Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання за ним право власності на земельну ділянку площею 0,3874 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в урочищі «Кривий лан» в с. Кутище Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, та на земельну ділянку площею 0,0958 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в урочищі «За Олесієво» в с. Кутище Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 040742 від 26.03.2003 року, який виданий на підставі рішення виконавчого комітету Кутищенської сільської ради народних депутатів від 14.11.2001 року на ім`я [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтував тим, що його матері [PERSON] на праві власності належали вищевказані земельні ділянки. [INFO] мати [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, позивач вступив в управління спадковим майном після смерті матері (батько [PERSON] помер [INFO] ) та бажає оформити право власності на вищевказану земельну ділянку на своє ім`я. В нотаріальному порядку йому було відмовлено в оформленні спадщини у зв`язку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий після смерті спадкодавця. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,3874 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в урочищі «Кривий лан» в с. Кутище Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, та на земельну ділянку площею 0,0958 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в урочищі «За Олесієво» в с. Кутище Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві у випадку його неявки в судове засідання просив розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, проти позову не заперечує та просив розглянути справу без участі представника міської ради (а.с. 67). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право приватної власності на земелю серії IV-ІФ № 040742 від 26.03.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 643, [PERSON] (мати позивача), на підставі рішення виконавчого комітету Кутищенської сільської Ради народних депутатів від 14.11.2001 року, належало право власності на земельну ділянку площею 0,48 га, яка розташована на території Кутищенської сільської ради, призначена для товарного виробництва (а.с. 2). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2611882862021 від 27.05.2021 року земельна ділянка площею 0,3874 га з цільовим призначенням: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в урочищі «Кривий лан» в с. Кутище Тлумацького району Івано-Франківської області, належить на праві приватної власності [PERSON] (мати позивача) має кадасторовий номер 2625685000:09:002:1200 (а.с. 3). Також згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2611882922021 від 27.05.2021 року земельна ділянка площею 0,0958 га з цільовим призначенням: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в урочищі «За Олесієво» в с. Кутище Тлумацького району Івано-Франківської області, належить на праві приватної власності [PERSON] (мати позивача) має кадасторовий номер 2625685000:09:007:1201 (а.с. 4). Позивач [PERSON] народився [INFO] і його батьками були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження (а.с. 19). [INFO] помер [PERSON] (батько позивача), а [INFO] померла [PERSON] (мати позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 16). Ще за життя [PERSON] (мати позивача) склала заповіт, яким все належне їй майно, житловий будинок з господарськими будівлями, заповіла своєму синові [PERSON] (позивач), що підтверджується копією заповіту від 28.12.1993 року (а.с. 17) та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №\~13306409 від 27.02.2008 року (а.с. 38). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] (мати позивача), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивач [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , оскільки вступив в управління спадковим майном, проживали разом, вели спільне господарство, проводив похорон померлої матері, що підтверджується довідкою Кутищенського старостинського округу № 14 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 254 від 06.05.2021 року (а.с. 18). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 176/2021 від 26.05.2021 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. після смерті [PERSON] (мати позивача) (а.с. 33-66), згідно якої [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну ділянку площею 0,3874 га, розташовану в урочищі «Кривий лан» в с. Кутище Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, та на земельну ділянку площею 0,0958 га, розташовану в урочищі «За Олесієво» в с. Кутище Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на земельну ділянку у зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю, який належить померлій [PERSON] (мати позивача), був виданий після її смерті, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. № 210/02-31 від 27.07.2022 року (а.с. 20-21). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved