Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Жданович Вікторія Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову посилається на те, що 07 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений договір № 006-Р/028557, згідно якого Банк відкрив Позивачу картковий рахунок, емітував платіжну картку, здійснював обслуговування Позивача за операціями у межах видаткового ліміту, а саме сум власних грошових коштів та кредитного ліміту лише у випадку, якщо такий встановлений згідно окремого договору між Банком та Позивачем. До договору № 006-Р/028557 про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки від 07 грудня 2011 року між Банком та Позивачем не укладався жодний договір про відкриття поновлювальної кредитної лінії та/або про встановлення кредитного ліміту та/або про встановлення /відкриття овердрафту, а тому Позивач не мав змоги користуватись кредитними коштами Банку зі сплатою відсотків чи інших платежів на картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому згідно договору № 006-Р/028557 від 07 грудня 2011 року. 23 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 16311, про стягнення з Позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за кредитним договором № 006-Р/028557 від 07 грудня 2011 року в розмірі 16 464,65 грн., а також плати за вчинення нотаріусом виконавчого напису в розмірі 50,00 грн. Загальна сума заборгованості за виконавчим написом складає 16 514,65 грн. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», постанови КМУ від 29.06.1999 № 1172. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 16311, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за договором № 006-Р/028557 від 07грудня 2011 року про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки в розмірі 16 514,65 грн. та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь [PERSON] понесені судові витрати, що складаються із суми судового збору в розмірі 908 дев`ятсот вісім) грн. 00 коп., а також витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно заяви поданої представником позивача просили розглядати справу за відсутності позивача та його представника, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Жданович Вікторія Михайлівна в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлені належним чином. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам частини 4 статті 223 та статей 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178, статтею 181 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 07 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений договір № 006-Р/028557, згідно якого Банк відкрив Позивачу картковий рахунок, емітував платіжну картку, здійснював обслуговування Позивача за операціями у межах видаткового ліміту, а саме сум власних грошових коштів та кредитного ліміту лише у випадку, якщо такий встановлений згідно окремого договору між Банком та Позивачем. 23 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 16311, про стягнення з Позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за кредитним договором № 006-Р/028557 від 07 грудня 2011 року в розмірі 16 464,65 грн., а також плати за вчинення нотаріусом виконавчого напису в розмірі 50,00 грн. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до підпунктів 1.1-1.2 Глави 16 Розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій) та статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1 1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34. 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актам з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, що підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягування з підписом боржника про його отримання В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно матеріалів справи, між позивачем та адвокатом Ніколенком Євгеном Анатолійовичем було укладено Договір про надання правової допомоги №11/21-N від 21 грудня 2021 року. Відповідно до Акта №2 приймання-передачі наданих послуг Договору про надання правової допомоги №11/21-N від 21 грудня 2021 року, позивачем у встановлені строки здійснено оплату на користь Адвокатського об`єднання в загальній сумі 4 000 гривень. На підставі отриманих доказів, враховуючи складністьсправи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг),суд вважає за можливе при задоволенні позову стягнути з відповідача на користь позивача, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. А також, при задоволенні позову, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір при поданні позовної заяви. Отже, враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, беручи до уваги неможливість встановити безспірність вимог до [PERSON] щодо наявності заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, від 22.02.2012, №296/5, ст.ст. 4,12,81, 142, 263-268 ЦПК України суд, -

Outcome: approved