Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

З позовом про стягнення страхового відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, діючи в інтересах та як представник [PERSON] , до суду звернувся адвокат Берзінь Сергій Людвигович, в якому просить стягнути з ПрАТ «СК «Уніка» на користь [PERSON] недоплачену суму страхового відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 37748,16 гривень. Позов мотивований тим, що 10.08.2021 орку о 15.20 годин по вул. Ю. Геллера, 42 у м.Одесі відбулось ДТП, в результаті якого транспортні засоби, [PERSON] Jeep Wrangler, 2012 року випуску р/н [NUMBER] та автомобіль марки BMW 428І 2013 року випуску р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (власником якого є [PERSON] ) отримали технічні ушкодження. Оскільки обидва вказані транспортні засоби були забезпечені страхуванням, шкода була завдана лише автомобілям, обидва водія були згодні щодо обставин ДТП, то Позивачем разом із [PERSON] 10.08.2021 на місці ДТП було складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), відповідно до якого винною особою є [PERSON] . При складанні Єропротоколу максимальний розмір страхового відшкодування складає 50000,00 гривень. На момент ДТП відповідальність обох водіїв була застрахована. Цивільно- правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» згідно з полісом № 205081708 від 25.07.2021 зі строком дії до 24.07.2022. Внаслідок ДТП Позивачу було заподіяно майнову шкоду у вигляді механічних пошкоджень автомобіля BMW 428І 2013 року випуску р/н [NUMBER] . Вартість матеріального збитку становить 51411,71 гривень. З повідомленням про страховий випадок позивач звернулась до ПрАТ «СК «Уніка» з вимогою щодо сплати страхового відшкодування, яка не погоджуючись з розміром шкоди у 51411,71 гривень сплатила страхове відшкодування у розмірі 11251,84 гривень, при розмірі страхового ліміту 50000,00 гривень ( 1000 франшиза + 49000 грн. страхове відшкодування.) Тобто різниця між вже виплаченим страховим відшкодуванням та розміром франшизи становить 37748,16 гривень, яку позивач просить стягнути з до ПрАТ «СК «Уніка» в судовому порядку. Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченко В.О. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 05.01.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи. До судового засідання представником позивача -адвокатом Берзінь С.Л. надано заяву про можливість розгляду справи за його та позивача відсутністю, в якій позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. З боку відповідача ПрАТ «СК «Уніка» до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено щодо відмови у задоволенні позову та можливості розгляду справи за відсутністю представника відповідача. У відзиві відповідач зазначив, що страхове відшкодування виплачено у розмірі 11251,84 грн., яка булла встановлена звітом також [PERSON] сплачено пеню у розмірі 137,48 грн. Від третьої особи [PERSON] до судового засідання надійшла заява про можливість розгляду справи за його відсутністю, в якій зазначено, що позовні вимоги він підтримує та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зважаючи на те, що позивач доводить розмір завданої шкоди, суд приходить до висновку, що саме позивачем не подано до суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження розміру завданої шкоди. Згідно з ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Спеціальним законом, який регулює порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхового випадку за договорам (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є\~Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Згідно зі статтею 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про страхування" страхування може бути добровільним або обов`язковим. Згідно з частиною першою статті 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування передбачені статтею 991 ЦК України та статтею 26 Закону України "Про страхування". Відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 991 ЦК України та пункту 5 частини першої статті 26 Закону України "Про страхування" підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону (частина друга статті 26 Закону України "Про страхування"). Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону №1961-ІV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати. Страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Порядок відшкодування шкоди пов`язаний з пошкодженням транспортного засобу закріплений у ст. 29 Закону №1961-ІV, де вказано, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 20.01.16р. по справі № 6-2808цс15 надано роз`яснення стосовно того, що потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК У країни. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положення часток 1 та 2 ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з пунктом 33.2. вказаного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про ДТП (Європротокол). Такий механізм спрощеного оформлення ДТП запроваджено в Україні з 19 вересня 2011 року, коли вступив в силу\~Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17.02.2011 №3045-VI. Європротокол\~\~це спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та є підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Так матеріалами справи встановлено, що з вини [PERSON] 10.08.2021 року о 15.20 годин по вул. Ю. Геллера, 42 у м.Одесі відбулось ДТП, в результаті якого транспортні засоби, [PERSON] Jeep Wrangler, 2012 року випуску р/н [NUMBER] та автомобіль марки BMW 428І 2013 року випуску р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (власником якого є [PERSON] ) отримали технічні ушкодження. Оскільки обидва вказані транспортні засоби були забезпечені, шкода була завдана лише автомобілям, обидва водія були згодні щодо обставин ДТП, то Позивачем разом із [PERSON] 10.08.2021 на місці ДТП було складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), відповідно до якого винною особою с [PERSON] , [INFO] . Згідно з п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. що діяли на день настання страхового випадку. Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством Згідно з висновком експерта № 23-21В від 17.12.2021, виконаного судовим експертом Вєлковим Василем Михайловичем, вартість матеріального збитку автомобілю BMW 428І 2013 року випуску р/н [NUMBER] складає 51411,71 гривень. За проведення експертизи Позивачем сплачено 3000,00 гривень ФОП [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована відповідачем - ПрАТ «СК «Уніка», про що свідчить поліс № 205081708 від 25.07.2021 зі строком дії до 24.07.2022. Згідно з листом від 31.01.2022 № 450544 Відповідач прийняв рішення про виплату Позивачу страхового відшкодування у розмірі 11251,84 гривень (12251,84 грн. 1000,00 грн. (франшиза). Позивач кошти у сумі 11251,84 грн. отримав у повному обсязі (платіжне доручення від 30.12.2021 № 270249). Однак, із визначеним Відповідачем розміром страхового відшкодування Позивач не погоджується, що зумовило її звернення до суду з дійсним позовом. Так, згідно з висновком експерта вартість збитку забезпеченому автомобілю Позивача складає 51411,71 гривень, що явно не відповідає розміру страхового відшкодування, вказаному вище. Тобто, ця сума майнової шкоди, яка фактично завдана Позивачу, включає як втрати, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням речі (автомобіля), так і витрати, які він має зробити для відновлення свого порушеного права. При цьому, варто враховувати, що у зв`язку із складанням Європротоколу максимальний розмір страхового відшкодування складає 50000 гривень. Полісом № 205081708 від 25.07.2021 було встановлено франшизу розмірі 1000,00 гривень, а тому згідно зі ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» максимальний розмір страхового відшкодування у даному випадку, на який Позивач міг розраховувати, складав би 49000 гривень (50000 гривень - 1000,00 гривень франшизи). Сплачене відшкодування саме у розмірі 11251,84 грн., відповідач обґрунтовує тим, що у відповідності до чинного законодавства розмір збитку по пошкодженому автомобілю «BMW 428І» 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] було розраховано Страховиком на підставі Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 25803 від 25.11.2021 р., складеного СОД ТОВ «БВН ЕВ ГРУП». Оцінювачем, який проводив дослідження автомобіля встановлено, що відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних ТЗ, необхідність застосування коефіцієнту експлуатаційного зносу (кузовні складові КТЗ відновлювались ремонтом), та який склав 0,5. Отже, згідно Звіту, вартість матеріального збитку з урахуванням зносу та без урахування ПДВ становить 12 251,84 гривень. Згідно Полісу передбачена франшиза 1 000, 00 грн., тому було розраховано страхове відшкодування наступним чином:12 251,84 грн. - 1 000, 00 грн. = 11 251,84 грн. 29.12.2021 року Страховиком було прийнято рішення про розмір та виплату страхового відшкодування в сумі 11 251,84 грн., про що було складено страховий акт № 00450544. 30.12.2021 року Страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 11 251,84 гривень, шляхом перерахування безготівкових коштів на розрахунковий рахунок Позивача. Страховиком було здійснено виплату пені в розмірі 137.48 гривень, шляхом перерахування безготівкових коштів на реквізити [PERSON] також їй було роз`яснено , що різницю між реальним збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспорту з урахуванням зносу відшкодовує особа, яка завдала збитків З висновку експерта №04-23В судової транпортно- товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу BMW 4281I р/н [NUMBER] від 20.01.23 року вбачається, що вартість відновлювальних робіт становить 124000,01 грн., вартість необхідних для ремонту матеріалів становить 24556,50 грн., вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту становить 36138,00 грн. коефіцієнт зносу дорівнює 0,60 , втрата товарної вартості дорівнює 0, а загалом вартість матеріального збитку становить 51411,71 грн. При оформленні Європротоколу\~страхове відшкодування є додатково лімітованим.\~ Відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 29.12.2015 року №3471, такий ліміт страхової виплати станом на 2022 рік становить 50000,00 гривень. З 10.07.2022, відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 30.05.2022 № 108, такий ліміт складає 80 000 грн. Згідно зі статтею 6 цього Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. З огляду на зазначене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик). \~ \~ \~ \~ Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка і"ї завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка па відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Слід також зазначити, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних .чля відновлення пошкодженої речі. При цьому статтею 1194 ЦК України регламентовано, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе, у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно- правову відповідальність. Така правова позиція викладена у висновках Великої Палати Верховного Суду з постанові № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року. Наразі різниця між вже виплаченим страховим відшкодуванням та розміром франшизи становить 37748,16 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача. Щодо заявлених вимоги про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. \~Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У статті 137 ЦПК визначені витрати на професійну правничу допомогу: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьою зазначеної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК ). З наданих з боку представника позивача розрахунку витрат на правничу допомогу не вбачається факт понесення цих витрат позивачем, тому судом, питання щодо розподілу понесених позивачем витрат будуть розглянуті, якщо протягом п`яти днів з дня отримання повного рішення суду від позивача буде надано відповідна заява із доказами понесених витрат. У випадку ненадання відповідних доказів заява про відшкодування понесених витрат позивачем буде вважатись залишеним без розгляду. На підставі викладеного та

Outcome: approved