Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі - Позивач)звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, Центральна адміністрація Дніпровської міської ради,про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, вона,[PERSON] , проживала з[PERSON] (далі - Відповідач) однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного життя мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Далі позивач зазначає, що сини з народження проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] , та перебувають на її утриманні. Відповідач повністю відмовляється від виховання та матеріального утримання своїх дітей та незважаючи на прийняття рішення Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення аліментів на утримання таких дітей, фактично ухиляється від сплати аліментів. Такожвідповідач не приймає участі у вихованні дітей, не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до синів та не бажає їх виконувати, не вживає заходів щодо забезпечення норм моралі, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не спілкується з дітьми, не цікавиться їх життям і розвитком, а також, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей. У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушена звернутися до суду та просити суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно своїх малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач у судове засідання з розгляду справи по суті не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Центральна адміністрація Дніпровської міської ради надала суду заяву про неможливість складення письмового висновку Органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Проти розгляду справи за відсутності їх представника не заперечували. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 08.07.2022 року вирішено залучити Орган опіки та піклування адміністрації Чечеловського району Дніпровської міської ради (49006, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр. Пушкіна, будинок 65), як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі в розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Ухвалою суду від 21.09.2022 року вирішено замінити третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування адміністрації Чечеловського району Дніпровської міської ради на Центральну адміністрацію Дніпровської міської ради (місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Пушкіна, 65) по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило. Суд зазначає з цього приводу, що однією з основних засад цивільного судочинства, у відповідність до ст. 2 ЦПК України, є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. Ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р., гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. В даному випадку, систематичне, на протязі декількох місяців, не прибуття такої сторони у жодне судове засідання, мають всі ознаки дій, які спрямовані на затягування розгляду справи по суті. Оскільки стороні відповідача надавалась реальна можливість висловити у повному обсязі свої заперечення щодо пред`явленого до нього позову, та здійснити повну подачу всіх доказів на їх обґрунтування, і наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання вкотре не з`явився, суд, з метою уникнення надмірно тривалого судового розгляду судової справи, вважає за можливе завершити судовий розгляд шляхом ухвалення рішення за відсутності такого учасника справи. Також, враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак така сторона у судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подав, суд за згодою позивача, здійснює заочний розгляд справи, що повністю відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони знаходились у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Від спільного подружнього життя мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії № [NUMBER] від 02.10.2012 року та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.05.2016 року. Судом також встановлено, що малолітні діти: син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] зареєстровані та проживають разом із матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою № 3178 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб від 05.05.2022 року. Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2020 року вирішено стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх його видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 27 серпня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розмір заборгованості [PERSON] по аліментам за період з серпня 2020 року по травень 2022 року становить 90 337 грн. Згідно листа директора КЗО «Середня загальноосвітня школа № 31» Дніпровської міської ради від 06.05.2022 року за № 72, батько учня [PERSON] , [INFO] , [PERSON] не приділяє уваги шкільному життю сина, батьківські збори не відвідує, приводить та забирає дитину зі школи мати [PERSON] , яка регулярно відвідує батьківські збори та цікавиться шкільним життям свого сина [PERSON] , [PERSON] у розмовах з вчителями та іншими учнями свого батька не згадує. Згідно листа директора Комунального закладу дошкільної освіти (ясла - садок) комбінованого типу № 163 Дніпровської міської ради від 03.05.2022 року за № 1/5, дитина [PERSON] , [INFO] відвідує заклад дошкільної освіти з 05.09.2018 року, до закладу дитину оформляла мати [PERSON] , яка самостійно приводила і забирала сина із садочка, відвідувала батьківські збори, спілкувалася з вихователями, батько дитини жодного разу в дошкільному закладі не з`являвся, дитиною не цікавився, у розмовах з вихователями, бесідах з іншими вихованцями [PERSON] батька не згадує. Листами Центральної адміністрації Дніпровської міської ради від 07.02.2023 року № 15/15-20 та від 07.02.2023 № 03/18-65 та від 08.02.2023 року за № 03/18-65, повідомлено, що комісія з питань захисту прав дитини немає можливості надати обґрунтований письмовий висновок органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради до суду про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки останній не являться на засідання комісії. Оскільки сторона позивача наполягає на неналежному виконанні саме відповідачем свого законодавче закріпленого обов`язку щодо утримання дітей, а також нездійснення ним своїх інших батьківських обов`язків то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З аналізу норми, що міститься у пункті 2 частини першої статті 164 СК України вбачається, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Вказані фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При цьому, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Зважаючи на те, що відповідач, будучи батьком дітей, доволі тривалий час не цікавиться життям синів, не приймає участі в їх вихованні та утриманні, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та в його діях вбачається винна поведінка відносно дітей, суд доходить висновку що відповідач свідомо нехтує батьківським обов`язками та відмовляється приймати участь в житті своїх дітей. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що вжиття таких крайніх заходів як позбавлення батьківських прав відповідає саме інтересам дітей, оскільки забезпечить їх розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, та ґрунтується на законі і є пропорційним заходом реагування на поведінку відповідача. Суд також вказує, що у відповідності до ч.4 ст.19 СК України при розгляді спорів судом щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування та у відповідності до ч.5 цієї статті подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. В даному випадку органи опіки та піклування беруть участь у справі не з метою захисту свого суб`єктивного інтересу, а на підставі закону (ст.19 СК України) з метою здійснення покладених на них обов`язків для захисту інтересів конкретної дитини, громадян та держави. При цьому, виходячи з аналізу вказаних норм законодавства України, при розгляді позовних вимог про позбавлення особи батьківських прав є обов`язковим наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у розгляді справи. Матеріалами справи містять підтвердження, що в даному випадку позивач зверталась до органу опіки та піклування із заявою про надання відповідного висновку про позбавлення відповідача батьківських прав. Однак Орган опіки та піклування своїми листами від 07.02.2023 року № 15/15-20 та від 07.02.2023 № 03/18-65 повідомив суд про неможливість надання такого висновку, оскільки батько на запрошення комісії з питань захисту прав дитини 07.12.2022 року, 04.01.2023 року та 01.02.2023 року не з`явився, вжитими заходами встановити його місце перебування не вдалось. Таким чином, суд бере до уваги обставину неможливості отримання такого висновку з об`єктивних незалежних від волі позивача та суду підстав, що не повинно позбавляти можливості захисту прав та інтересів дітей. З огляду на наведене, та враховуючи насамперед інтереси дітей, вказані приписи чинного законодавства, та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, про те, що позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні до його малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , є такими, що ґрунтуються на законі, внаслідок чого підлягають задоволенню у їх повному обсязі. Одночасно з цим суд вважає за доцільне роз`яснити відповідачу положення ст. 169 СК України, відповідно до якої мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved