Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

У липні 2023 року представник АТ «Універсал Банк» звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, яким просив зняти арешт з квартири [ADDRESS] . Свої вимоги, позивач обґрунтовує тим, що АТ «Універсал Банк» є повноправним власником цієї квартири. Маючи намір її продати представником стало відомо, що на квартирі наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, а саме постановою ВП 41956098 від 14.03.2013 виконавча служба наклала арешт, який зареєстрований 24.03.2014 за №42537989 приватним нотаріусом. Представник позивача звертався до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з питанням про зняття арешту з майна на що отримав відповідь про те, що строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки, тому надати більш детальну інформацію та зняти арешт з майна є неможливим. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. 12.01.2023 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідача до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що відповідно до витягу №201703031 від 25.02.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 35651620, приватним нотаріусом Мозговим Є.В. проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] . за АТ «Універсал Банк». З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна на квартиру [ADDRESS] накладено арешт на підставі постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 41956098, виданий 14.03.2014 року державним виконавцем ВДВС Бориспільського МРУЮ Гуляй В.С. Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1. ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ч. 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності. У відповідь на заяву [PERSON] 08.07.2022 року Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом за № 41928 повідомив, що строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки, тому зняти арешт із належного їй майна не є можливим. Постановою головного державного виконавця Бориспільським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Вовком А.В. про повернення виконавчого документа стягувану ВП 41956098 від 26.03.2017 року, виконавчий лист №2-195/2011 виданий 05.09.2013 року повернутий стягувачу. На підставі наведеного суд приходить висновку, що на даний час виконавче провадження закінчено. Наявний арешт порушує права позивача, так як вона не має можливості реалізувати свої права, як власник. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно п. 6 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» зняття арешту з майна органом державної виконавчої служби можливе в разі отримання державним виконавцем рішення суду про скасування заходів забезпечення позову, раніше застосованих судом у відношенні даного майна. Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішення, встановлених цим Законом, не упереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання. Згідно вказаного Закону України державний виконавець зобов`язаний використовувати наданні йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, він знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Тобто, законодавець пов`язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке накладено арешт. За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. У матеріалах справи відсутні докази того, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна, яке належить на праві власності АТ «Універсал Банк» Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивача, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його прав шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову у повному обсязі. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №9595/1 від 13 липня 2022 року вбачається, що при пред`явленні позову до суду АТ «Універсал Банк» сплатив судовий збір у розмірі 2481 гривні 00 копійки. Пред`явлений позов задоволено в повному обсязі. Тому, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2481 гривня 00 копійок.

Outcome: approved