Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

Позивач Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова (надалі - КЕВ м. Львова), звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача борг за наданні житлово-комунальні послуги за період з 31 серпня 2018 року по 30 вересня 2022 року в розмірі 36992,24 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач проживає у гуртожитку по [ADDRESS] . Будівля вказаного гуртожитку перебуває на балансі КЕВ м. Львова, яке належним чином та у повному обсязі надає відповідачу житлово-комунальні послуги. Відповідач в свою чергу приймає зазначені послуги, проте оплачує їх частково. В зв`язку з наведеними, просить позов задовольнити. 23 грудня 2022 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі. Відповідач по справі належним чином повідомлялася судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно з вимогами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі частини 8 статті 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вимоги статей 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Судом встановлено, що наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 332 від 14 липня 2015 року будівлі [ADDRESS] надано статус гуртожитку для проживання сімей; зобов`язано КЕВ м. Львова провести заселення вказаного гуртожитку згідно з чинним законодавством /а.с.26/. Розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 20 листопада 2015 року № 19 будівлі гуртожитку під літ. «А-3» загальною площею 1933,0 кв.м. присвоєно окрему поштову адресу [ADDRESS] /а.с.27/. Таким чином, гуртожиток на [ADDRESS] знаходиться на балансі та обслуговуванні КЕВ м. Львова. З довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 10 листопада 2022 року № 575/3701, виданої КЕВ м. Львова, вбачається, що відповідач та її син [PERSON] , [INFO] , проживають без реєстрації місця проживання у гуртожитку по [ADDRESS] в кімнаті № 22 , загальною площею 34,4 кв.м. /а.с.17/. Між КЕВ м. Львова та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій /а.с.23/. Зі змісту вищевказаного договору убачається, що КЕВ м. Львова взяв на себе зобов`язання забезпечити надання житлово-комунальних послуг у кімнату № 22 (попередня нумерація № 21), а відповідач зобов`язалася оплачувати надані їй житлово-комунальні послуги грошовими коштами. Згідно із пунктом 5 частиною 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтями 64 та 67 ЖК України передбачено, що користувачі житла несуть солідарний обов`язок з оплати комунальних послуг. Відповідно до пункту 15 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 498 особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі). Згідно з пунктом 8.2 розділу VIII Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони від 03 липня 2013 року № 448 комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Витрати енергоносіїв та комунальних послуг визначаються за показниками лічильників, а за їх відсутності - розрахунковим методом відповідно до нормативних документів. З аналізу вищенаведеним норм слідує, що законодавством передбачено, що плата за користування гуртожитком встановлюється на договірних засадах між власником та наймачем, та передбачає оплату, зокрема, за послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо). Відповідно до частин 1, 5 та 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з розрахунком, який наданий суду позивачем КЕВ м. Львова, заборгованість відповідача за отримані житлово-комунальні послуги станом на 30 вересня 2022 року становить за період з 31 серпня 2018 року по 01 квітня 2021 року - 36992,24 грн. /а.с.38-40/. Суд визнає обґрунтованим нарахування заборгованості відповідачу в оплаті наданих послуг в зазначений період, а також, враховує те, що вказаний розрахунок ніяким чином не спростований відповідачем. Суд зазначає, що всі житлово-комунальні послуги позивачем відповідачу надавалися, оскільки це підтверджується відповідними договорами, укладеними між позивачем і підрядними організаціями та затвердженими розрахунками кількості спожитої теплової енергії на опалення та приєднання теплового навантаження, калькуляціями вартості проживання в гуртожитках за вказаний період /а.с.40-241/, а відповідач в свою чергу приймала зазначені послуги та частково їх оплачувала. Відповідачем не було надано суду належних доказів, які б свідчили про те, що позивач протягом 2018-2022 років надав їй житлово-комунальні послуги неналежної якості. За таких обставин, суд визнає обґрунтованим нарахування заборгованості відповідачу в оплаті наданих послуг в зазначений період, а також, враховує те, що відповідач заяв про застосування строків позовної давності до виниклих правовідносин не подала. Враховуючи вищенаведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, вважає, позов підставним, а відтак з відповідача слід стягнути борг на користь позивача у розмірі 36992,24 грн. Крім цього, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2481 гривень 00 коп.

Outcome: approved