Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Долинської сільської ради Подільського району Одеської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді належній їй земельної ділянки розміром 4,81 гектара, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Ширяївського району Одеської області (нині - Долинська сільська рада Подільського району Одеської області), кадастровий номер -5125480300:01:002:0114, масив № 17 , ділянка № [NUMBER] , право на яку посвідчено Державним актом серії ОД №011876, виданим 19.08.2004 року Ширяївською районною державною адміністрацією Одеської області. Маючи намір оформити спадкові права як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , позивач звернулася до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, оскільки нею пропущений шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини. Оскільки, на думку позивача, строк для подачі заяви про прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин, вона вимушена звернутись з позовом до суду. Представник позивача надав суду заяву в якій підтримав заявлені вимоги, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача Долинської сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно Державного акту серії ОД № 011876, виданого 19.08.2004 року Ширяївською районною державною адміністрацією Одеської області, власником земельної ділянки площею 4,81 гектара, 5125480300:01:002:0114, масив № 17 , ділянка № [NUMBER] , яка розташована на території Олександрівської сільської ради Ширяївського району Одеської області (нині - Долинська сільська рада Подільського району Одеської області) є [PERSON] , [INFO] . 01.12.2015 року секретарем виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Ширяївського району Барбус Т.А. було посвідчено заповіт [PERSON] , відповідно до якого вказана земельна ділянка заповідалась позивачу - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, про що Ширяївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . З метою оформлення спадкових прав за заповітом, [PERSON] звернулася до Любашівської районної державної нотаріальної контори Подільського району Одеської області, однак у оформленні спадкових прав за заповітом відмовлено, з підстави пропуску строку для прийняття спадщини, про що надано письмову відповідь №633/01-16 15.09.2022 року, щодо необхідності звернення до суду. Судом встановлено, що про складання [PERSON] заповіту на користь позивача, тобто [PERSON] , позивачу відомо не було. Про наявність вказаного заповіту позивач дізналася вже поза межами строку, встановленого законом для прийняття спадщини. Відповідно до Витягу № 70035703 зі Спадкового реєстру, станом на 15.09.2022 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, інші спадкоємці з питань оформлення спадщини не звертались. Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004. Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вказане, в сукупності з тим, що ніхто крім позивача на спадщину не претендує, вона до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст. 263 ЦПК України дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved