Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, який мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № MKZ7GK00000008 від 17.02.2015 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 27000,00 дол. США на термін до 16.02.2015 року та зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Однак, відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору і станом на 19.12.2019 року заборгованість [PERSON] становить 479675,34 дол. США, яка складається з: 61579,94 дол. США, 108733,58 дол. США - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 7485,31 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 301876,51 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Зазначаючи, що законодавством не передбачено вимагати від боржника лише повної суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість, яка складається з заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 22.05.2018 року по 19.12.2019 року у розмірі 21004,52 доларів США, що за курсом 23,41 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.12.2019 року складає 491715,81 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи у його відсутності. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 17.02.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір № MKZ7GK 0000 0008, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 27000 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% (один відсоток) на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк по 16.02.2015 року. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до Умов договору. Однак, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала і станом на 19.12.2019 року заборгованість [PERSON] становить 479675,34 дол. США, яка складається з: 61579,94 дол. США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 108733,58 дол. США - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 7485,31 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 301876,51 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, з якої позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 21004,52 дол. США, а саме заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 22.05.2018 року по 19.12.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Між сторонами існують правовідносини з отримання/надання грошового кредиту, про що ними укладено відповідний кредитний договір. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Факт несплати відповідачем [PERSON] грошових коштів за користування кредитом та погашення кредиту підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов"язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов"язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до п. 12 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами України законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних відносин" від 30.03.2012 року, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Враховуючи те, що факт наявності заборгованості у [PERSON] перед кредитором доведений, суд вбачає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у заявленій сумі та понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved