Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом. Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що 07 жовтня 2022 року між позивачем (покупець) та [PERSON] (продавець) укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Вказаний правочин посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Синюк С. В., реєстровий номер 4400. Пунктом 12 договору передбачено обов`язок продавця звільнити квартиру до 08 жовтня 2022 року та зняти з реєстрації третю особу до 15 жовтня 2022 року. Однак, такого обов`язку продавець квартири не виконала добровільно. Станом на момент відчуження квартири, в ній був зареєстрований її син [PERSON] , який зареєстрований у квартирі з 18 квітня 2005 року і не знятий з реєстрації на даний час. Пунктом 6 договору продавець ствердила, що жодна особа не має законного права користуватися нею, як в межах так і за межами України малолітні та неповнолітні діти не мають права користування квартирою. Довідкою ЛКП «Магістральне» №1468 від 28 жовтня 2022 року стверджено, що [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] . Актом ЛКП «Магістральне» №264 від 28 жовтня 2022 року стверджено, що відповідач хоч і зареєстрований у квартирі, однак не проживає в ній декілька років. Просить позов задовольнити. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 02.12.2022 відкрито провадження у справі ухвалено розгляд проводити у порядку загального позовного провадження. За результатами проведеного підготовчого судового засідання 20.02.2023 року справу призначено до судового розгляду. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивачки адвокат- Заремба О. О. подав до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися про причини неявки суд не повідомили, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Клопотань про перенесення розгляду справи чи слухання справи у відсутності відповідача до суду не надходило, відзиву на позовну заяву не подано. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено у порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст. ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що складається з двох житлових кімнат та кухні, житловою площею 29,1 кв. м, загальна площа квартири 53,7 кв. м. Комора у підвалі 2,0 кв.м. Даний факт підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, номер запису про право власності 48084012 від 07.10.2022 (номер витягу 311889763 від 07.10.2022) (аркуш справи 6). Як вбачається із довідки виданої ЛКП «Магістральне» №1468 від 28 жовтня 2022 року, відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] (аркуш справи 7). Відповідно до Акту № 264 від 28.10.2022 складеного директором ЛКП «Магістральне» Спринь Ю. М., відповідач [PERSON] зареєстрований, однак не проживає за адресою: [ADDRESS] декілька років, даний факт підтвердили свідки: [PERSON] кв. 10 та [PERSON] кв. 8 (аркуш справи 8). Договором від 07.10.2022 стверджуються факт купівлі-продажу квартири, що за адресою: [ADDRESS] , відповідно до п.12 умов якого, обов`язок продавця звільнити квартиру до 08 жовтня 2022 року та зняти з реєстрації третю особу до 15.10.2022, який укладений між позивачкою та [PERSON] . Вказаний правочин посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Синюк С. В., реєстровий номер 4400 (аркуш справи 5). Згідно з ст. 47 Конституції України, гарантовано кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Статтею 319 ЦК України передбачено права власника майна, зокрема права володіння, користування та розпорядження таким майном. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Частиною першою ст. 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в частині першій ст. 221 ЦК України, зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 3 ст.9ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до змісту норм ст. ст.1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України, місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст.64ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності. Згідно з ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлений строк, жиле приміщення не зберігається і особи можуть бути визнанні такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Згідно з п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Також, судом не отримано доказів того, що існують обставини для збереження за відповідачем права користування спірною житловою площею. Згідно з ст. 6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відтак враховуючи вищенаведені обставини, те, що відповідач не проживає у квартирі позивача декілька років, право власності на квартиру позивачкою набуто на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.10.2022, продавець квартири не виконала п. 12 договору обов`язок продавця звільнити квартиру до 08.10.2022 та зняти з реєстрації третю особу до 15.10.2022, а також те, що реєстрація його, відповідача, у даній квартирі порушує права інших мешканців, зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] , наявні у справі докази, а також їх достатність та допустимість, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 992,40 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved