання відзиву, роз`яснено права учасникам справи та наслідки невчинення ними відповідних процесуальних дій, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні (а.с.52-53). Ухвалою Баранівського районного суду від 13.10.2022 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до розгляду по суті (а.с. 118 - 119 ). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася і не повідомила причин своєї неявки, про час і місце судового засідання повідомлена належно відповідно до вимог п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, а саме: за адресою місця проживання, зареєтрованою у встановленому законно порядку. Правом на відзив не скористалася. Представник відповідача Баранівської міської ради в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу у відсутність представника Баранівської міської ради, позовні вимоги визнають повністю. Представник третьої особи - Управління Держгеокадастру у Житомирській області в судове засідання не з`явився, направили до суду клопотання про розгляд справи без представника Управління. Представник третьої особи - Баранівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа Баранівська районна державна адміністрація Житомирської області має статус: в стані припинення з 06.01.2021 року . В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 27.12.2004 року позивач [PERSON] отримала від [PERSON] у власність житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,54 га , з яких 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,3900 га для ведення особистого підсобного господарства ( а.с. 17 - 18). Договір дарування зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 27.12.2004 року , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру правочинів ( а.с. 19 - 20 ). Право власності позивача на житловий будинок [ADDRESS] зареєстроване в Новоград - Волинському МБТІ 16.11.2009 року ( а.с. 21). Згідно копії державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ/12-01 № 000379 [PERSON] на підставі рішення виконкому Баранівської селищної ради від 20.11.1996 року було передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,54 га ( а.с.22 - 23 ). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] ( а.с. 24). Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно з положеннями ч.6 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Частиною сьомою вказаної статті ЗК України встановлено, що відповідний орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Згідно до частини дев`ятої статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частини десята, одинадцята статті 118 ЗК України). Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень. Рішенням Баранівської міської ради від 21.06.2018 року № 1206 відповідачу [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності Баранівської об`єднаної територіальної громади. Зазначена технічна документація була виготовлена ТОВ «ГЕОМЕТР». Рішенням Баранівської міської ради від 21.12.2018 року № 1498 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності Баранівської об`єднаної територіальної громади з метою її передачі у власність [PERSON] загальною площею 0,400 га для ведення особистого селянського господарства. Водночас, земельна ділянка площею 0,40 га, передана у власність відповідачу 21.12.2018 року, поглинула на 91,3679 % земельну ділянку площею 0,123 га, належну [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ/12-01 №000379, виданого на підставі рішення виконкому Баранівської селищної ради народних депутатів від 20.11.1996 року. Позивач по справі на підставі договору дарування від 27 грудня 2004 року як дарунок від свого батька [PERSON] набула у власність будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,54 га, в площу якої входить і спірна земельна ділянка. Договір дарування був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 27.12.2004 року. Новий державний акт на право приватної власності на землю позивач не отримувала. З метою проведення наступної реєстрації земельних ділянок в ДЗК, а потім - в ДРП позивач виготовила технічну документацію на дані земельні ділянки і 20.01.2021 року подала заяву про державну реєстрацію земельних ділянок в Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера, однак 21.01.2021 року державним реєстратором було зареєстровано в ДЗК лише три земельні ділянки: площею 0,15 га, якій присвоєно кадастровий номер 1820600000:01:005:1735 ; площею 0,103 га, якій присвоєно кадастровий номер 1820600000:01:005:1736 ; площею 0,164 га, якій присвоєно кадастровий номер 1820600000:01:005:1737; та надано відмову у реєстрації земельної ділянки площею 0,123 га по причині розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, перетин ділянки з ділянкою 1820600000:01:005:1605, площа співпадає на 91,3679 % . З матеріалів справи встановлено, що під час надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності Баранівської об`єднаної територіальної громади та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності Баранівської об`єднаної територіальної громади з метою її передачі у власність [PERSON] загальною площею 0,400 га для ведення особистого селянського господарства, відповідачем Баранівською міською радою було порушено права попереднього власника земельної ділянки, адже земельна ділянка площею 0,1230 га належала нині покійному [PERSON] , і на час прийняття вищевказаних рішень Баранівською міською радою, земельна ділянка площею 0,1230 га не належала до земель комунальної власності Баранівської територіальної громади та не могла передавитися у власність [PERSON] . Відповідно до пункту 34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин зокрема. Норми ст.71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачають самостійність реалізації територіальними громадами, органами та посадовими особами місцевого самоврядування наданих їм повноважень. Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і здійснюється на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, ЗК України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Правові підстави набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності визначено ч.1 ст.116 ЗК України. Такими підставами є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, передбачених цим Кодексом або за результатами аукціону. Отже, лише рішення уповноваженого державного виконавчого органу чи органу місцевого самоврядування, в даному випадку Баранівської міської ради, стало підставою набуття відповідачем права власності на земельну ділянку, що нібито знаходилася у комунальній власності Баранівської територіальної громади. Частиною 10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що рішення органу місцевого самоврядування щодо затвердження технічної документації та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 1820600000:01:005:1605 площею 0,4000 га для ведення особистого селянського господарства було прийняте з порушенням норм ЗК України, зокрема ст. 12 цього Кодексу, що визнав і сам представник відповідача у своїй заяві від 06.03.2023 року, то даний позов слід задовольнити. Відповідно до ст.155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. У зв`язку з цим, слід визнати протиправним та скасувати рішення Баранівської міської ради від 21.12.2018 року № 1498 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 0,40 га, кадастровий номер 1820600000:01:005:1605, з метою передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] та скасувати рішення державного реєстратора управління економічного, агропромислового розвитку, архітектури та житлово-комунального господарства Баранівської районної державної адміністрації про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45841725 від 06.03.2019 року про реєстрацію за [PERSON] права власності на вищевказану земельну ділянку з одночасним припиненням права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,40 га, кадастровий номер 1820600000:01:005:1605. Відповідно до ч.1 ст.79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі (ч.3 ст.79-1 ЗК України). Частиною 4 статті 79-1 ЗК України визначено, що земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування (ч.7 ст.79-1 ЗК України). Відповідно до ст.202 ЗК України, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом. Таким нормативно-правовим актом є Закон України «Про Державний земельний кадастр», який встановлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру. Згідно зі ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Частиною 1 ст.21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру, зокрема, на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками. За приписами статті 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати законодавству. Виходячи з системного аналізу зазначених норм, суд приходить до висновку, що наявність сформованої (зареєстрованої) в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером 1820600000:01:005:1605 є перешкодою для внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, на яку позивач має право, а тому реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 1820600000:01:005:1605 в Державному земельному кадастрі слід скасувати. Державна реєстрація речових прав та їх обтяжень здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до cт.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таким чином, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про право власності на спірну земельну ділянку за [PERSON] , який не ґрунтується на чинному рішенні органу місцевого самоврядування, порушує права та законні інтереси позивача, то ефективним способом захисту порушених прав позивача є скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на земельну ділянку за відповідачкою [PERSON] , що забезпечить реальне відновлення порушених прав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів [PERSON] та Баранівської міської ради Житомирської області слід стягнути на користь держави в рівних частинах 992,40 гривень витрат на сплату судового збору.

Outcome: approved