Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

До суду звернулася заявник про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту проживання та перебування особи на утриманніпомерлого чоловіка. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник посилається на те, що вона знаходилася на утриманні померлого чоловіка [PERSON] , з яким перебувала у шлюбі з 12.11.1983. До його смерті були єдиною сім`єю, проживали разом, вели спільний бюджет, перебувала на повному його утриманні, що було постійним і основним джерелом засобів до існування. Таким чином, забезпечення її, заявника, утримання залежало від заробітку чоловіка, який був постійним і основним джерелом для утримання сім`ї. Чоловік був єдиним годувальником, так як вона не мала можливості проживати за свої кошти, є інвалідом і фактично знаходилася на утриманні чоловіка. Оскільки вона не взмозі себе забезпечити, в неї виникла необхідність встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що вона знаходилася на повному утриманні чоловіка, з метою подальшого переоформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. В судовому засіданні заявник вимоги про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні годувальника підтримала. Представник заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не з"явився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні ( п.2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). У відповідності до п. 18 Постанови Правління Пенсійного Фонду України від 01 грудня 2008 року „Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій", за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні померлого годувальника непрацездатних членів сім"ї, приймаються довідки уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування, про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника, одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, а також втрати джерела засобів до існування встановлюються у судовому порядку. Заявник [PERSON] з 12 листопада 1983 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорту та свідоцтвом про одруження (а.с.12,15) [INFO] сталася смерть [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть. (а.с.14) Як встановлено в судовому засіданні, станом на момент смерті [PERSON] заявник, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, була зареєстрована по [ADDRESS] , однак фактично проживала разом з родиною (чоловік та діти) однією сім`єю у власній кв. [ADDRESS] , що підтверджується відмітками в паспорті щодо реєстрації, де зазначено, що з лютого 1993 року і до січня 2013 року була зареєстрована кв. [ADDRESS] . В подальшому, на підставі договору дарування від 28 жовтня 2016 року, власником всієї квартири стала заявник. В зазначеній квартирі з моменту її отримання, з 1993 року фактично проживав і її чоловік, однак офіційно зареєстрував своє місце проживання у квітні 2015 року, що підтверджується відміткою в його паспорті в графі - місце реєстрації. Спільно проживали, вели з чоловіком спільний бюджет, останній утримував матеріально, оскільки працював, що підтверджується також поясненнями свідка [PERSON] , наданими в судовому засіданні, який також зазначив, що його батьки фактично постійно до смерті батька проживали в одній квартирі - кв. [ADDRESS] . Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило у переведенні на пенсію по втраті годувальника, мотивом чого слугувало відсутність документів перебування на утриманні годувальника та факт спільного проживання з чоловіком на момент його смерті. При розгляді справи також встановлено, що заявник має пенсійне посвідчення, вид пенсії: 2 група інвалідності, загальне захворювання (а.с.25-27), є пенсіонером, перебувала на повному утриманні свого чоловіка. Таким чином, забезпечення і утримання заявника залежало від заробітку чоловіка, який був постійним і основним джерелом для утримання заявника. Суд також зазначає про те, що при виборі місця проживання громадяни керуються Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні. Відповідно до ст. 3 даного Закону вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадян України на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати або перебувати. Відповідно до ст. 6 Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Виходячи з вище викладеного та зважаючи на те, що встановлення даного факту необхідне заявнику для переоформлення на неї пенсії, суд дійшов до висновку, що вимога заявника про встановлення факту перебування її на повному матеріальному утриманні покійного чоловіка, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved