Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування позову зазначивши наступне. Сторони уклали шлюб 12.01.2022. Проте, після укладення шлюбу виявилось, що сторони мають різні погляди на життя. У зв`язку з втратою почуття любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, позивач просить шлюб розірвати. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Ухвалою судді від 01.09.2022 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків. 07.09.2022 представником позивача усунені недоліки позовної заяви. Ухвалою судді від 04.10.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання. 21.11.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечевав проти задоволення позову та просив суд надати сторонам строк для примирення тривалістю шість місяців. Ухвалою суду від 05.12.2022 клопотання відповідача про надання сторонам строку для примирення задоволено частково, надано сторонам у справі строк для примирення до 05.03.2023. Ухвалою суду від 06.03.2023 провадження у справі поновлено. Позивач та її представник в судове засідання не завилися. 01.11.2022 представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути за відсутності позивача та її представника. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. 06.03.2023 представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути за відсутності відповідача та його представника, позов визнав у повному обсязі та просив його задовольнити. З огляду на вищевикладене, суд вирішив справу розглядати за відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встанови наступне. Сторони у справі [PERSON] та [PERSON] 12.01.2022 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 12.01.2022, виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод визначено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За положеннями ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08.11.2018 у справі № 569/458/18, який суд враховує у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у рішенні суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. З копії ордера на надання правничої (правової) допомоги від 03.11.2022, наданого представником відповідача - адвокатом Бєліковм О.С., вбачається, що повноваження зазначеного представника, зокрема право на подання заяв про визнання позову, договором про надання правової допомоги не обмежуються. З огляду на вищевикладене, суд вважає встановленим, що вимога про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням того, що позивач у позовній заяві виявила бажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем, яке вона носила у зв`язку із реєстрацією шлюбу- « [PERSON] », питання про зміну прізвища судом не вирішувалось. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. Доказів понесення позивачем інших судових витрат суду не надано.

Outcome: approved