Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-07 00:00:00

До Верховинського районного суду Івано-Франківської області поступила справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Підставою звернення до суду з даним позовом є те, що сторони зареєстрували шлюб 16.07.1995 року у Івано-Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що зроблено актовий запис №7. У подальшому у шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Протягом останніх років відносини з відповідачем поступово погіршувались. Вони втратили почуття любовi та поваги один до одного, спільні інтереси та взаєморозуміння у них відсутні, мають рiзнi погляди на життя. Спроби прийти до примирення та зберегти сім`ю не призвели до бажаних результатів. На сьогоднішній день їх нічого не пов`язує, будь яких інших відносин між ними не існує. Спільного господарства не ведуть. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам відповідача. У даній справі ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.10.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.11.2022 року справу передано\~для розгляду\~за територіальною\~підсудністю до Верховинського районного суду Івано-Франківської області. Ухвалою Верховинського\~районного суду\~Івано-Франківської\~області від\~18.01.2023\~року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до свого провадження. Сторона позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 51), у позовній заяві позивач зазначила про те, що розгляд справи проводити без її участі (а.с.2). Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений двічі належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті судової влади України (а.с. 52), судова повістка на 09.02.2023 року, копія ухвали від 18.01.2023 року та копія позовної заяви з додатком повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.42 45). Згідно з повідомленням [INFO] від 13.02.2023 року № 2/1/307 (а.с.41), [PERSON] до лав Збройних сил України не призивався. Відповідно до ч.1 ст.223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У ст. 281 ЦПК України передбачено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Ухвалою суду від 08.03.2023 року постановлено проведення заочного розгляду цієї справи. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов до переконання про задоволення позову з таких підстав. Право на звернення до суду закріплено у Конституції України, відповідно до ст. 124 якої юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У ч. 1 ст.\~15, ч. 1 ст.\~16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Реалізуючи передбачене\~ст.64\~Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Згідно з вимогами ст. ст.77,81 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи, спір виник з приводу сімейних відносин щодо припинення шлюбу. Встановлено, що сторони одружилися 16.07.1995 року в виконавчому комітеті Криворівнянської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, про що зроблено запис №7, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 16.07.1995 року (а.с.3), та свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 25.01.2018 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області серії [NUMBER] (а.с.4) Під час пербування у шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Згідно із\~ст.112 Сімейного Кодексу\~(далі -\~СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом\~ст.55СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4\~ст. 56 СК). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що позивач не бажає зберегти їх сім`ю та наполягає на розлученні, суд не може покласти на неї обов`язок збереження сім`ї при наявності категоричного заперечення цього. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між ними необхідно припинити шляхом його розірвання. У ст. 265 ЦПК України закріплено, що в рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Оскільки, позивач при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу сплатила судовий збір у сумі 992,40 гривень, то, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вказана сума. Щодо витрат, які позивач поніс на правову допомогу, суд вважає за необхідне зазначити, що розмір витрат, які сторона сплатила в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.141 ЦПК України). У позовній заяві позивач зазначили, що орієнтовний (попередній) розрахунок судових витрат становить 1000 гривень. До судовий витрат належить і судовий збір в сумі 992,40 гривень. У подальшому стороною позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України не надано суду доказів щодо понесених витрат на правову допомогу, а також та не заявлено про їх подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved