Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

02 січня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державний нотаріус Другої миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю., мотивуючи вимоги наступним. [INFO] помер її брат [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняла вона, оскільки розпочала фактичне користування спадковим майном. За життя [PERSON] працював в КСП імені Ульянова, перебував у списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) відповідно до вимог чинного законодавства, що діяло на час паювання земель, отримав право на земельну частку (пай). На його ім`я було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай), який він за життя не встиг отримати в зв`язку із смертю, що позбавляє позивачку можливості оформити юридично право на земельну частку (пай) після смерті брата. В судовому засіданні [PERSON] просила визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 4,01 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП імені Ульянова в с. Остапівка Миргородського району Полтавської області в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала, просила позов задовільнити в повному обсязі. Представник відповідача Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав (а.с. 38). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державний нотаріус Другої миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю. в судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність. Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Заслухавши позивачку, її представника, свідка, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. Відповідно до архівної довідки № 07/01/20 від 24 лютого 2023 року [PERSON] в період часу з 1988 року по 1999 рік був членом КСП імені Ульянова с. Остапівка Миргородського району Полтавської області. На підставі рішення Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області № 342 від 25 жовтня 1996 року на ім`я [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0077379. Сертифікат виданий на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Ульянова села Остапівка Миргородського району Полтавської області, розміром 4,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), та підписаний головою Миргородської районної адміністрації Шапочкою М.П. 24 грудня 1996 року (а.с. 10). [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть, а.с. 9). Після смерті [PERSON] шляхом вступу з управління спадковим майном спадщину прийняла [PERSON] . Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 листопада 2021 року встановлено факт того, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] (а.с. 57). З роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду Україні № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику справах про спадкування» слідує, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP. Ст. 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Другої миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю. від 14 жовтня 2022 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0077379 виданий вже після смерті [PERSON] . Крім того, наявні розбіжності в написанні прізвища спадкодавця. В таблиці, що знаходиться у Проекті землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Остапівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, навпроти рядка з номером земельної ділянки - № 534 вказано прізвище [PERSON] , тобто є розбіжності в написанні прізвища - « [PERSON] » та « [PERSON] ». В постанові нотаріуса зазначено, що вищезазначену земельну ділянку сформовано та внесено відомості до Державного земельного кадастру (пай № 534) колишнього КСП ім. Ульянова та присвоєно кадастровий номер 5323284600:00:004:0111, площа земельної ділянки - 3,6101 га. При вивчені документів, які знаходяться в матеріалах справи, встановлено, що розбіжності в написанні прізвища спадкодавця « [PERSON] » та « [PERSON] » є орфографічною помилкою особи, яка заповнювала відповідні документи. Слід взяти до уваги, що незважаючи на різне написання прізвища, номер паю співпадає у всіх документах. Відповідно до архівної довідки від 24 лютого 2023 року членом КСП ім. Ульянова був [PERSON] , в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0077379 зазначено прізвище [PERSON] . З приводу того, що сертифікат на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0077379, виданий на ім`я [PERSON] на право на земельну частку (пай), зареєстрований 15 грудня 1999 року у Книзі видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 280, тобто вже після смерті [PERSON] , суд зазначає наступне. [PERSON] був членом КСП імені Ульянова, був включений до списку осіб, які мають право на земельну ділянку (пай), в таблиці, що знаходиться у Проекті землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Остапівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, навпроти його прізвища значиться номер паю 534. Сертифікат виданий Миргородською районною державною адміністрацією Полтавської області на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Ульянова села Остапівка Миргородського району Полтавської області, розміром - 4,01 в умовних кадастрових гектарах члену КСП імені Ульянова [PERSON] , тобто ще за життя спадкодавця. Враховуючи наведене, суд вважає, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Ульянова села Остапівка Миргородського району Полтавської області, розміром - 4,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). На даний час отримати документи на підтвердження цих фактів не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність як фізичної особи припинена у момент смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживала однією сім`єю з [PERSON] та дітьми від першого шлюбу. Своїх дітей та інших спадкоємців, окрім позивачки, у нього не було. Відповідно до ст.ст. 524, 525, 530 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Ст. 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією, Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом ст.ст. 22, 23 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. П. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Таким чином, згідно їз сформованими правовими позиціями у справах зазначеної категорії, одна з них викладена у постанові Верховного Суду Касаційного цивільного суду у справі № 178/982/18 (61 -19801 св 19) від 15 квітня 2020 року, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Встановлено, що на момент відкриття спадщини [PERSON] належало право на отримання земельної частки (паю), яке входить до складу спадщини. За таких обставин позовні вимоги ґрунтуються на законі, і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. З метою оформлення позивачкою спадщини необхідно визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Ульянова села Остапівка Миргородського району Полтавської області, розміром - 4,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості), в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України, позивач не заявляє вимогу про відшкодування судових витрат, тому судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved