Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

У серпні 2022 року представник ТОВ "ЧАРДЖБЕК УКРАЇНА" (далі по тексту- позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту -відповідач 1) та [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2) з наступними позовними вимогами: - стягнення з відповідача 1 на користь позивача додаткової винагороди у сумі 48 075, 64 грн. та штрафу за прострочення сплати додаткової винагороди у сумі 14 422, 69 грн.; - стягнення з відповідача 2 на користь позивача додаткової винагороди у сумі 1 571, 18 грн. та штрафу за прострочення сплати додаткової винагороди у сумі 471, 35 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 04.12.2021р. позивач та відповідачі уклали Договір про надання послуг з юридичного супроводу опротестування транзакцій, за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачам юридичні та інші супутні послуги, направлені на повернення грошових коштів у процедурі зворотного платежу (chargeback) за спірними транзакціями по банківським платіжним карткам: [NUMBER] та [NUMBER] , які належать відповідачу 1 та карткою [NUMBER] , яка належить відповідачу 2. Позивач виконав обов`язок за договором та надав послуги згідно домовленості, при цьому відповідачі не заперечують факт отримання послуг за Договором. Відповідно до п.7.2.2. Договору відповідачі мали сплатити додаткову винагороду протягом 3-х днів з дня надходження на їх карткові рахунки повернутих грошових сум, проте, сума додаткової винагороди відповідачами до цього часу не оплачена, що є підставою для стягнення в судовому порядку додаткової винагороди у заявленому розмірі. Крім того, у зв`язку з невиконанням відповідачами умов п.п. 7.2 статті 7 Договору відповідачі повинні додатково сплатити на користь позивача штраф за прострочення сплати додаткової винагороди у розмірі 30 % від суми заборгованості. Ухвалою до суду від 15 серпня 2022 року року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду у підготовче засідання. На підставі ухвали суду від 23.11.2022 прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, були повідомленні про дату, час, та місце розгляду справи. Відповідач 2 подав до суду заяву, в якій повідомив суд, що позбавлений можливості приїхати до Києва у судове засідання у зв`язку з відсутністю фінансової можливості, а також масовими обстрілами. Разом з тим, суд не вбачає вказані обставини обгрунтованими підствами для відкладення судового засідання, та вбачає за необхідне здійснювати судовий розгляд цивільної справи за відсутності належним чином повідомленних сторін, та ухвалити рішення у справі на підставі наданих до суду доказів, доводів та обгрунтувань сторін, що буде узгоджуватися з принципом замагальності та диспозитивності цивільного процесу. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову з таких підстав. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У ч. 1 ст. 903 ЦК України зазначено що, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. 04 грудня 2021 року між ТОВ "ЧАРДЖБЕК УКРАЇНА", [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг (далі по тексту - Договір). Як вбачається зі змісту позовної заяви укладення Договору було зумовлено тим, що у період з 09.08.2021 р. по 13.09.2021 р. відповідач 2 оплатив послуги он-лайн сервісу KIEXO на сайті https://www.kiexo.org, який належить компанії KIEXO LLC, резиденту Сент-Вінсент та Гренадіни. На цьому сайті пропонувалися послуги із забезпечення доступу до торгівлі на валютному, товарному, та фондовому міжнародних ринках. При цьому послуги компанії KIEXO було оплачено відповідачем 2 через спеціальну платіжну форму в особистому кабінеті сайту банківським платіжним картками з номерами [NUMBER] та [NUMBER] , які належать Відповідачу 1 та карткою [NUMBER] , яка належить відповідачу 2. Пізніше виявилося, що компанія KIEXO порушила умови договору/оферти в частині якості наданих послуг. Оскільки емітентом банківських платіжних карток є ПАТ "Універсалбанк" та АТ "Альфа-Банк" (надалі разом - Банки-емітенти), Позивач зобов`язався підготувати від імені Відповідача 1 та Відповідача 2 необхідний пакет документів у банки-емітенти для опротестування транзакцій та провести повний супровід процесу зворотного платежу (чарджбек). Зі змісту п.2.1 Договору вбачається, що позивач зобов`язується надати відповідачам наступні послуги: юридичний аналіз документів, веб-сайту та торгівельної платформи Компанії-провайдера фінансових послуг чи іншої торгово-сервісної точки для ініціювання процедури "chargeback" згідно з правилами VISA та/або MasterCard (в подальшому - Міжнародні платіжні системи -МПС); надати допомогу при фіксації та/або відновленні доказової бази щодо порушень умов договору оферти з боку Компанії-провайдера фінансових послуг чи іншої торгово-сервісної точки, включаючи оформлення знімків екрану "Особистого облікового запису", "Торгової платформи", "Історії рахунку" та ін., відповідно до технічних вимог МПС; надати консультацію, підготовку та оформлення документів щодо попереднього врегулювання спірних ситуацій з Компанією-провайдером фінансових послуг чи іншою торгово-сервісною точкою з приводу порушення договору оферти, включаючи оформлення необхідних претензій, повідомлень, рекламацій, тощо, та переклад їх (у разі необхідності) на англійську мову; здійснити підготовку та оформлення заяв на «протестування транзакцій за формою та правилами Міжнародних платіжних систем (МПС), а також підготовку додаткових заяв та пояснень про обставини здійснення тих чи інших транзакцій; здійснити підготовку та оформлення супровідних документів до заяв на «протестування транзакцій, включаючи доказову базу і переклад їх на англійську мову відповідно до правил Міжнародних платіжних систем (МПС); надати консультації та інструкції щодо передачі документів банку-емітенту; здійснити аналіз документів, наданих банком-еквайером у випадках відхилення вимоги Компанією-провайдером фінансових послуг чи іншою торговою точкою на первинному циклі оскарження, та переклад їх з англійської на російську та/або українську мову; оформити повторну заяву про опротестування транзакцій при незгоді з отриманою відповіддю на першому циклі та вимогою продовжити оскарження; оформити додаткові супровідні документи із зазначенням нових обставин і коментарів, які були виявлені в ході аналізу отриманих документів від Компанії-провайдера фінансових послуг, іншої торгово-сервісної точки та/або банку еквайра, включаючи їх переклад на англійську мову; здійснювати листування та/або ведення переговори (у разі необхідності та за окремим оформленим дорученням) з установами та організаціями як в Україні, так в юрисдикціях інших країн, до компетенції яких відноситься питання Замовника, а саме: з банками-емітентами платіжних банківських карток або платіжними системами; з регуляторами фінансових послуг; з контролюючими та правоохоронними органами з приводу протиправних дій компанії-провайдера фінансових послуг, іншої торгово-сервісної точки; здійснити підготовку (у разі необхідності) заяв, скарг та інших звернень в адресу правоохоронних, регулятивних та контролюючих органів як в Україні, так і в юрисдикціях інших країн; надати усні або письомві консультації з додаткових питань Замовника. Обсяг і терміни консультування з додаткових питань, а також форма консультації визначається в кожному конкретному випадку Виконавцем самостійно; здійснити направлення відповідних запитів до наглядових органів та фінансових регуляторів (у разі необхідності); надати інструкції Замовнику щодо переговорів з персоналом банку-емітента та/або Компанії-провайдера фінансових послуг, іншої торгово-сервісної точки. Відповідно до пункту п.5.2 Договору сторони домовились, що Виконавець надає послуги Замовнику як особисто, так і залученням за свій рахунок сторонніх осіб та спеціалістів, (в тому числі адвокатів надалі-Партнерів, які можуть вступати у офіційні відносини з державними, судовими та іншими органами, установами, підприємствами, організаціями, банками, як в Україні так і за кордоном, при цьому відповідальність за належне виконання ними завдань несе сам виконавець. З матеріалів справи вбачається, що позивачем були надані відповідачу 1 та відповідачу 2 наступні послуги: підготовка, оформлення та переклад на англійську мову повідомлення від імені [PERSON] про розірвання договору в адресу компанії KIEXO; надання консультацій та інструкцій щодо порядку його відправлення інтернет каналами; підготовка заяв про незгоду з транзакцією за формою CARDHOLDER DISPUTE FORM від імені Відповідача 1 ([PERSON]) та супровідних документів, включаючи переклад їх на англійську мову за відповідними транзакціями; підготовка заяв про незгоду з транзакцією за формою CARDHOLDER DISPUTE FORM від імені Відповідача 2 ( [PERSON] ) та супровідних документів, включаючи переклад їх на англійську мову за відповідними транзакціями; надання консультацій та інструкцій щодо передачі заяв за формою CARDHOLDER DISPUTE FORM від імені відповідача 1 та відповідача 2 супровідних документів в банки емітенти - ПАТ "Універсалбанк" та АТ "Альфа-Банк". Обсяг наданих послуг не спростовано відповідачами в ході розгляду справи та не заперечується у заяві, яка надійшла до суду 02.03.2023 року, а також підтверджується листуванням учасників групи під назвою «[INFO]» у месенджері Telegram за участю відповідача 1, відповідача 2 та представників позивача, повідомленням від імені [PERSON] про розірвання договору в адресу компанії KIEXO; заявами за формою CARDHOLDER DISPUTE FORM, складеними за участю позивача, які підписані відповідачем 1 та відповідачем 2; фіскальним чеком ДП Укрпошта №6509600880286 від 10.12.2021 р. про направлення рекомендованого листа відповідачем 1 з заявою за формою CARDHOLDER DISPUTE FORM та супровідними документами до них в адресу АТ "Альфа-Банк", електронними листами, якими відповідач 1 та відповідач 2 надсилали до ПАТ "Універсалбанк" заявою за формою CARDHOLDER DISPUTE FORM та супровідними документами до них, що підтверджується відповідними електронними доказами. Зокрема, 01.03.2022 р. по спірній транзакції від 13.09.2021 було повернуто грошові кошти у сумі 97358,98 грн., що підтверджується випискою АТ "Універсал Банк" від 31.05.2022 р. про рух коштів по картці [PERSON] , яка містить відомості про повернення коштів за спірною транзакцією. 10.03.2022 р. повернуто 40 000,00 грн., що підтверджується випискою АТ "Альфа-Банк" від 31.05.2022 р. за картковим рахунком [PERSON] , яка містить відомості про повернення коштів за спірною транзакцією. 01.03.2022 р. повернуто 1 622,59 грн., що підтверджується випискою АТ "Універсал Банк" від 31.05.2022 р. про рух коштів по картці [PERSON] , яка містить відомості про повернення коштів за спірною транзакцією. 09.03.2022 р. повернуто 2 866,50 грн., що підтверджується випискою АТ "Універсал Банк" від 31.05.2022 р. про рух коштів по картці [PERSON] , яка містить відомості про повернення коштів за спірною транзакцією. В результаті надання послуг позивачем щодо опротестування транзакцій, відповідачу 1 було повернуто 137 358,98 грн., а відповідачу 2 було повернуто 4 489,09 грн. Зі змісту наданого до суду листування сторін у месенджері Telegram вбачається, що грошові кошти дійсно було повернуто на розрахункові рахунки відповідачів, зокрема відповідач 2 вказав, що зобов`язується сплатити кошти в термін до 30.06.2022 р. Пунктом. 1.1. Договору передбачено, що Виконавець зобов`язується за завданням Замовника-1 та Замовника-2 надати послуги у сфері права та інші супутні послуги, найменування і специфіка яких знаходять своє відображення у ст. 2 цього Договору, а кожен із Замовників зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги в порядку і на умовах, передбачених цим договором. Відповідно п. 7.1 Договору вартість послуг, що надаються Виконавцем, за переліком, визначеним у п. 2.1. ст. 2 Договору, складається з основної та додаткової винагороди. Основна винагорода становить 1 170 грн. (одна тисяча сто сімдесят гривень 00 коп.); У разі задоволення вимог Замовника щодо повернення грошових коштів останній сплачує на користь Виконавця додаткову винагороду у розмірі 35% (тридцять п`ять відсотків) від повернутих грошових сум. Оплата вартості послуг, передбачених п. 7.1 цього Договору, проводиться у наступному порядку: Основна винагорода у сумі 1 170 грн. (одна тисяча сто сімдесят гривень 00 коп.) сплачується солідарно або одним із Замовників у строк не пізніше 10 грудня 2021 р., по реквізитах, вказаних у рахунку; Оплата додаткової винагороди, передбаченої п. 7.1.2 цього Договору здійснюється кожним із Замовників окремо, протягом 3-х днів з дня надходження на його карткові рахунки повернутих грошових сум. З урахуванням викладеного, сума додаткової винагороди за надання послуг відповідачу 1 становить 45 120,06 грн., виходячи з розрахунку: 137 358,98 х 35% = 48 075,64 грн. Сума додаткової винагороди за надання послуг відповідачу 2 становить 1 571,18 грн., виходячи із розрахунку: 4489,09 х 35%=1 571,18 грн. З матеріалів справи не вбачається, що вищезазначені суми були сплачені відповідачами у визначений п.7.2.2. Договору термін, а саме: протягом 3-х днів з дня надходження на їх карткові рахунки повернутих грошових сум, тому суд вбачає, що відповідачами зобов`язання щодо здійснення оплати за надані послуги в узгоджений термін було порушено. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за надані послуги, відповідач порушує зобов`язання за даними Договорами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Виходячи з викладеного, на підставі наданих позивачем доказів, суд дійшов до висновку, що відповідачі не виконали умови договору та не сплатили грошові кошти за надані послуги обумовлені договором в порушення вимог ст. 509, 526, 901 ЦК України. Отже, вимоги про стягнення з відповідача 1 та відповідача 2 додаткової винагороди за договором у заявленому розмірі позивачем, є обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором абозаконом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором абозаконом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 10 Договору у випадку порушення Замовником строків, передбачених п. 7.2 цього Договору Замовник сплачує на користь Виконавця додатково: за прострочку платежу від 1 до 5 календарних днів - 10 % від суми заборгованості; за прострочку платежу від 6 до 10 календарних днів - 20 % від суми заборгованості; за прострочку платежу від 10 і більше календарних днів - 30 % від суми заборгованості. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачами умов п.п. 7.2 статті 7 Договору відповідач 1 має додатково сплатити на користь позивача штраф за прострочення сплати додаткової винагороди у розмірі 30 % від суми заборгованості, що становить 14 422,69 грн. (48 075,64 грн х 30%), а відповідач2- 471,35 грн. (1571,18 грн х 30 %). Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина третя статті 551 ЦК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23 березня 2021 року у справі № 921/580/19 зазначено: «згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін. При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 серпня 2021 року у справі № 607/20776/14 (провадження № 61-9259св21) зазначено, що «тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності однієї з умов: (а) якщо він значно перевищує розмір збитків; (б) за наявності інших обставин, які мають істотне значення». З огляду на викладене, беручи до уваги розмір штрафу, який є меншим в порівнянні з додатковою винагородою, що підлягає стягненню з відповідачів, враховуючи відсутність належних та достатніх доказів наявності обставин, які мають істотне значення при прийнятті рішення на підставі частини третьої статті 551 ЦК України, суд не вбачає підстав для зменшення розміру штрафних санкцій за несвоєчасну сплату грошових коштів за надані послуги, а тому вбачає обгрунтовані підстави для стягнення з відповідачів неустойки у зв`язку з порушенням строків сплати коштів за надані послуги, що обумовлено п. 7.2 ст.7 Договору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1) частини третьої статті 223 ЦПК України). Неявка відповідачів у судові засідання по суті не обумовлена поважними обставинами, що є підставою для розгляду справи за наявними у матеріалах справи доказами. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. З огляду на викладене,

Outcome: approved