Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідачки, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі до суду позовної заяви до досягнення сином повноліття. Мотивуючи свою заяву тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітнього сина. З квітня 2022 року, за домовленістю з [PERSON] , син мешкає разом з ним, він утримує повністю дитину, відповідачка матеріальної допомоги на утримання сина не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку участі не приймає, що ставить його у вкрай скрутне матеріальне становище. У зв`язку з чим звертається до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 22.02.2023 року позовну заяву про стягнення аліментів було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розгляд справи проводити без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала щодо задоволення позову. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.10.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4). Громадянин [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] мешкає за місцем реєстрації разом із сином [PERSON] , 23.07.2016 року з квітня 2022 року у відповідності до акту від 17.02.2023 року ( а.с.12). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, проголошено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, та обов`язку обох батьків по утриманню дітей, визнання відповідачкою позовних вимог, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього Сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідачки, починаючи стягнення з 20.02.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. За п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору, тому у відповідності ст.141 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Outcome: approved