Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 27.09.2011 року у справі №2-1532/2011 на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] у шлюбі із [PERSON] народився син [PERSON] . В подальшому шлюб було розірвано. 27.09.2011 рішенням Полтавського районного суду Полтавської області у справі №2-1532/2011 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] в розмірі частини всіх видів доходів але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. За вказаним рішенням суду було відкрито виконавче провадження №33858704 від 14.08.2012. 10.08.2019 року було укладено новий шлюб між [PERSON] та [PERSON] , в якому [INFO] народилася донька [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10.08.2022 року у справі № 552/3148/22 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 червня 2022 року та до повноліття дитини. Позивач зазначав, що сплата аліментів у попередньому розмірі на першу дитину [PERSON] у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно є досить обтяжливою. Крім того, [PERSON] зазначав, що утримані з нього аліменти загалом становлять більше ніж 1/3 його заробітку, що перевищує встановлену законом частку. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, в поданому до суду відзиві просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідачка подала до суду відзив, в якому зазначила, що з фактами, викладеними у позовній заяві, не погоджується, вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] у Шевченківському районному у м. Полтаві відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, актовий запис № 1179, не розірваний, цей шлюб дійсний на теперішній час. Стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини є особистою вимогою [PERSON] . Позивач [PERSON] на теперішній час проживає фактично за місцем реєстрації [ADDRESS] , де з ним фактично проживають (не за місцем реєстрації) члени сім`ї позивача, а саме дружина [PERSON] та донька позивача неповнолітня [PERSON] , [INFO] . Позивач проживає із ними однією сім`єю, веде із [PERSON] спільне господарство та сплачує аліменти дружині на доньку в свій спільний з дружиною бюджет. Також зазначає, що позивач не підтвердив доказами погіршення його майнового стану. Позивач зазначає, що йому досить обтяжливо сплачувати аліменти на сина у визначеному раніше розмірі. Критерій «досить обтяжливо» не є підставою та доказом щодо неможливості позивачем виконувати рішення суду. В своєму відзиві відповідачка просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Судом встановлено, що заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 27.09.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вказаного рішення суду з позивача по справі на користь відповідачки стягуються аліменти по даний час. Згідно до свідоцтва про народження, виданого Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Інформації і доказів щодо розірвання даного шлюбу суду не надано. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10.08.2022 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У вказаному рішенні суду зазначено, що [PERSON] просила стягнути аліменти саме в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку і її позов було задоволено, що відповідач фактично не заперечував проти позову. За вказаним рішенням суду було видано виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 182, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що сплата аліментів на утримання [PERSON] у розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, є досить обтяжливою для нього, бо загалом аліменти на двох дітей перевищують встановлену законом 1/3 Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~ \~Суд бере\~до уваги,\~що розмір\~аліментів на\~сина [PERSON] \~(1/4\~частина)\~відповідає вимогам\~сімейного законодавства,\~а його\~зменшення у\~зв`язку\~з тим,\~що позивач\~має на\~утриманні ще\~й доньку,\~без доведення\~погіршення його\~майнового становища,\~не буде\~спрямовано на\~належне забезпечення\~сина від\~шлюбу з\~ [PERSON] , та суперечитиме його інтересам. Таким чином, суд дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. При цьому суд бере до уваги і те, що позивач по справі не надав суду будь-які докази погіршення його майнового стану. Позивач взагалі не надав докази, які б свідчили про його матеріальний стан. Позивач не надав суду і докази того, що фактично з нього утримуються аліменти на утримання доньки, що пред`явлення до нього позову про стягнення аліментів на утримання доньки немає на меті зменшення розміру аліментів на утримання сина. Суд бере до уваги, що позивач по справі не спростував заперечення відповідачки про те, що [PERSON] на теперішній час проживає фактично з дружиною [PERSON] та донькою позивача - [PERSON] , що позивач фактично проживає з ними разом однією сім`єю, веде спільне з дружиною господарство. Суд в судовому засіданні роз`яснив позивачу його право на подачу відповіді на відзив, де позивач мав би змогу спростувати заперечення відповідачки, однак позивач відмовився скористатися правом на подачу відповіді на відзив і наполягав на розгляді справи. Суд бере до уваги і те, що стягнення аліментів на користь [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів було вирішено саме на підставі її вимог про такий розмір аліментів, який вона визначила на власний розсуд. Розмір аліментів на утримання сина позивача може бути не тотожним розміру аліментів на утримання доньки, так як аліменти судом стягуються на підставі поданої до суду позовної заяви і в межах заявлених позовних вимог. Заслуговують на увагу заперечення відповідачки про те, що позивач і [PERSON] , на користь якої стягнуто аліменти на утримання доньки, перебувають у зареєстрованому шлюбі, який не розірвано. Вирішуючи даний спір суд бере до уваги висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20). З урахуванням вищевикладеного, суд і дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Беручи до уваги, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, судові витрати позивача відносяться на його рахунок і відшкодуванню йому не підлягають.

Outcome: dismissed