Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

14.09.2022 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору в сумі 11224,91 грн. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реконструкцію заборгованості за приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 25.12.2015 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6263,23 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється відповідачем кожного місяця, починаючи з 1 по 25 число (щомісячний платіж). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг», Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/rules складає між нею та банком договір. Відповідно до п.п. 1.1.3.2.11 Умов та правил, банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості яка виникла у клієнта зважаючи на невиконання зобов`язань перед банком. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач порушила умови Договору в частині своєчасного погашення платежів АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у зв`язку з чим станом на 22.08.2022 року виникла заборгованість в розмірі 22742,08 грн, з яких: 5982,01грн - заборгованість за тілом кредиту, 4046,50грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 10638,70грн - заборгованість за пенею; 2074,87 грн штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Разом з тим, оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину заборгованості за кредитом, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11224,91 грн, яка складається з: 5982,01грн - заборгованість за тілом кредиту, 4046,50грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1196,40грн - заборгованість за пенею. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь судовий збір в сумі 2481,00грн. Рух справи у суді Позовна заява надійшла до суду 14.09.2022 року. Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду від 19.09.2022 року позовну заяву залишено без руху на надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 12.10.2022 року недоліки, зазначені в ухвалі судді Олександрійського міськрайонного суду від 19.09.2022 року позивачем було усунуто. Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду від 17.01.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позиція учасників справи Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання, призначені на 09.02.2023 року та 28.02.2023 року, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, судову повістку про виклик відповідача в судове засідання, призначене на 09.02.2023 року було отримано останньою, що підтверджується її підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Відповідач причини неявки не повідомила, будь-яких заяв та клопотань не подала, відзив від неї до суду не надходив. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. 28.02.2023 року на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку, позов підлягає частковому задоволенню. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Судом встановлено, що 20.06.2012 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ. 25.12.2015 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було підписано Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6263,23 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/rules, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.96 зворотній бік). 25.12.2015 року на картковий рахунок № [NUMBER] банком було здійснено перерахунок коштів сумі 6263,23грн, що підтверджується випискою за договором б/н від 25.12.2015 року (а.с.13, зворотній бік). Відповідно до Довідки, виданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК», [PERSON] було надано кредитну картку № [NUMBER] (а.с.15). Із Довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки№ [NUMBER] , оформленої на [PERSON] , вбачається, що 25.12.2015 року на ній було встановлено кредитний ліміт 6263,23грн.(а.с.14). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача по Генеральній угоді станом станом на 22.08.2022 року становить 22742,08 грн, з яких: 5982,01 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4046,50грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 10638,70 грн - заборгованість за пенею; 2074,87 грн штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.9-11). Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11224,91 грн, яка складається з: 5982,01грн - заборгованість за тілом кредиту, 4046,50грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1196,40 грн - заборгованість за пенею. У Генеральній угоді зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця Генеральна угода разом з пропозиціями банку Умовами і правилами, Тарифами складає між нею та Банком кредитний договір. До кредитного договору банк додав витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайтіwww.privatbank.ua. Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальниковіу розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частин першої, другоїстатті 207 ЦК України( в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому зазакономнадані відповідні пільги. У частині першій статті 634 цього Кодексу передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновку щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 140131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладений у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. У Генеральній угоді від 25.12.2015 року не зазначено розмір пені. Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період з часу виникнення спірних правовідносин (25 грудня 2015 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (14 вересня 2022 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Генеральній угоді домовленості сторін про ставку пені, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Враховуючи викладене, суд вважає недоведеним, що при укладенні Генеральної угоди АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дотримав вимог, про повідомлення про умови кредитування та узгодження саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору». При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ним, підписуючи Генеральну Угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати пені за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Оскільки у заповненій і підписаній відповідачем Генеральній угоді відсутні умови про сплату пені, на неї не може бути покладений обов`язок по сплаті цієї частини визначеної позивачем кредитної заборгованості. Враховуючи викладене, не підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення 1196,40 грн. заборгованість за пенею. В іншій частині позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки обгрунтовані на законі та відповідають умовам Генеральної угоди, яка підписана відповідачем, також відповідачем не спростовано надані банком докази видачі та користування кредитними коштами. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При оцінці доказів суд враховує, що на підтвердження заборгованості за кредитним договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано копію виписки з карткового рахунку відповідача за договором №б/н за період з 25.12.2015 - 22.08.2022 та відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем за тілом кредиту в розмірі 5982,01 грн, та 4046,50 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом. З огляду на викладене, суд вважає, що банком доведено існування між ним та відповідачем кредитних правовідносин, оскільки наданими банком розрахунками та копією виписки за договором №б/н за період з 25.12.2015 - 24.08.2022 доведено наявність заборгованості за тілом кредиту в сумі 5982,01 грн, та 4046,50 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом, що не спростовано відповідачем. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 215,53 грн, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial