Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

18.08.2022 року до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області, за підсудністю з Деснянського районного суду м. Черігова надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.07.2000 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області був зареєстрований їх шлюб. Позивач та відповідачка проживали разом до 28.11.2014 року, після чого шлюбні відносини фактично були припинені. Він та відповідачка проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спільних неповнолітніх дітей вони не мають, як і не мають спільного майна. Вважає, що за наведених обставин, подальше подружнє життя неможливє, і єдиним розумним виходом є розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з постійними відрядженнями за кордон, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлялась шляхом надсилання поштовим відправленням судових повісток, які не були вручені адресату у зв`язку з відсутністю за вказаною адресою, а також шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України. Відзив на позовну заяву не подавала. За таких обставин, суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення, на підставі наявних доказів у справі, відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослiдивши письмові докази та вирішуючи справу, суд виходить з наступного: В судовому засіданні встановлено, що 15.07.2000 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюбу у виконавчому комітеті Олександрівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, актовий запис № 01 від 15.07.2000 року (а.с.3). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, фактично їх сім`я розпалась, вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, позивач в своїх заявах наполягав на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Судові витрати суд розподіляє на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідачки на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. Відтак, встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved