Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

26.12.2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що 18.10.1977 року її батьку [PERSON] було видано ордер на вселення в житло за адресою: [ADDRESS] (далі квартира, житло). [INFO] [PERSON] помер, у зв`язку з чим основним наймачем квартири стала її мати [PERSON] , яка [INFO] також померла. На даний час у житлі зареєстровано місце проживання її, двох її неповнолітніх дітей, а також відповідача [PERSON] , який являється її братом. Однак, фактично відповідач не проживає в житловому приміщенні понад один рік, участі в утриманні житла та сплаті комунальних платежів не приймає, його особистих речей в квартирі немає. Будь-які перешкоди в користуванні жилим приміщенням [PERSON] ніким не чиняться. Жодних спірних питань з приводу користування квартирою між нею та її братом немає. Останній з 2018 року проживає на території Республіки Польща на постійній основі. Разом з тим, факт реєстрації відповідача порушує її право на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості оформити приватизацію нерухомого майна та житлову субсидію. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] та зняти його з місця реєстрації. До початку судового засідання представником позивача до канцелярії суду подано заяву з проханням розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 43). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, до початку судового засідання від нього на електронну пошту суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити (а.с. 41-42). Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 18.10.1977 року Луцькою районною КЕЧ Прикарпатського воєнного округу Міністерства оборони СССР було видано талон до ордеру на ім`я [PERSON] про вселення у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Ордер виданий на вселення [PERSON] , його дружини [PERSON] та сина [PERSON] (а.с. 7). [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилася спільна дитина донька [PERSON] , про що свідчить відповідне свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). 27.10.1989 року, у зв`язку з одруженням, [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 13). Також, 11.08.2017 року, у зв`язку з одруженням, [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 14). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Крім того, [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). Як вбачається із Витягу з особового рахунку, виданого 26.08.2022 року Департаментом ЖКГ Луцької міської ради наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , яка померла [INFO] , її донька [PERSON] , син [PERSON] , а також двоє неповнолітніх онуків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Отже, як встановлено судом, на дату розгляду даного спору за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване місце проживання позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] , які є наймачами даного житла. Як вбачається із акту про не проживання особи за адресою місця проживання, складеного 12.12.2022 року мешканцями будинку [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відповідач [PERSON] за адресою свого місця реєстрації безперервно не проживає починаючи з 2018 року (а.с. 20). Факт не проживання відповідача за адресою свого місця реєстрації також підтверджується довідкою ОСББ «Гулака Артемовського 19» № 12 від 12.12.2022 року (а.с. 21). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Частинами 1, 2 ст. 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В ході розгляду справи, судом не встановлено жодних обставин того, що між відповідачем та позивачкою, як квартиронаймачами спірного житла існували домовленості про збереження права користування таким або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом. В ході розгляду справи не здобуто жодних доказів того, що відповідач приймає участь в утриманні квартири за адресою: [ADDRESS] , що у даному житлі є його речі або ж що йому чиняться перешкоди у користування житловим приміщенням. Таким чином, суд вважає доведеним, що [PERSON] безперервно не проживає за адресою свого місця реєстрації з 2018 року, його реєстрація у спірному житловому приміщенні впливає на вартість комунальних послуг, у зв`язку з чим позивачка змушена нести додаткові витрати, що істотно впливає та обмежує реалізацію її права на вільне розпорядження і користування майном, остання позбавлена можливості оформити приватизацію нерухомого майна та житлову субсидію. За таких обставин, суд приходить до висновку, що наявні всі передбачені законом підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При вирішенні даного спору у відповідній частині, суд, з огляду на положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приймає до уваги визнання відповідачем позовних вимог та вважає, що таке визнання позову не\~суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. При цьому, зняття з реєстрації місця проживання (перебування) здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) (п. 3 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад»). Із вищевикладеного слідує, що суд не може підміняти інший орган, уповноважений здійснювати зняття з реєстрації місця проживання (перебування) і перебирати на себе повноваження органів реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради. Наведене свідчить\~про відсутність\~підстав для\~задоволення вимоги\~ [PERSON] \~про зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою його місця реєстрації. Суд наголошує, що дане судове рішення слугує підставою для звернення до відповідних органів реєстрації для зняття відповідача з реєстрації його місця проживання (перебування). Отже, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до\~ [PERSON] про\~визнання особи\~такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, за наслідками розгляду даного спору понесені судові витрати по справі позивач просить залишити за нею, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх компенсації останній за рахунок відповідача. На підставі ст.ст. 64, 71, 72 ЖК України,

Outcome: partial