Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Полтавський обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] зареєструвався в Полтавській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості, як шукаючий роботу. З 13.07.2018 року припинено реєстрацію [PERSON] як безробітного у зв`язку з поданням письмової заяви про зняття з реєстрації як безробітного. В момент реєстрації у філії в заяві про надання (поновлення) статусу безробітного відповідач зазначав, що попереджений про необхідність негайного інформування центру зайнятості про самостійне працевлаштування, укладення цивільно-правової угоди про надання послуг (робіт) за винагороду. Також власноруч під особистий підпис в даній заяві [PERSON] зазначав, що не зареєстрований як безробітний в іншому центру зайнятості та проінформований про цивільно-правову та кримінальну відповідальність за подачу недостовірних даних чи умисне не повідомлення відомостей. В ході звірки даних з ПФУ спеціалістом філії було виявлено, що відповідач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Баярд 9» з 19 травня 2018 року. 13.07.2018 направлено лист до ТОВ «Баярд 9» з запитом щодо інформації стосовно доходу отриманого відповідачем. 14.08.2018 року до Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості надійшла копія договору підряду, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Баярд 9». Внаслідок таких дій відповідача виникла надмірна виплата коштів в сумі 3186,81 грн. Позивач звертався до відповідача з заявами про необхідність повернення надмірно виплачених коштів у добровільному порядку, однак кошти відповідачем не були повернуті. Вказану суму, а також понесені судові витрати позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 09.02.2018 року [PERSON] звернувся до Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості з заявою про надання (поновлення) статусу безробітного та призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю (а.с.15-17). 19.05.2018 року між ТОВ «Баярд 9» та [PERSON] укладено договір підряду №1214, за умовами якого ТОВ «Баярд 9» (замовник) доручає, а [PERSON] (виконавець) зобов`язується виконати на свій ризик визначену замовником певну роботу на вказаному ним об`єкті, а замовник зобов`язується прийняти результат та оплатити виконану роботу. Термін дії договору з 19.05.2018 по 31.12.2018 (а.с.21). Актом №282 від 14.08.2018 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним встановлено, що [PERSON] , перебуваючи на обліку, не повідомив про укладання цивільно-правових відносин з ТОВ «Баярд 9» (а.с.22). З копії довідки №189 від 14.02.2019 року, виданої Полтавською міськрайонної філією Полтавського обласного центру зайнятості, вбачається, що сума надмірно виплачених коштів [PERSON] становить 3186,81 грн. (а.с.26). Полтавська міськрайонна філія Полтавського обласного центру зайнятості пропонувала [PERSON] добровільно відшкодувати кошти, виплачені як допомога по безробіттю у сумі 3186,81 грн., що підтверджено копіями листа-претензії від 14.08.2018 вих. № 02-2438 та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 24-25), однак вищевказані кошти відповідачем не повернуті. Згідно статті 3 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України "Про зайнятість населення" та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 4 Закону «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. За змістом ст. 1 вказаного Закону, безробітною визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. За правилами частин другої та третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-ІІІ, яка визначає права, обов`язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Статтею 36 ч.3 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із частиною першою статті 7 Закону №1533 є допомога по безробіттю. Згідно пункту 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та ДПА України №60/62, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст.44 ЗУ «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно з ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову Полтавського обласного центру зайнятості до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів у розмірі 3186,81 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved