Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Представник позивача - адвокат Капля А.С. звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ФОП [PERSON] шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 10 200 грн. 00 коп., понесені витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 березня 2020 між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." (далі - ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ.") та [PERSON] (страхувальник) укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №104278143. Відповідно до умов договору ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником при експлуатації забезпеченого транспортного засобу марки "SUZUKI", д.н.з. [NUMBER] . 05 травня 2020 року об 11 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Бориспільській, 30А відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Mersedes-Benz", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки "SUZUKI", д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок даної ДТП було пошкоджено автомобіль марки "SUZUKI", д.н.з. [NUMBER] . 07 серпня 2020 року постановою Дарницького районного суду міста Києва у справі №753/11719/20 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, зокрема, у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 05 травня 2020 року об 11 год. 05 хв. 11 січня 2021 року ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." було здійснено виплати страхового відшкодування на суму 10 200 гривень власнику пошкодженого автомобіля "SUZUKI", д.н.з. [NUMBER] . Оскільки відповідач [PERSON] самовільно залишила місце ДТП, до якої він причетний, то після виплати страхового відшкодування на користь потерплої особи, у страховика виникло право вимоги про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). 14 травня 2021 між ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." (первісним кредитором) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено Договір №1/АК про відступлення права вимоги, відповідно до якого новий кредитор отримав право вимоги до [PERSON] по відшкодуванню в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування. 01 грудня 2021 року між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Договір відступлення права вимоги №1/1/АК від 01 грудня 2021 року, відповідно до якого ФОП [PERSON] відступив ФОП [PERSON] права вимоги до боржників згідно з укладеними договорами страхування, які перейшли до первісного кредитора за Договором про відступлення права вимоги №1/АК від 14 травня 2021 року. Відповідачу представником ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу з метою досудового врегулювання спору, однак останній в добровільному порядку врегульовувати спір відмовився, що й змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. 03 червня 2022 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Капля Аліна Степанівна до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди направлено до Дарницького районного суду міста Києва за підсудністю. 16 серпня 2022 року ухвалою Дарницького районного суду міста Києва позов залишено без руху з наданням позивачці п`ятиденного строку з моменту отримання копії ухвали суду для усунення недоліків. 09 вересня 2022 року на адресу суду від представника позивачці - адвоката Каплі А.С. надійшла заява про усунення недоліків. 12 вересня 2022 року ухвалою Дарницького районного суду міста Києва у даній справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов, клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від останньої до суду не надходило. В судові засідання викликалася шляхом надіслання повісток про виклик до суду, судові повістки зі зворотними поштовими повідомленнями повернулись з відміткою ПАТ "Укрпошта" - «адресат відсутній за вказаною адресою». В судове засідання, призначене на 13 жовтня 2022 року, 14 грудня 2022 року і на 20 лютого 2023 року [PERSON] також викликалася шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Крім того, інформація щодо даної справи, у тому числі про дату, час і місце її розгляду, розміщена на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив таке. 07 серпня 2020 року постановою Дарницького районного суду міста Києва у справі про адміністративне правопорушення №753/11719/20 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, зокрема, у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 05 травня 2020 року об 11 год. 05 хв., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 6-7). Постановою суду встановлено, що [PERSON] , 05 травня 2020 року об 11 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Бориспільській, 30А, керуючи автомобілем марки "Mersedes-Benz", д.н.з. [NUMBER] , не дотрималась безпечного інтервалу, в результаті чого допустила наїзд на автомобіль "SUZUKI", д.н.з. [NUMBER] , що спричинило пошкодження вищезазначених транспортних засобів, чим порушила вимоги п. 13.1. Правил дорожнього руху, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Крім цього, 05 травня 2020 року, об 11 год. 05 хв., [PERSON] керуючи автомобілем "Mersedes-Benz", д.н.з. [NUMBER] по вул. Бориспільській у м. Києві, здійснивши ДТП не дочекавшись прибуття поліції, залишила місце пригоди, чим порушила п. 2.10.(а) ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. 17 серпня 2020 постанова Дарницького районного суду міста Києва у справі про адміністративне правопорушення №753/11719/20 набрала законної сили. 12 серпня 2020 потерпіла [PERSON] (застрахована особа) звернулась до ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до страхового акту від 11 січня 2021 року №20.104278143-3473, затвердженого головним фахівцем відділу врегулювання збитків регіональних підрозділів ДВЗ [PERSON] , та розрахунку страхового відшкодування сума страхового відшкодування становить 10 200 гривень. Копією платіжного доручення від 11 січня 2021 року №28366 підтверджується, що ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкоджено автомобіля [PERSON] в розмірі 10 200 грн. Судом досліджено витяг з автоматизованої системи «Перевірка чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ», з якого слідує що Поліс №ЕР104278143 укладений страховою компанією ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ.", транспортний засіб "Mersedes-Benz", д.н.з. [NUMBER] , станом на 07.06.2022 діяв (а.с. 17). 14 травня 2021 року між ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." (первісним кредитором) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір №1/АК про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування і понесеними судовими витратами (а.с. 23-28). Відповідно до п. 2.2 даного Договору загальний розмір заборгованості боржників, права вимоги до яких відступається, складає 14 096 427 грн 54 коп., згідно з реєстром прав вимог, який складається сторонами в паперовому та електронному вигляді за формою, що наведена у Додатку 1 до цього Договору. Відповідно до п. 3.1.3 даного Договору право вимоги переходить до нового кредитора з моменту перерахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, внаслідок чого новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до боржників. Із додатку №1 до Договору №1/АК про відступлення права вимоги від 14.05.2021 вбачається, що під номером справи РС/20.104278143-3473/1 за боржником [PERSON] сума боргу становить 10 200 грн. Як вбачається з копії квитанції від 17 травня 2021 року №0.0.2126968570, ФОП [PERSON] здійснив на користь Страхової компанії "Ю.ЕС.АЙ." виплату в розмірі 100 785 грн 76 коп., призначення платежу: оплата згідно з договором №1/АК від 14 травня 2021 року про відступлення права вимоги (а.с. 29). Відповідно до Договору №1/1/АК про відступлення права вимоги від 01 грудня 2021 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] , первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування, які перейшли до первісного кредитора за договором про відступлення права вимоги №1/АК від 14 травня 2021 року (а.с. 31-35). Загальний розмір заборгованості боржників, до яких відступається право вимоги, складає 5 153 798 грн. 14 коп., згідно Реєстру прав вимог, який наведено в Додатку №1 до цього договору. Із додатку №1 до Договору №1/1/АК про відступлення права вимоги від 18.10.2021 року вбачається, що під номером справи РС/20.104278143-3473/1 за боржником [PERSON] сума боргу становить 10 200 грн. Всього по Реєстру сума боргу складає 5 153 798 грн. 14 коп. Як вбачається з копії квитанції №0.0.2384221158.1 від 01.12.2021 року [PERSON] здійснила на користь ФОП [PERSON] оплату в розмірі 25 000 грн 00 коп. за договором №1/1/АК від 01 грудня 2021 року (а.с. 36). Нормами Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 11 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Означене правило відповідає змісту п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України відповідно до якого, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно підпункту „в" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. За статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Також, згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт заподіяння шкоди та вина заподіювача шкоди встановлена та підтверджується постановою Дарницького районного суду міста Києва від 07 серпня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення №753/11719/20. Відповідно до ч. 4-5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Таким чином, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт заподіяння шкоди відповідачем [PERSON] у вигляді пошкодження транспортного засобу марки "SUZUKI", д.н.з. [NUMBER] ; протиправну винну поведінку відповідача [PERSON] щодо заподіяння цієї шкоди та причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, що встановлено постановою Дарницького районного суду міста Києва від 07 серпня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення №753/11719/20. Розмір заподіяної шкоди встановлено страховим актом від 11 січня 2021 року №20.104278143-3473, затвердженого головним фахівцем відділу врегулювання збитків регіональних підрозділів ДВЗ [PERSON] та розрахунком страхового відшкодування. Відшкодування шкоди підтверджується платіжними дорученнями від 11 січня 2021 року №28366, згідно з якими ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкоджено автомобіля [PERSON] в розмірі 10 200 грн. Враховуючи, що на підставі договору №1/1/АК про відступлення права вимоги від 01.12.2021 року до ФОП [PERSON] як нового кредитора перейшло право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору - Страхової компанії "Ю.ЕС.АЙ." за договором страхування, з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] підлягають стягненню збитки в порядку регресу в розмірі 10 200 грн. В частині стягнення витрат на правову допомогу та судового збору суд виходить з такого. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Окрім того, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статті 137 ЦПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини". Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що позивач має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надано письмові документи: копію Договору №2 про надання правової допомоги від 01 грудня 2021 року, укладеної між ФОП [PERSON] та адвокатом Каплею Аліною Степанівною; Акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №2 від 21 грудня 2021 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №6115/10, видане 07 липня 2017 року та копією ордера на надання правничої (правової) допомоги ФОП [PERSON] від 07 червня 2022 року. Із Акта приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №2 від 21.12.2021 вбачається, вартість послуг, зокрема за написання та подання позовної заяви до Броварського міськрайонного суду Київської області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - 3 000 грн. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягають задоволенню в розмірі 3000 грн 00 коп. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу майнового характеру у розмірі 908 гривень, який підлягає стягненню з відповідача, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved