Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулось до суду з вище вказаним позовом, яким мотивує тим, що 03.09.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0636015605, відповідно до якого, кредитодавець надав позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього договору, а також згідно правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «МоnеуВООМ». Відповідно до умов договору позики кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000,00 грн, в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Договір позики укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики № 0636015605 від 03.09.2019 року, що акцептована відповідачем 03.09.2019 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору кредиту, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. 18.10.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 18-10/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за договором позики № 0636015605 від 03.09.2019 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Інфінанс» втратив такі права. За період користування кредитними коштами позичальником здійснені часткові платежі на погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Однак станом на день звернення до суду з цим позовом заборгованість за кредитним договором не погашається, проценти за користування кредитними коштами позичальником не сплачується, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 08.11.2022 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 61512,50 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 7000,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 54512,50 грн. У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором надання позики, а також судові витрати, які були ними понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 2481,00 гривень, а також витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 гривень. Провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 96). Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заяв по суті справи до суду не надійшло. Позивачу 02.01.2023 року доставлено до електронного кабінету ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 97). Відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву; про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідачем 07.02.2023 року було отримано копію позовної заяви з додатками та ухвалу суду згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 103). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, 03.09.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0636015605 (а.с. 8-13). Відповідно до п.1.1. договору, товариство надало позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього Договору, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «МопеуВООМ», а позичальник зобов`язався отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені Договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, що визначені договором. Відповідно до п.1.2 договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у додатку №1 та додатку №2 до договору - при наданні (отриманні) тершого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов договору: додатку №1 та додатку №2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Відповідно до п.п. 1.5, 1.6 договору загальний (максимальний) розмір кредитної лінії - 20 000 гривень. Максимальний строк (кількість календарних днів користування Кредитом (траншем) 30 календарних днів. Максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості в розмірі 1.75%. Розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначаються сторонами у додатку №1 та додатку №2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Відповідно до п. 1.10.2 договору максимальна реальна річна процента ставка за кредитом становить 638,75%. Відповідно до п.5.3 договору у разі прострочення позичальником строків сплати поточного кредиту та відсотків за користування кредитом частково/або у повному обсязі позичальник самостійно нараховує та сплачує Товариству, на його вимогу, пеню в розмірі 1,75 % від несвоєчасно сплаченої суми кредиту та відсотків) за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється із і врахуванням п. 5 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів. Договір позики укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики № 0636015605 від 03.09.2019 року, що акцептована відповідачем 03.09.2019 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором (а.с. 15-17). Згідно заявки-анкети на отримання кредиту від 31.07.2020 року, пропозиції надання траншу кредиту в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0636015605 від 03.08.2019 року, відповідач [PERSON] просив йому надати кредит на суму 7000,00 грн, зі строком користування кредитом (траншем) - 30 днів, строк дії договору - 3 роки, з відсотковою ставкою 1,75% за один день кристування кредитом, річна відсоткова ставка 638,75% (а.с. 14-16). Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики, шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 7000,00 грн (а.с. 18). Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Абзацом 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк встановлений Договором або Законом (ст.612 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 18.10.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 18-10/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за договором позики № 0636015605 від 03.09.2019 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] (а.с. 51-55). Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Інфінанс» втратив такі права. Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, щодо своєчасної сплати кредиту у зв`язку з чим станом на 08.11.2022 року має заборгованість у розмірі 61512,50 грн. з яких: 7000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 54512,50 гривень - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги (а.с. 19-26). Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача, заборгованості за кредитним договором в розмірі 61512,50 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з цим позовом сплатив 2481,00 грн судового збору (а.с. 1), його вимога задоволена, відтак судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору підлягають компенсації з відповідача у повному розмірі. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до норм ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, зокрема, у вигляді витрат на правничу допомогу адвоката у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Виходячи із приписів ст. 137 ЦПК України, витрати на правничу допомогу адвоката включають в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, суми компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлених умовами договору про надання правничої допомоги. Відповідно до договору № 07-10/2022 від 07.102022 року (а.с. 80-83), ТОВ «Вердикт Капітал» має безстрокову угоду із Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на надання правничої допомоги, а 01.11.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» зробив заявку № 64 (а.с. 88) на надання юридичної допомоги по супроводу примусового стягнення заборгованості із [PERSON] . Наданими стороною позивача документами, зокрема, прайс-листом АО «Лігал Ассістанс» № 4 від 05 серпня 2021 року (а.с. 84-86) та витягом з Акту № 3 про надання юридичної правничої допомоги від 07.11.2022 року (а.с. 89) стверджується обставина, що ТОВ «Вердикт Капітал» має витратити на правничу допомогу адвоката 9 тисяч гривень. Зокрема, АО «Лігал Ассістанс» за надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти, на яку витратило 1 годину робочого часу, бажає отримати 3 тисячі гривень, а за складання позовної заяви, на яку витратило 4 години робочого часу, - 6 тисяч гривень (по 1500 гривень за годину). Суд вважає такий розмір витрат на оплату послуг адвоката неспівмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом роботи, часом, необхідним на виконання відповідних робіт. Так, позивачем у справі є юридична особа, яка на постійній основі користується послугами АО «Лігал Ассістанс», судова практика щодо спорів про стягнення кредитних заборгованостей є сталою, а в цій конкретній справі не вимагала вивчення будь-якої практики чи здійснення розрахунків, оскільки стягувалася заборгованість, нарахована первісним кредитором на момент передачі права вимоги. Частина 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України зобов`язує сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суду не надано доказів підготовки та надання АО «Лігал Ассістанс» позивачу письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти, а тому вимога про стягнення за таку послугу 3 тисячі гривень задоволенню не підлягає взагалі. З огляду на предмет цього позову та об`єм обґрунтованого наповнення позовної заяви, суд вважає, що підготовка тексту позовної заяви не вимагала від адвокатського об`єднання значного часу, і об`єктивно такий позов із його шаблонним викладом можна було підготувати за 1 годину робочого часу. Враховуючи погоджену сторонами договору № 07-10/2022 від 07.10.2022 про надання правової допомоги ціну послуги (п. 3.1. Прайс-листа), одна година роботи адвоката над підготовкою позовної заяви вартує 1500,00 гривень. Тому саме такий розмір судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає компенсації позивачу з відповідача.

Outcome: approved