Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Позивач 28.06.2022 звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, просить здійснити поділ земельної ділянки (кадастровий номер 4623682800:09:000:0579), що заходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Жирівка, цільове призначення якої для колективного садівництва та квартири [ADDRESS] . Визнати за нею частки земельної ділянки (кадастровий номер 4623682800:09:000:0579), що заходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Жирівка, цільове призначення якої для колективного садівництва та частки квартири [ADDRESS] . Судові витрати покласти на відповідача. Обґрунтовує позов тим, що з 05 травня 2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 13.04.2021 шлюб між сторонами розірвано. За час перебування у шлюбі сторони придбали земельну ділянку (кадастровий номер 4623682800:09:000:0579), що заходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Жирівка, цільове призначення якої для колективного садівництва та квартиру [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу сторони разом не проживають, не ведуть спільний побут, дійти згоди щодо поділу спільного майна сторони не можуть. Тому в судовому порядку просить здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя. Ухвалою від 30.06.2022 позов прийнято до розгляду і відкрите загальне позовне провадження. Ухвалою від 30.06.2022 накладено арешт на земельну ділянку (кадастровий номер 4623682800:09:000:0579), що заходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Жирівка та квартиру [ADDRESS] 05.10.2022 від представника відповідача - адвоката Стех Ю.Я., який діє на підставі ордера ЛВ № 180619 від 07.07.2022, надійшов відзив на позовну заяву, позов визнає частково, погоджується, що земельну ділянку слід поділити порівну, а щодо поділу квартири, то вважає, що дійсно, квартира придбана за частину коштів в сумі 690700 грн., котрі були спільними коштами подружжя, а решту суми в розмірі 478300 грн. відповідач отримав в кредит, одночасно з кредитним договором укладено договір іпотеки, заставним майном в якому виступила квартира матері відповідача. Вважає, що квартиру слід поділити не порівну, а визнати за відповідачем 2/3 частини квартири, а 1/3 квартири визнати за позивачем. 26.10.2022 від представника позивача Торонні А.М. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що наведені доводи відповідача щодо внесення коштів за квартиру не відповідають дійсності, оскільки першу суму платежу за квартиру внесла позивач в сумі 522000 грн., які вона отримала від своєї матері, другу суму платежу в сумі 478300 грн. вніс відповідач, а решта 168700 грн. внесені спільно сторонами, а відтак придбана квартира є спільним майном подружжя, яка підлягає рівному розподілу між сторонами. Просить позовні вимоги задоволити. 01.11.2022 від представника відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що позивач не позичала в матері кошти в сумі 522000 грн., оскільки остання надала їм як молодому подружжю таку суму грошей добровільно для придбання житла. Натомість, щоб віддячити за такий подарунок, вони ще будучи в шлюбі подарували матері позивача земельну ділянку в смт.Славське Сколівського району Львівської області. Розписки про нібито позичені кошти в матері позивача, які долучені до матеріалів справи, є штучними та не відповідають дійсному перебігу подій. Настоює на тому, що поділ квартири слід здійснити саме так, як просить відповідач у відзиві на позовну заяву. Ухвалою від 01.11.2022 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача - адвокат ТоронніА.М. у вступному слові в суді позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] у вступному слові в судовому засіданні позов визнав частково, визнає про рівність поділу земельної ділянки, щодо поділу квартири вважає, що слід відступити від засад рівності, врахувавши те, що він одноосібно погашав кредит, не був проінформований про те, що матір позивача позичила кошти, вважав їх дарунком. Зазначив, що в подальшому подарували матері позивача земельну ділянку в рахунок повернення отриманих коштів. Представник відповідача - адвокат Стех Ю.Я. в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує проти рівного поділу земельної ділянки між подружжям, просить здійснити поділ квартири у спосіб, визначений у відзиві на позовну заяву, а саме відступити від засад рівності при поділі квартири, оскільки кредит відповідач погашав самостійно. Заслухавши вступні слова учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2016 року. У шлюбі сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 13.04.2021 шлюб між сторонами розірвано (а.с.12-15). Встановлено, що за час перебування у шлюбі сторони 01.09.2016 набули спільні майнові права на земельну ділянку (кадастровий номер 4623682800:09:000:0579), що заходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Жирівка, цільове призначення якої для колективного садівництва. Згідно інформаційної довідки від 21.06.2022 земельна ділянка оформлена на відповідача [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 1113, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сиротяк М.Р (а.с.18-19). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на визнання відповідачем позовних вимог в цій частині, суд визнає спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] вказану земельну ділянку, визнає за сторонами в порядку поділу майна подружжя по частки земельної ділянки. Також встановлено, що за час перебування у шлюбі сторони 20.06.2017 придбали квартиру [ADDRESS] . З договору купівлі-продажу від 20.06.2017, укладеного між ПАТ «Компанія з управління активами «НАЦІОНАЛЬНИЙ РЕЗЕРВ» вбачається, що відповідач [PERSON] прийняв у власність квартиру [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Якимів Н.Б. (а.с.20-23). Для придбання вказаної квартири сторонами були використані грошові кошти, отримані від матері позивача [PERSON] , а також кошти за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та Акціонерним товариством «Кредобанк». При цьому, відповідач визнає ту обставину, що кошти в розмірі 522 000 грн. передала подружжю матір позивача. Крім того, встановлено, що виплати за кредитним договором, укладеним під час шлюбу і в інтересах сім`ї, здійснювалися за рахунок спільних грошових коштів сторін. Доводи відповідача щодо внесення лише ним коштів на погашення кредитних зобов`язань не мають правового значення, оскільки в розумінні вимог ст.57 СК України спірна квартира не є особистою приватною власністю відповідача, а підлягає поділу між сторонами в рівних частинах. При цьому, відповідач не навів яка саме частина кредитних коштів (розмір) повернута ним самостійно після розірвання шлюбу. На переконання суду, відповідач не позбавлений можливості за наявності правових підстав ставити питання щодо повернення за рахунок позивача половини сплачених ним після розірвання шлюбу коштів в рахунок погашення кредиту як солідарного боржника. Саме в такому контексті Верховний Суд зазначив, що наявність боргів подружжя та виникнення зобов`язань в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредитних коштів не змінює статусу спільності набутого під час шлюбу майнам за позичені кошти, які були використані в інтересах сім`ї, а саме на придбання цього майна. До таких висновків суд прийшов враховуючи постанову Верховного Суду від 13.02.2020 у справі №320/3072/18 (провадження №61-5819св19) Отже, доводи відповідача про погашення ним частини кредиту і як наслідок необхідність відступлення від засад рівності при поділі майна подружжя (спірної квартири) не заслуговують на увагу суду. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Отже, конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц (провадження № 14-325цс18). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Таким чином, достовірно встановлено судом, а відповідачем не спростовано те, що спірна квартира придбана за час перебування сторін у шлюбі та проживання однієї сім`єю, а відтак, квартира є спільної сумісною власністю подружжя, де частки кожного є рівними. Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають до задоволення, земельна ділянка і квартира є спільним майном подружжя, які підлягають поділу між сторонами в рівних частинах. Окрім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 7939,2 грн. На підставі ст.ст. 60, 69-71 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved