Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

Позивач 11.01.2023 звернувся до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, укладений між сторонами у справі, зареєстрований 15.07.2020 Шевченківським районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №152. За змістом позовної заяви сторони перебувають у шлюбі з 15.07.2020, не мають спільних дітей. Основна причина припинення шлюбу, як зазначає позивач, - втрата почуттів любові та поваги один до одного, різні світогляди та погляди на подружнє життя. Зауважує, що з лютого 2022 року між сторонами припинені фактичні шлюбні стосунки й ведення спільного господарства, що наразі зумовлює формальність збереження шлюбу. Питання про розподіл спільного майна на час подання позову не викникло. На підставі наведеного, з посиланням на ст. 104, 105, 110, 112 СК України, враховуючи безрезультатність спроб примиритися, адже збереження шлюбу порушує інтереси [PERSON] , він просить задовольнити позовну заяву. Ухвалою судді від 18.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було. Сторони в судове засідання не з`явились. Від представника позивача адвоката Суліми С.Л.. надійшла заява за вх.№4770/23-Вх від 22.02.2023 про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка відповідно до заяви вх.№4330/23-Вх. від 08.02.2023 просить розглядати справу за її відсутності, повідомила, що позов визнає повному обсязі, тому просить задовольнити позовні вимоги, бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Додатково зауважує, що на день складення заяви подружжя дітей віком до 1 року не має, вона в стані вагітності не перебуває. У зв`язку із наведеним позивачка заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.49, ч.1,4 ст.206\~ЦПК\~України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, розглянувши позовну заяву, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно із засвідченою копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Шевченківським районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №152. Сторони не мають спільних дітей. Щодо наявності майнового спору між сторонами під час провадження справи в суді подружжям не повідомлено. Подружні відносини між сторонами у справі припинені з лютого 2022 року, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини визнаються сторонами та відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. За приписами ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За нормою ч.3 ст.56\~СК\~України кожен\~з подружжя\~має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч.2 ст.104, ч.3 ст.105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За наявності законних підстав, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст.111\~СК\~України суд не вважає за доцільне. Ст.113\~СК\~України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка просить залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] », що є її особистим немайновим правом відповідно до ч.5 ст.295 ЦК України. За приписами ч.8\~ст.6 Закону України «Про судовий збір»\~розподіл судового збору між сторонами здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведені процесуальні норми, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача з відповідачки судового збору у сумі 536,80 гривень (за подання позовної заяви до суду), із врахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі. Разом з цим, за змістом ч.1 ст.142\~ЦПК\~України поверненню з державного бюджету на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 50 відсотків від сплаченого нею при поданні позову, тобто, у сумі 536,80 гривень. На виконання ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010, ч.2 ст.115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved