Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

26.05.2021 р. на адресу суду від Подільського районного суду м.Києва за підсудністю надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитних договорів № 014/1061/82/0121518 від 04.08.2014 р. та № 010/1061/82/0115828 від 30.05.2014 р. відповідачу було надано АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач, кредит для поточних потреб в сумі 22789,43 грн. строком на 72 місяці зі сплатою фіксованої процентної ставки за користуванням кредитом у розмірі 39,93 % річних (кредитний договір № 014/1061/82/0121518 від 04.08.2014 р., а також кредит для поточних потреб в сумі 4000,00 грн. строком на 48 місяців зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 25.04.2017 р., за вказаними кредитними договорами відповідач перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 66561,08 грн. Таким чином, у зв`язку з виникненням у відповідача вказаної заборгованості за договорами, яку він в добровільному порядку не сплачує, а тому представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 01.06.2021 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення, яке містило копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, направлялось за місцем проживання відповідача, зареєстрованим у встановленому законом порядку, повернулось до суду з відміткою про неотримання його відповідачем з причин закінчення встановленого терміну зберігання. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з кредитних договорів № 014/1061/82/0121518 від 04.08.2014 р. та № 010/1061/82/0115828 від 30.05.2014 р., [PERSON] було надано АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач, кредит для поточних потреб в сумі 22789,43 грн. строком на 72 місяці зі сплатою фіксованої процентної ставки за користуванням кредитом у розмірі 39,93 % річних, а також кредит для поточних потреб в сумі 4000,00 грн. строком на 48 місяців зі сплатою фіксованої процентної ставки 36,0 % річних. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Із долученого до справи розрахунку заборгованості від 25.04.2017 р. вбачається, що отриманий кредит відповідач за умовами договорів не сплачує, в результаті чого станом на 25.04.2017 р. має заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 60892,76 грн., з яких: 21540.60 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 9330,14 грн. - заборгованість за відсотками; 30013,02 грн. - заборгованість за пенею (договір № 014/1061/82/0121518 від 04.08.2014 р.), а також в сумі 5668,32 грн. (договір № 010/1061/82/0115828 від 30.05.2014 р.). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», та [PERSON] було укладено кредитні договори, умови яких банком були виконані, шляхом надання відповідачу кредитних коштів, остання взяті на себе за договорами зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 014/1061/82/0121518 від 04.08.2014 р. в сумі 60892,76 грн., з яких: 21540,60 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 9330,14 грн. - заборгованість за відсотками; 30013,02 грн. - заборгованість за пенею, а також заборгованість за кредитним договором № 010/1061/82/0115828 від 30.05.2014 р. в сумі 5668,32 грн Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 68482,08 грн. (60892,76 грн. + 5668,32 грн. + 1921,00 грн.).

Outcome: approved