Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 19.07.2003 по 04.07.2016 позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який розірвано рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04.07.2016 по справі № 299/980/16-ц. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дітей, які проживають з позивачем, що позивач підтвердив рішенням виконавчого комітету Виноградівської міської ради №89 від 28.04.2022 року, довідкою про склад сім`ї №2825 від 26.10.2018 року, довідками про реєстрацію місця проживання дітей №101, 102 від 24.08.2016 року та №223, 225 від 08.05.2018 року. Позивач зазначає, що з 2015 року відповідачка [PERSON] вона же [PERSON] громадянка України та Угорщини виїхала за межі України спочатку в Ізраїль, як громадянка України, в подальшому з 2021 року в Португалію, як громадянка Угорщини, та в подальшому з вересня 2022 року - в Німеччину, як громадянка Угорщини, де на даний час проживає та офіційно працює як громадянка Угорщини, отримує дохід та сплачує податки. За період з 2015 року по 2019 рік на територію України приїжджала 2 рази - в 2018 році та у 2019 році строком орієнтовно 20 днів. В ці дні їх діти, мали особисте спілкування з мамою проживаючи з нею вдома у її батьків. З 2019 року відповідачка на територію України не приїжджала, з дітьми особисто не зустрічалася, коштів на утримання дітей не надавала. З 01.09.2022 старший син [PERSON] поступив на навчання до ДВНЗ «Ужгородський національний університет» на комерційні основі. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягувати з відповідачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до повноліття дитини ( [INFO] ), та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , щомісячно з дня подачі позову і до досягнення ним двадцяти трьох років ( [INFO] ) в розмірі на обох дітей 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 27.01.2023 позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову, якою посилаючись на положення ст. 49 ЦПК України виклав позовну вимогу у наступній редакції: просить суд стягнути з [PERSON] громадянки України та Угорщини, на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до повноліття дитини ( [INFO] ), та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , щомісячно з дня подачі позову і до досягнення ним повноліття ( [INFO] ) та з 15.05.2023 року до досягнення ним двадцяти трьох років ( [INFO] ) в розмірі на обох дітей 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачка [PERSON] надіслала до суду відзив на позовну заяву, за яким позовні вимоги визнає частково та просить суд прийняти рішення про стягнення з неї на користь позивача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відзив мотивовано тим, що через важкі життєві обставини у грудні 2015 року відповідачка виїхала за межі України на заробітки до Ізраїлю, а діти залишились проживати з позивачем по справі. З дітьми бачиться періодично та бере участь у їх матеріальному утриманні. Працюючи в Ізраїлі мала відпустку один раз на рік, у серпні 2016 року їздила з дітьми, сестрою та її сином на відпочинок у Грецію протягом 10 днів, у грудні 2017 року по січень 2018 року приїжджала до дітей і проживала разом з дітьми у своїх батьків, придбавала дітям одяг, взуття, різні ґаджети. Надалі приїздила додому у жовтні-листопаді 2018 року, купляла дітям все необхідне для їх комфорту. У 2019 році переїхала до Португалії та не мала змоги приїхати до дітей, але підтримувала їх фінансово та морально. Ковід-19 перешкодив побачитися з дітьми в подальшому, але залишалась на зв`язку, в тому числі із позивачем. В останнє приїздила додому із 05.12 по 11.12.2022 і за цей період за бажанням синів придбала їм необхідний сезонний одяг, взуття, продукти харчування, зарядні лампи для використання при відімкненні електроенергії, оплатила водійські курси для старшого сина [PERSON] . Будучи за кордоном щодня спілкується з дітьми. Коли відсутня вдома систематично надсилає кошти своїй матері [PERSON] , яка в свою чергу одіває та обуває дітей. Діти приходять до її батьків та харчуються за бажанням. Купляла дітям мобільні телефони, телевізор, велосипеди, іграшки, оплачувала додаткові заняття з репетитором для старшого сина, оплатила навчання сина за другий семестр. Старший син має банківську картку, на яку відповідачка перераховує грошові кошти. За останні місяці настрої між відповідачкою та позивачем змінилися, вони не дійшли згоди щодо суми грошових коштів, які відповідачка надає в якості аліментів. Вказує, що на даний час перебуває в Португалії, Німеччину відвідує періодично, працює волонтером. Вимогу про стягнення аліментів у частці від отримуваних доходів заперечує, оскільки офіційно не працевлаштована, має нерегулярний дохід. Заперечує також проти стягнення аліментів та утримання сина [PERSON] відразу до 23 років, оскільки дана вимога не узгоджується з положеннями ст. 199 Сімейного кодексу України, оскільки спочатку стягуються аліменти на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття, а вже після досягнення 18 років у разі навчання - до 23 років (повторне звернення у суд на підставі ст, 199 СК України). Позивач подав до суду відповідь на відзив, за яким наполягає на заявлених позовних вимогах про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей у частці від отримуваного нею доходу. Відповідачка надіслала до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якого вказує, що не ухиляється від свого материнського обов`язку матеріально забезпечувати дітей та згідна сплачувати аліменти на утримання синів у розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Сторони будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилися. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання змінених позовних вимог. У відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що з 19.07.2003 по 04.07.2016 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя у сторін не склалося і рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04.07.2016 по справі № 299/980/16-ц шлюб між сторонами розірвано. У грудні 2015 року відповідачка виїхала на заробітки за кордон. Діти сторін проживають разом з батьком, позивачем по справі, що стверджується рішенням виконавчого комітету Виноградівської міської ради №89 від 28.04.2022 року, довідкою про склад сім`ї №2825 від 26.10.2018 року, довідками про реєстрацію місця проживання дітей №101, 102 від 24.08.2016 року та №223, 225 від 08.05.2018 року. Старший син сторін - [PERSON] , [INFO] , є студентом першого курсу денної форми навчання стоматологічного факультету ДВНЗ «Ужгородський національний університет» на комерційні основі, що стверджується довідкою вищого навчального закладу № 340 від 25.10.2022. Відповідачка надсилає кошти на матеріальне утримання дітей, що стверджується доданими до відзиву квитанціями. Однак, між сторонами не досягнуто згоди з приводу суми грошових коштів, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що відповідачка працює за кордоном, однак офіційно не працевлаштована, має мінливий дохід. Тому суд приходить до висновку, що з відповідачки слід стягувати кошти на утримання неповнолітніх синів у твердій грошовій сумі. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що відповідачка є здоровою, працездатною людиною, аліментних зобов`язань перед іншими особами немає, а тому суд вважає, що вона як мати зобов`язана брати участь в утриманні дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідачки, як аліменти на дітей сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини, часткове визнання позову,

Outcome: dismissed