Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

У листопаді 2023 р. КП «Васильківтепломережа» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в сумі 73452,42 грн. та судові витрати в сумі 2481, 00 грн. В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] . Особовий рахунок № [NUMBER] . Квартира обладнана централізованою системою опалення. Позивач надає відповідачі послуги з централізованого опалення. Однак, відповідач оплату за опалення не проводить, внаслідок чого станом на 01.10.2022 р. утворився борг, який становить 73452,42 грн. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2022 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, судом повідомлений належно. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, за адресою проживання не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано. Крім того, в силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення. Відповідно до ч. 1ст.4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3ст.12ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до вимог ст.76,77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ч. 1, 3ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 5 ч. 2ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги Судом встановлено, що згідно переліку сум за період з 01.01.2018 р. по 01.10.2022 р. по особовому рахунку: № [NUMBER] на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість становить 73452,42 грн. Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Основною метою діяльності КП «Васильківтепломережа», як виробника комунальної послуги, є забезпечення якісного та безперебійного постачання теплової енергії, централізованого опалення гарячого водопостачання споживачам міста: підприємствам, організаціям, установам відомчого і комунального житла та іншим. Так, згідно наданої інформації відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київській області відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим у Київській області та, зокрема, за адресою: в/ [ADDRESS] , не значиться. Інших доказів, що відповідач є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] до матеріалів справи представником позивача не долучено. Статтею 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Верховний Суд України у постанові від 20.04.2016 р. у справі № 6-2951цс15 зазначив, що оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Аналогічного висновку дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ при розгляді справи № 212/4917/15-ц. Водночас, позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , або за згодою власника нею користується і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги, у зв`язку з чим суд не має можливості встановити факт того, що він дійсно є споживачем теплової енергії за вказаною адресою. При цьому, перелік сум абонента, подана позивачем, не може бути беззаперечним доказом того, що саме відповідач є споживачем послуги за згаданою адресою, оскільки зміст такої довідки залежить безпосередньо від волі позивача. За своєю природою такий перелік сум являє собою лише розрахунок заборгованості, який здійснений позивачем, а тому має односторонній характер і не дає змоги впевнитися в дійсності нарахування заборгованості саме [PERSON] . Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні позовної заяви слід відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір стягненню з відповідача на користь позивача не підлягає.

Outcome: dismissed