Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Косівської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовну заяву [PERSON] мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя мати склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповіла їй, [PERSON] . При зверненні в нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку, їй було відмовлено через розбіжність у прізвищі спадкодавця зазначеному у свідоцтві про смерть та у Державному акті на право власності на землю. Зокрема, у свідоцтві про смерть мати записана « [PERSON] », а Державний акт на право власності на землю виданий на ім?я « [PERSON] ». В зв?язку із такою розбіжністю у написанні прізвища спадкодавця, їй було рекомендовано звернутись до суду. А тому просить встановити факт належності [PERSON] . Державного акту на землю та визнати за нею право власності на вказану у цьому акті земельну ділянку. Позивачка в\~судове засідання\~не з?явилася,\~подала заяву,\~в якій\~позовні вимоги\~підтримує повністю\~та просить\~їх задоволити,\~а справу\~розглядати без\~її участі. Представник Косівської міської ради в судове засідання не з`явився, від міського голови до суду поступило клопотання про розгляд справи без участі представника міської ради, розгляд справи просять проводити на підставі наявних у матеріалах справи доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення ч.2 ст. 315 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності її матері [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ №012908 виданого 23.06.1999 року на ім?я [PERSON] (а.с.16-17). Одночасно із цим, позивачка ставила вимогу про визнання за нею права власності на вказану у зазначеному Державному акті земельну ділянку, оскільки приватним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку їй було відмовлено з підстав розбіжності у прізвищах, а саме, Державний акт видано на ім?я [PERSON] , а спадкодавцем є [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.23) та копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, в якому спадкодавцем також зазначена [PERSON] (а.с.12). Факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та померлою [PERSON] встановлювався також в судовому порядку та підтверджується копією рішення Косівського районного суду від 10.03.2022 року, яке набрало законної сили 12.04.2022 року (а.с.21-22), що в силу вимог ст.82 ЦПК України, повторному доказуванню не підлягає. Згідно копії свідоцтва про одруження виданого 08.09.1981 року, судом встановлено факт укладення шлюбу 25.02.1954 року між [PERSON] та [PERSON] , після укладення якого прізвище дружини не змінилося та залишилося « [PERSON] » (а.с.13). В подальшому, 19.04.1996 року, на ім?я [PERSON] було видано паспорт громадянина України (а.с.10). Проте, як видно із копії посвідчення учасника війни, копії посвідчення про призначення пенсії та копії посвідчення про присвоєння статусу гірського, прізвище особи, якій були видані вказані посвідчення записувались по різному, а саме: « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », хоча згідно наявної на вказаних документах фотокарток, це була одна і та ж особа (а.с.14). Також, те, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] була одна і та ж особа, підтверджується довідкою виданою Черганівським старостинським округом за №350 від 05.12.2022 року (а.с.15). З копії рішення Черганівської сільської ради від 11.05.1999 року видно, що у списку громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю) [PERSON] була записана під №119 як [PERSON] з уточненням 1929 року народження (а.с.20). Пізніше, 23.06.1999 року на підставі вказаного рішення, на ім?я [PERSON] було видано Державний акт серії І-ІФ №012908 на право приватної власності на землю площею 0,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою с. Черганівка Косівського району Івано-Франківської області (а.с.16). Таким чином, аналіз вищенаведених доказів довів, що Державний акт серії І-ІФ №012908 виданий 23.06.1999 року на ім?я [PERSON] , дійсно належить [PERSON] , [INFO] , що дає суду підстави для задоволення позову в цій частині. Статтею392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Що ж до визнання за позивачкою права власності на вказану земельну ділянку, то суд вважає таку позовну вимогу передчасною, оскільки у разі встановлення факту належності [PERSON] вказаного у позові правовстановлюючого документа (Державного акта на землю), позивачка не позбавлена права повторно звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , на підставі якого зареєструвати право власності на вказане майно. На підставі ст.ст.15-16, 316-317, 328, 386, 392 ЦК України та

Outcome: partial