Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Позивач ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до Ленінського районного суду м.Кіровограда з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши на його обґрунтування, що 21.01.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № [NUMBER], відповідно до якого, кредитодавець надав позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього Договору, а також згідно правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «МоnеуВООМ». Відповідно до умов договору позики кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн., в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов Договору. Договір позики укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики № [NUMBER] від 21.01.2020 року, що акцептована відповідачем 21.01.2020 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором). Генерація та надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання заявки і, відповідно, укладення Договору, здійснюється наступним чином: клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через АРІ-сервіс надсилається на телефонний номер клієнта, верифікований в його особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора смс-відправлень. Після введення клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключ, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними. Відповідач [PERSON] здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 8 000,00 гривень. Перерахування грошових коштів на картку позичальника було здійснено за допомогою компанії ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яка відповідно до умов договору на переказ коштів № ФП-П-17/08-04 від 03.08.2017 року, що укладений між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Інфінанс», зобов`язалась надавати технічну можливість в перерахуванні коштів на картку позичальника на підставі укладеного договору позики. Підписанням Договору позики відповідач [PERSON] також підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та йому було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору кредиту, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Крім того, зазначив, що 14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за договором позики № [NUMBER] від 21.01.2020 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] , тим самим, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] , а ТОВ «Інфінанс» втратив такі права. За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, однак, станом на сьогоднішній день, заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами позичальником не сплачуються, в результаті чого станом на 11.11.2021 року заборгованість за кредитним договором становить 87 987 грн. 36 коп., з якої: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 7 999,99 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 71 400,00 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Договору кредиту - 31 739,20 грн., тим самим відповідач, не виконуючи належним чином зобов`язання за договором позики, порушив норми законодавства та умови кредитного договору. З огляду на зазначене вище, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором надання позики, в тому числі і на умовах кредиту № [NUMBER] від 21.01.2020 року в сумі 87 987 грн. 36 коп. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Драного В.В. від 17 грудня 2021 року зазначену цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд за підсудністю до Кіровського районного суду м. Кіровограда на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Кулінки Л.Д. від 28 січня 2022 року матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості, як помилково направлені, передано на розгляд за підсудністю до Ленінського районного суду м. Кіровограда на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.03.2022 року зазначену справу розподілено судді Івановій Л.А. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 березня 2022 року прийнято до провадження зазначену цивільну справу, відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Представником позивача ТОВ «Вердикт Капітал» - адвокатом Бурдюг Т.В. (діє на підставі довіреності № 12 від 16.12.2021 року) в судове засідання засобами електронної пошти подана заява, зареєстрована судом 25 листопада 2022 року про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся про день, час та місце судового розгляду справи в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки рекомендованим повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого у встановленому Законом порядку місцем проживання відповідача. Заяви, клопотання, відзив на позов на адресу суду не надходили. При цьому, судом відзначається, що відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім того, судом відзначається, що відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.43 та ч.1 ст.44 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка є обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; окрім того, учасники судового процесу та їхні представники зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами. Тим самим, суд вважає, що відповідач, який обізнаний про наявність в суді цивільної справи, за якою він є відповідачем, поряд з цим в судове засідання не з`являється, не повідомляє суд про поважність причин неявки в судове засідання, на підставі чого є можливим розгляд справи по суті, на підставі наявних у справі доказів. З огляду на зазначене та зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Зокрема, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21 січня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № [NUMBER], відповідно до п.1.1., якого Товариство надає Позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього Договору, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «МоnеуВООМ», які є невід`ємною частиною Договору, а Позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені Договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, що визначені цим договором та Правилами. Відповідно до п. 1.2 Договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору: Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Мета отримання кредиту - для власних потреб. Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії - 20 000 гривень. Максимальний строк (кількість календарних днів користування Кредитом (траншем) 30 календарних днів. Максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості в розмірі 1.75%. Розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначаються Сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту (п.п. 1.3, 1.5, 1.6 Договору). Крім того, відповідно до п. 1.7. Договору протягом 36 календарних місяців з дня укладення Договору Позичальнику надається право користуватися діючим лімітом кредиту, які Позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках надання кредиту на умовах Договору та Правил. Відповідно до п. 1.10.2 Договору максимальна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%. Датою видачі кредиту є 21 січня 2020 року (дата перерахування грошових коштів на рахунок Позичальника). При отриманні кредиту на Банківську платіжну картку, датою видачі кредиту є дата перерахування грошових коштів на рахунок Позичальника (п. 1.13 Договору). Максимальна річна відсоткова ставка за кредитом становить 638,75%. Пунктом 2.3 Договору визначено, що Товариство має право на відступлення права вимоги за даним Договором будь-кому без згоди на це Позичальника. Відповідно до п. 2.9 Договору позичальник зобов`язаний повернути вчасно отримані кошти та сплатити відсотки за користування Фінансовим кредитом та інші платежі, передбачені Договором. Крім того, відповідно до п. 3.1 Договору перший Фінансовий кредит (транш) надається Позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної Позичальником Заяви-Анкети (Додаток № 5) та Додатка № 2 до Договору, які є невід`ємною частиною даного Договору. В Заявці-Анкеті на отримання першого Фінансового кредиту (траншу) зазначено суму першого Фінансового кредиту та строк користування ним інші умови Визначено у Додатку № 2. Підписання Товариством Додатку № 1 до Договору і Позичальником Додатку № 2 до Договору є укладення та підписання Договору в цілому. У випадку прострочення сплати заборгованості за договором черговість погашення вимог здійснюється у такій послідовності: у першу чергу - нарахування відповідно до п. 5.3 та 3.5 даного Договору, за наявності вимоги Товариства про сплату таких нарахувань, у другу чергу сплачується прострочені проценти за користування кредитом, у третю чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом (п. 3.7 Договору). У випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього Договору винна Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором, Правилами та чинним законодавством України (п. 5.1 Договору). Судом також встановлено, що зазначений Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції укласти Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № [NUMBER] від 21.01.2020 року (оферта) та надання 1-го траншу кредиту згідно Заявки-анкети № 2628514433 від 21 січня 2020 року, що акцептована відповідачем 21.01.2020 року шляхом підписання електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Пропозиція (Оферта) на отримання кредиту згідно Заявки-анкети № 2628514433 від 21 січня 2020 року в рамках Договору надання позики № [NUMBER] від 21.01.2020 року підписано [PERSON] 21.01.2020 електронним цифровим підписом, який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення та телефонний номер, зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки. Крім того, сторони за Договором погодили основні умови кредиту (траншу), згідно з якими розмір кредиту (траншу) 8000 грн.; строк користування кредитом (траншем) 30 днів; строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № [NUMBER] від 21.01.2020 року - 3 роки; відсоткова ставка 0,875% за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка 319,375%; загальна вартість кредиту у грошову вираженні становить 6 грн.; реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) становить 319,375%. Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт [PERSON] , з яким укладено договір № [NUMBER] від 21.01.2020 року, ідентифікований ТОВ «ІНФІНАНС». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі ідентифікатора: 4j8s1j від 21.01.2020 на номер телефону [NUMBER] . Листом сервісу iPay.ua за вих. № 1-1308 від 21.01.2020 підтверджується, що 21.01.2020 о 02:16 відбулося зарахування коштів на суму 8 000,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - [NUMBER], призначення платежу: «Зарахування 8000,00 грн. на карту [NUMBER] ». Зазначені вище встановлені судом фактичні обставини, відповідачем [PERSON] , - не ос порені. Також, судом встановлено, що 14.07.2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС», як Клієнтом та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», як Фактором укладено договір факторингу №14-07/21, за умовами якого Клієнт - Первісний Кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 221 939 136,68 грн., а Фактор зобов`язується, здійснивши Фінансування в порядку передбаченому цим Договором прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належать Клієнту, і стає Новим Кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між Клієнтом і Боржниками. За цим Договором Клієнт відступає факторові право грошової вимоги до Боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрі Боржників. Крім того, згідно з п. 7.1 Договору сторони домовились, що розмір фінансування за Реєстром боржників складає 1 561 454,09 грн. Сплата зазначених коштів Фактором Клієнту підтверджується платіжним дорученням № М1 від 14.07.2021 року на суму 1 561 454,09 грн., з призначенням платежу: оплата за Договором відступлення прав вимоги №14-07/21 від 14.07.2021 року. При цьому, як вбачається з витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 14/07 від 14.07.2021 року, ТОВ «Вердикт Капітал» як Фактору, були передані, зокрема, права вимоги до боржника [PERSON] , за договором № [NUMBER] від 21.01.2020 року (№1940), сума наданого кредиту - 8000 грн.; заборгованість за тілом кредиту 7 999,99 грн.; заборгованість по процентам 71 400,00 грн.; загальна сума заборгованості за кредитом 79 399,99 грн. Відповідно до частини першої статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» за умовами Договору факторингу №14-07/21 від 14.07.2021 року наділено правом вимоги за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № [NUMBER] від 21.01.2020 року до відповідача [PERSON] . Станом на 11 листопада 2021 року заборгованість відповідача [PERSON] за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № [NUMBER] від 21.01.2020 року становить 87 987,36 гривень, з якої: станом на 14.07.2021 року заборгованість по основній сумі кредиту у розмірі 7 999,99 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 71 400,00 грн., всього 79 399,99 грн., та нараховані відсотки згідно з Договором в розмірі 319,38 % річних за період з 14.07.2021 року по 11.11.2021 року в розмірі 8 587,37 грн. Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. При цьому, підписанням Договору позики відповідач [PERSON] також підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № [NUMBER] від 21.01.2020 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зобов`язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблено висновок, що ст.625 ЦК України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на викладене вище, оцінивши докази по справі в їх сукупності, приймаючи до уваги, що в матеріалах справи відсутні об`єктивні докази того, що відповідач [PERSON] в повній мірі виконав взяті на себе зобов`язання перед ТОВ «Інфінанс», правонаступником прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал» за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № [NUMBER] від 21.01.2020 року, суд вважає, що права позивача порушені неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, як боржником перед кредитором, на підставі чого позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, позивачем ТОВ «Вердикт Капітал» заявлено про понесені ним судові витрати у справі, які, окрім, судового збору складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 9 000 грн. 00 коп. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року справа № 72/1010/16-ц, провадження № 61-3416 св 18 встановлено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відтак, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Відповідно до Договору № 05-03/2021 про надання правової допомоги від 05.03.2021 року, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал», як Клієнтом та АО «Лігал Ассістанс», як Адвокатським об`єднанням, Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Адвокатське об`єднання, на підставі звернення Клієнта, яке оформлене у формі заявки на надання юридичної допомоги приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги, види якої визначенні п. п. 2.1.1 - 2.1.7 Договору. На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», окрім договору про надання правової допомоги подано також, заявку про надання правових послуг № 37 від 27.09.2021 року, витяг з акту №3 про надання правових послуг від 30.09.2021 року, а також платіжне доручення № 0289280000 від 04.10.2021 року на суму 200 000,00 грн. При цьому, з заявки на надання юридичної допомоги № 37 від 27.09.2021 року, Сторони за Договором № 05-03/2021 про надання правової допомоги від 05.03.2021 року, погодили надання наступних правових (юридичних) послуг Адвокатським об`єднанням Товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), послуга: 1.3. Надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти, - кількість год. - 1 год. - вартість 3 000 грн.; 3.1. Складання позовної заяви про стягнення боргу, підготовка та друк необхідних документів - кількість год. - 4 год. - вартість 6 000 грн., всього 9000 грн. Крім того, з копії Витягу з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 30.09.2021 року вбачається, що сторони за Договором № 05-03/2021 про надання правової допомоги від 05 березня 2021 року, ТОВ «Вердикт Капітал» та Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» погодили надання наступних правових послуг Адвокатським об`єднанням Товариству у відповідності до заявок на надання юридичної допомоги за наступним списком: надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти - 3000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до Ленінського районного суду м. Кіровограда, підготовка та друк необхідних документів - 6000 грн. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Разом з тим, з урахуванням ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що заявлені позивачем до відшкодування судові витрати на правничу допомогу є значно завищеними, з урахуванням того, що вказана цивільна справа відноситься до категорії малозначних справ, розгляд якої проводився в спрощеному позовному провадженні, крім того, послуги за надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти, не відносяться до витрат, пов`язаних із судовим розглядом справи, оскільки заявлені послуги мають консультаційний та рекомендаційний характер, у зв`язку з чим вбачаються правові підстави для часткового задоволення вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн., що дорівнює чотирьом годинам, згідно з наданим розрахунком, витраченим на складання позову про стягнення боргу. При цьому, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого та враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Вердикт Капітал» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 270 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved