Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

Позивач ТОВ «Сумитеплоенерго» звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що 03 серпня 2005 року рішенням Сумської міської ради № 1338-МР «Про передачу в оренду цілісного майнового комплексу по виробництву, транспортуванню теплової та електричної енергії» цілісний майновий комплекс по виробництву, транспортуванню теплової та електричної енергії, який належить територіальній громаді міста Суми, було передано в оренду ТОВ «Сумитеплоенерго» строком на 10 років. Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20 травня 2011 року «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми» ТОВ «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг в місті Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води. Боржники проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та користуються послугами заявника з централізованого опалення та гарячого водопостачання, вчасно за отримані послуги не сплачують, у зв`язку з чим їх заборгованість перед позивачем за період з 01 червня 2017 року по 28 лютого 2021 року складає 69515 грн. 20 коп., з яких: опалення (лічильник) 34\~229,39 грн., гаряче водопостачання (лічильник) - 11\~756,78 грн., внески за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії 12,00 грн., внески за заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії 6,87 грн. Посилаючись на зазначене, просить стягнути з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в сумі 45\~986 грн. 17 коп., внески за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 18 грн. 87 коп., 1552 грн. 18 коп. 3% річних, 2701 грн. 63 коп. інфляційних збитків, а також судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 березня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 15 липня 2021 року о 09 год. 00 хв. 15 липня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 01 листопада 2021 року у зв`язку з неявкою відповідачів та відсутністю сповіщення про дату та час розгляду справи. 01 листопада 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 02 лютого 2022 року, 11 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням відповідачів відкласти та надати час для можливості звернення за правовою допомогою. 02 лютого 2022 року від [PERSON] надійшла заява про застосування строку позовної давності, в якій зазначає, що посилання позивача лише на оборотну та обігову відомості, як на доказ існування заборгованості відповідачів, є недопустимим, а самі відомості визивають сумнів та є неналежним доказом, так як вони є внутрішніми обліковими документами позивача і з них неможливо встановити суму дійсної існуючої заборгованості. Крім наведених відомостей позивач не надає жодного повного розрахунку загальної заборгованості відповідачів. Крім цього, позивач, посилаючись на скасований ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11.02.2021 року по справі № 591/2028/20 судовий наказ про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, зазначає що повернення до суду із заявою про видачу судового наказу перериває перебіг позовної давності. Але звернення із заявою про видачу судового наказу не перериває строк позовної давності за заявленою вимогою; переривання строку відбувається лише при поданні позову з цією вимогою. Про це зазначає ВП ВС у справі № 712/8916/17 від 07 липня 2020 року. Наголошує, що частина суми нарахувань позивачем заявлено за межами трирічного строку позовної давності, та просить застосувати строк позовної давності до нарахування заборгованості відповідачів (а.с. 88-89). 02 лютого 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 06 квітня 2022 року, об 11 год. 00 хв. у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] , відсутністю відомостей щодо її належного сповіщення про дату та час розгляду справи. Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми. Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року. Справа призначена до розгляду на 31 серпня 2022 року, об 11 год. 00 хв. 31 серпня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 24 жовтня 2022 року у зв`язку з неявкою відповідачів та відсутністю сповіщення про дату та час розгляду справи. 24 жовтня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 28 грудня 2022 року у зв`язку клопотанням відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи. 28 грудня 2022 року від представника ТОВ «Сумитеплоенерго» надійшли письмові пояснення щодо строків позовної давності. В поясненнях зазначає, що відповідачі ніколи не заперечували факт надання послуг з централізованого опалення та гарячої води, не відмовлялись від їх надання та не звертались до ТОВ «Сумитеплоенерго» з претензіями з приводу їх ненадання чи якості. Надає розгорнутий помісячний розрахунок заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 червня 2017 року по 28 лютого 2021 року з зазначенням тарифів та перерахунку (а.с. 129-129-а). 28 грудня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 15 лютого 2023 року, 15 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням відповідача та у зв`язку з поданням представником позивача письмових пояснень та надання часу стороні відповідача скористатись правом ознайомитися та подати відповідь. В зазначене судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання Міського єдиного інформаційно-розрахункового центру на (а.с.15), та користуються наданими їм позивачем послугами з централізованого опалення та постачання гарячої води. В зв`язку з тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] своєчасно не проводять оплату наданих їм послуг з теплопостачання, мають заборгованість в сумі 45 986 грн. 17 коп., що підтверджується обіговою відомістю (а.с. 16-18, 19), а також розрахунком нарахувань за період з 01 червня 2017 року по 28 лютого 2022 року (а.с. 130-134) Згідно ст. ст. 66-68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно, не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця, вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. п. 18, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затв. Постановою КМУ від 21 липня 2005 р. № 630 відповідачі повинні здійснювати оплату за надані послуги в термін до 20 числа наступного місяця. За ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплати грошей за надані послуги. Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Відповідач у письмовій заяві вказував, крім іншого, про те, що вказані позовні вимоги заявлені поза строком позовної давності. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч.4\~ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Частинами 1, 5\~ст. 261 ЦК України\~встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з ч.1\~ст.260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255 цього Кодексу. Частинами 1, 2\~ст.264 ЦК України\~передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. В силу ч. 2\~статті 264 ЦК України\~після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. В обіговій відомості, наданій позивачем, в графі «сплачено» жодного платежу не відображено, тому не можна вважати, що заборгованість в такий спосіб визнавалась відповідачами, а відтак й що строки якимось чином переривались діями останнього. Між тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби СОVID-19» від 30 березня 2020 року № 540-IX, що набрав чинності 02 квітня 2020 року, Розділ «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Карантин в Україні у зв`язку з поширенням коронавірсуної хвороби вперше введено\~постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року з 12 березня 2020 року, та з того часу він продовжується до теперішнього часу. Відтак, строки позовної давності по заборгованості, що виникла станом на 02 квітня 2020 року призупинились. Позивач звернувся до суду 04 березня 2021 року з вимогами про стягнення заборгованості за комунальні послуги в період з 01 червня 2017 року по 28 лютого 2021 року. Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, на набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину - 02 квітня 2020 року, на пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення позивача із даною заявою до суду\~04 березня 2021 року та період нарахування останнім заборгованості, що становить з 01 червня 2017 року по 28 лютого 2021 року, трирічний строк позовної давності щодо вимог у даній справі заявником не пропущено. Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту і з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку необхідно стягнути заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 45986 грн. 17 коп., внески за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 18 грн. 87 коп., 1552 грн. 18 коп. 3% річних, 2701 грн. 63 коп. інфляційних збитків. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів в дольовому порядку необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 2270 грн. 00 коп., тобто по 1135 грн. 00 коп. з кожного.

Outcome: approved