Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

18 січня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та виконавчого комітету Старокостянтинівської міськради, в якому просила зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди та надати їй доступ у користування кв. [ADDRESS] , вселити її у вк. [ADDRESS] та визнати незаконним та скасувати реєстрацію місця проживання [PERSON] , у вказаній квартирі. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що є наймачем кв. [ADDRESS] , в якій зареєстрована та проживає з квітня 2005 року Спільно з нею у вказаній квартирі зареєстрована та проживає неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Вказана квартира була надана відповідачу [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 22.04.2004 року №134 п.2. В квітні 2005 року зі згоди [PERSON] позивач вселилась в дану квартиру та зареєструвала місце проживання в ній як член сім`ї [PERSON] , так як була одружена з його сином [PERSON] . Позивач вказує, що [PERSON] в квартиру фактично не вселявся та не проживав, тому з 2013 року знявся з реєстрації, оскільки набув право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , де на даний час фактично проживає, а у спірній квартирі вона проживала з чоловіком [PERSON] та двома дітьми, хоча [PERSON] не був зареєстрований в квартирі і комунальні платежі за квартиру позивач сплачувала самостійно та одноосібно. Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 07.09.2020 року їх шлюб було розірвано і вона з неповнолітньою дитиною залишилась проживати в спірній квартирі. У жовтні 2021 року відповідач по справі без її відома поміняв вхідні замки у спірній квартирі та не допускає її до житла, мотивуючи це тим, що він є наймачем вказаної квартири. В грудні 2021 року з довідки відділу з питані реєстрації місця проживання виконкому Старокостянтинівської міськради від 15.12.2021 за №9407 позивачу стало відомо, що у квартирі [ADDRESS] зареєстроване місце проживання її бувшого свекра - відповідача [PERSON] . З повідомлення відділу з питань реєстрації місця проживання виконкому Старокостянтинівської міськради, за запитом адвоката від 29.12.2021 за №186, стало відомо, що реєстрація місця проживання [PERSON] в спірній квартирі здійснена на підставі протоколу засідання громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Старокостянтинівської міської ради №14 від 22 вересня 2021 року про дозвіл на реєстрацію місця проживання. Позивач вважає, що реєстрація місця проживання [PERSON] в спірній квартирі є незаконною, оскільки, вона як квартиронаймач не давала згоди на дане, а реєстрація [PERSON] здійснена на підставі рішення громадської комісії з житлових питань при виконкомі Старокостянтинівської міськради №14 від 22.09.2021 року, яким надано дозвіл на реєстрацію його місця проживання, що суперечить чинному законодавству, оскільки вказана громадська комісія не є тим органом в силу закону, який надає згоду на реєстрацію громадян в житлі. Окрім цього, відповідач по справі чинить перешкоди щодо користування спірним майном, не пускає позивача в спірну квартиру, не надає ключів до вхідних дверей. 23 лютого 2022р. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням кв. [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилавсь на те, що у нього в користуванні наявна кв. [ADDRESS] , на підставі ордеру №71 на житлове приміщення виконкому Старокостянтинівської міськради від 05 травня 2004 року. У вказаній квартирі крім нього також зареєстрована колишня дружина сина - [PERSON] - [PERSON] , яка не проживає в житловому приміщені без поважних причин вже понад один рік, оскільки відповідно до рішення Старокостянтинівського райсуду Хмельницької області від 07 серпня 2020 року їх шлюб було розірвано, а також у вказаному рішенні судом встановлено, що сторони разом не проживають і спільного господарства не ведуть. Після розірвання шлюбу [PERSON] разом з дитиною виїхали з кв. [ADDRESS] до нового співмешканця [PERSON] . Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні він ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили, однак після розлучення відповідача з його сином, відповідач ініціювала питання про відшкодування коштів в якості компенсації за квартиру, інакше вона буде вчиняти перешкоди в користуванні житлом та просити частку в житлі так як там зареєстрована. Незважаючи на викладене [PERSON] не бажає добровільно знятися з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою, що спричиняє позивачу ряд незручностей, а саме: неможливості самовільно приймати рішення щодо реєстрації за вказаною адресою інших членів сім`ї та одноосібному вирішенні питань щодо розпорядження майном, в тому числі й вчинення щодо приватизації даного житла та відповідно оформлення житлової субсидії та на даний час, всі дії спрямовані на утримання квартири в належному стані здійснюються ним особисто та сином - [PERSON] , аналогічно як і оплата комунальних послуг. Позивач вважає, що згідно ст.71 ЖК України [PERSON] втратила право користування кв. [ADDRESS] у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, а тому він, як законний користувач житла вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює йому перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 02 березня 2022 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] та виконавчого комітету Старокостянтинівської міськради про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні житлом, вселення у житло, визнання незаконною та скасування реєстрації місця проживання цивільна справа №683/152/22 провадження №2/683/401/2022 зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням кв. [ADDRESS] справа №683/683/22 провадження №2/683/510/2022. В судовому засіданні представник позивача-відповідача за первісним позовом [PERSON] адвокат Талалай М.О. підтримала первісний позов, просила його задовольнити, з вищенаведених підстав, а зустрічний позов не визнала, заперечила проти його задоволення, посилаючись на його безпідставність та недоведеність. В судовому засіданні представник позивача-відповідача за зустрічним позовом [PERSON] - адвокат Муращик О.В. зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити, з вищенаведених підстав, а первісний позов не визнав, заперечив проти його задоволення, посилаючись на його безпідставність та недоведеність. Представник відповідача за первісним позовом - виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі та при розгляді справи проти позову не заперечувала. Суд, заслухавши сторони, допитавши свідка, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, з наступних підстав. Так, в суді встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є територіальна громада в особі Старокостянтинівської міськради та квартира перебуває на балансі Старокостянтинівської ЖЕК, згідно рішення виконкому Старокостянтинівської міськради від 27.05.2004р. №178 «Про передачу на баланс житлового будинку» 72 квартирного житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.13). Встановлено, що місце проживання [PERSON] з 20 квітня 2005 року по даний час зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним записом у її паспорті [NUMBER] , виданим 10.07.2003р. Голосіївським РУ ГУМВС України в м.Києві (а.с.6) та не заперечується відповідачем. Встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження дитини від 05.03.2013р. (а.с.8) і місце проживання дитини зареєстроване за місцем проживання матері за адресою [ADDRESS] , що підтверджується даними довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №9407 від 15.12.2021р.(а.с.9). Відповідно до даних довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №2226 від 11.03.2021р. [PERSON] є уповноваженим квартиронаймачем кв. [ADDRESS] і до складу її сім`ї входить [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Як вбачається з рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07.09.2020р. справа №683/1795/20 провадження №2/683/976/2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13.06.2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського райуправління юстиції у м.Києві, актовий запис №422 розірвано (а.с.11-12). Судом встановлено, що уповноваженим наймачем [PERSON] здійснюються витрати по утриманню кв. [ADDRESS] та оплаті комунальних послуг за тепловодопостачання та водовідведення, прибирання прибудинкової території та вивіз сміттєвих відходів, електропостачання, газопостачання що підтверджується даними відповідних банкових квитанції (а.с.14-18). Також, як вбачається з даних квитанцій по оплаті комунальних послуг по утриманню кв. [ADDRESS] , наданих квартиронаймачу [PERSON] та членам її сім`ї, особові рахунки щодо надання комунальних послуг по тепловодопостачанню, водовідведення, прибирання прибудинкової території, вивіз сміттєвих відходів, електропостачання, газопостачання укладені з квартиронаймачем [PERSON] (а.с-125-139, 141-142). Як вбачається з даних довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №3320/03-28/2021 від 29.12.2021р. реєстрація місця проживання [PERSON] за адресою: кв. [ADDRESS] здійснена 01.10.2021р. Старокостянтинівським Центром надання адмінпослуг на підставі рішення громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітету Старокостянтинівської міської ради №14 від 22.09.2021 року, яким надано дозвіл на реєстрацію його місця проживання (а.с.13 зворот). В судовому засіданні встановлено, що в жовтні 2021 року [PERSON] змінив замки на вхідних дверях, вказаної квартири та не надав ключі від замка [PERSON] . Вказані обставини визнаються сторонами, а тому не підлягають доказуванню в силу положень ч.1 ст.82 ЦПК України, якими визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач за первісним позовом [PERSON] з жовтня 2021 року чинить перешкоди та не надає доступ [PERSON] у користуванні кв. [ADDRESS] . Також, відповідно до положень ч.1, 2 ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Положеннями ст.65 ЖК України визначено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Також, пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12 квітня 1985 року роз`яснено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного суду України в пункті 15 постанови «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01 листопада 1996 року, наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відповідно до\~п.п.4)\~п.18\~«Правил реєстрації\~місця проживання\~та Порядку\~передачі органам\~реєстрації інформації\~до Єдиного\~державного демографічного\~реєстру»,\~затверджених постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~2\~березня 2016\~р.\~№207,\~що були\~чинні на\~момент виникнення\~спірних правовідносин,\~для реєстрації\~місця проживання\~особа або\~її представник\~подає документи,\~що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників). Разом з тим, як встановлено судом, реєстрація місця проживання [PERSON] за адресою: кв. [ADDRESS] здійснена 01.10.2021р. Старокостянтинівським Центром надання адмінпослуг на підставі поданої [PERSON] заяви та доданих до неї документів, а саме: документ до якого вносяться відомості про місце проживання (паспорт громадянина України), квитанції про сплату адміністративного збору, витягу з рішення громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітету Старокостянтинівської міської ради №14 від 22.09.2021 року про надання дозволу на реєстрацію місця проживання [PERSON] за вищевказаною адресою, що підтверджується даними довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №3320/03-28/2021 від 29.12.2021р. (а.с.13 зворот). Натомість судом встановлено, що квартиронаймач [PERSON] не надавала письмової згоди на реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: кв. [ADDRESS] , а отже така реєстрація місця проживання [PERSON] здійснена в порушення вищевказаних норм Закону, а тому підлягає скасуванню. Також, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №321353891 від 30.01.2023р. за [PERSON] не зареєстровано право власності на нерухоме майно (а.с.151). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню та слід зобов`язати відповідача [PERSON] не чинити перешкоди та надати доступ позивачу [PERSON] у користуванні кв. [ADDRESS] , вселити позивача у вказану квартиру та визнати незаконним і скасувати реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] у кв. [ADDRESS] . Також, згідно ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] та виконавчого комітету Старокостянтинівської міськради, слід стягнути, з кожного по 496,2 грн., судових витрат на користь позивача [PERSON] (сплачений судовий збір за кв.МР_АВ021091КАS_22940677 від 18.01.2022р. 992,4 грн. : 2 /а.с.4/). Разом з тим, не підлягає задоволенню зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням кв. [ADDRESS] , з наступних підстав. Так, відповідно до\~ст.71\~ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. Тимчасова відсутність наймача, членів його сім`ї не потребує згоди інших членів сім`ї. Не має значення і причина відсутності, якщо остання не перевищила шість місяців. У разі відсутності особи понад шість місяців при розгляді позову про визнання її такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини справи, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Якщо тимчасова відсутність особи перевищила шість місяців, члени сім`ї, навіть колишні, а також наймодавець, мають право звернутись із позовом про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12 квітня 1985 року роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивачем [PERSON] ні в зустрічній позовній заяві ні в суді не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням кв. [ADDRESS] . Так, на обґрунтування вказаних обставин позивачем [PERSON] надано як докази: копію ордеру №71 від 05.05.2005р. на жиле приміщення - кв. [ADDRESS] (а.с.40); акт обстеження осіб, які проживають за адресою [ADDRESS] , складений депутатом Старокостянтинівської міськради Франко А.М. 26.01.2022р. (а.с.41); довідку відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №9407 від 15.12.2022р. (а.с.42); технічний паспорт на кв. [ADDRESS] (а.с.43-45); довідку директора НВО №1 від 22.02.2022р. за №9 (а.с.46); копію паспорта [NUMBER] (а.с.48); довідку АТ КБ «Приватбанк» (а.с.124); квитанції АТ КБ «Приватбанк» (а.с.125-139); квитанцію «PINbank» (а.с.140); квитанції АТ КБ «Приватбанк» (а.с.141-142); і за клопотанням позивача [PERSON] допитано в судовому засіданні свідка [PERSON] . Суд, дослідивши дані документи прийшов до наступного висновку. Так, ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази повинні бути належними (ст.77 ЦПК України), допустимими (ст.78 ЦПК України), достовірними (ст.79 ЦПК України) та достатніми (ст.80 ЦПК України), які б у своїй сукупності дали б змогу прийти до висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування і питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.80 ЦПК України). Натомість данні, що містяться у копії ордеру №71 від 05.05.2005р. на жиле приміщення - кв. [ADDRESS] підтверджують лише ті обставини, що [PERSON] рішенням виконкому Старокостянтинівської міськради №134 п.2 від 22.04.2004р. було надано право на вселення, у вказане житлове приміщення протягом дійсності ордера 30 днів. Щодо акту обстеження осіб, які проживають за адресою [ADDRESS] , складений депутатом Старокостянтинівської міськради Франко А.М. 26.01.2022р. суд зазначає наступне. Так у акті зазначена інформація про те, що [PERSON] разом з донькою [PERSON] , місце проживання яких зареєстроване за адресою кв. [ADDRESS] , у вказаному житлі не проживають з січня 2021р., а на даний час проживають у [ADDRESS] . Разом з тим, як встановлено судом та зазначено вище [PERSON] не проживає у кв. [ADDRESS] , так як [PERSON] чинить їй перешкоди та не надає доступ у користуванні, вказаною квартирою з жовтня 2021року, змінивши замки на вхідних дверях квартири та не надавши ключі від замка [PERSON] . З цих же підстав, суд не приймає до уваги показання свідка [PERSON] про те, що він з січня 2021р. не бачив [PERSON] за місцем її проживання. А довідці відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №9407 від 15.12.2022р. лише містяться данні про осіб, як зареєстровані у спірній квартирі [PERSON] , як квартиронаймач та вказано членами її сім`ї - [PERSON] , [PERSON] . Технічний паспорт на кв. [ADDRESS] є лише документом, який відображає технічні характеристики та параметри житла. Данні, що містяться у довідці директора НВО №1 від 22.02.2022р. за №9 відображають ті обставини, що [PERSON] , [INFO] навчається в Хмельницькому НВО №1, однак з яких не можливо встановити з якого періоду вона навчається у вказаному закладі освіти. Копія паспорта [NUMBER] [PERSON] на 14 сторінці містить запис про те, що місце проживання останнього зареєстроване по [ADDRESS] з 01.10.2021р., що ніяким чином не є підставою для визнання відповідача втратившою право на користування житловим приміщенням. У довідці АТ КБ «Приватбанк» містять данні про те, що сину позивача [PERSON] [PERSON] належить картка Банку [NUMBER] та у квитанціях АТ КБ «Приватбанк», «PINbank» містяться данні про те, що з вищевказаної картки здійснювалась оплата за комунальні послуги щодо кв. [ADDRESS] . Однак, як вбачається з даних вищевказаних квитанцій банків, квартиронаймачем, з яким укладено договори про надання житлово-комунальних послуг та на якого відкриті особові рахунки, є саме [PERSON] . Тому, враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку про те, що позивачем-відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] не доведено належними та допустимими доказами позовні вимоги до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням кв. [ADDRESS] , а тому у даному позові слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved