Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

29 вересня 2022 року [PERSON] (надалі також - позивач, [PERSON] ) звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також - відповідач, [PERSON] ), в якій просив: - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженки села Мала Нехвороща, Машівський район, Полтавська область, ідентифікаційний код [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду. На виконання вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) позивача та відповідача, судом 29 вересня 2022 року направлені запити до відповідних органів реєстрації (а.с. 27, 28). Від Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 03 жовтня 2022 року надійшли відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, за змістом яких встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29). Відповідно до інформації Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 04 жовтня 2022 року № 736/11-12, позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30). Ухвалою суду від 10 жовтня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 33-34). Також, даною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Службу у справах дітей Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області (надалі також - третя особа-1, Служба у справах дітей Новосанжарської селищної ради). 23 листопада 2022 року суд своєю ухвалою залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області (надалі також - третя особа-2, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради), та зобов`язав його надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 59-60). Ухвалою від 09 грудня 2022 року суд продовжив строк підготовчого провадження у справі до 90 днів (а.с. 66). 10 січня 2023 року представник третьої особи-2 - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради - надав до суду Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] (а.с. 81-82). 10 січня 2023 року від позивача до суду надійшла заява, в якій він, окрім іншого, просив залишити без розгляду позовну вимогу про стягнення аліментів з [PERSON] (а.с. 87). Ухвалою суду від 10 січня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, в судове засідання викликані свідки (а.с. 92-93). Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначено, що з лютого 2016 року по жовтень 2021 року він проживав однією сім?єю з [PERSON] . Під час спільного проживання у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Вказав, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо дитини, а саме: не піклується, не цікавиться життям та здоров`ям доньки, не навідує її, не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання. Зазначив, що з жовтня 2021 року відповідачка покинула позивача та доньку, зібравши речі та виїхавши проживати в інше місце. З жовтня 2021 року і до цього часу відповідачка спілкувалась із дитиною лише одного разу за допомогою відеозв?язку через мобільний застосунок Вайбер. На його вмовляння поспілкуватися із донькою, [PERSON] лише попросила, щоб він залишив її у спокої, оскільки бажає влаштувати особисте життя. Вказав, що матір не опікувалась лікуванням дитини, а саме: лікування у лікаря-ортопеда донька здійснювала разом із батьком. Будучи госпіталізованим з донькою до інфекційного відділення КНП «Новосанжарська ЦЛ», саме позивач перебував з дитиною у вказаному закладі. Мати не відвідує дитячий садочок, в якому виховується донька, не приходить на свята та на батьківські збори. Враховуючи викладені обставини, спираючись на норми сімейного законодавства, позивач звернувся до суду із позовом про позбавлення матері, [PERSON] , її батьківських прав відносно доньки [PERSON] на підставі пункту 2 частини 1 статті 164 СК України та стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2022 року відповідачу надавався строк для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами. Ухвала суду разом із копією позовної заяви з додатками направлялась на зареєстровану адресу відповідача, а саме: [ADDRESS] , та отримані останньою 20 жовтня 2022 року (а.с. 44). Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідач не скористалась. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався, з огляду на що суд прийшов до висновку про можливість вирішити спір за наявними матеріалами. Від третьої особи-1 Служби у справах дітей Новосанжарської селищної ради 22 листопада 2022 року надійшли пояснення щодо позову про позбавлення батьківських прав, за змістом яких третя особа-1 вважала за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо доньки [PERSON] з огляду на те, що відповідачка самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не спілкується із дитиною, не виховує, не доглядає, не надає будь-яких видів допомоги (а.с. 47-48). Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.Просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання, призначене на 01 березня 2023 року, не з`явилась, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином (а.с. 109), клопотань про відкладення розгляду справи не надсилала про причини неявки не повідомляла. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради у судовому засіданні, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] просила задовольнити, посилаючись на висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 03 січня 2023 року № 35/04-13. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Новосанжарської селищної ради - у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання (а.с. 106), надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також просив задовольнити позовні вимоги позивача (а.с. 111). Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, враховуючи наявність у матеріалах справи висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , суд вирішив розгляд справи здійснювати за даної явки та на підставі документів, наявних у матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника третьої особи-2, заслухавши у судовому засіданні пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживав однією сім?єю з [PERSON] . Під час спільного проживання у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 грудня 2017 року вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за № 60. ЇЇ батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до рішення виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 04 серпня 2022 року № 251 - визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з її батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). На момент звернення до суду з відповідним позовом [PERSON] разом із донькою [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , у житловому будинку, який належить йому на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 11), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.09.2015, індексний номер: 44048393 (а.с. 12). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб № 02-14/573 від 14.07.2022 зазначено, що [PERSON] разом із донькою [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Отже, дитина - [PERSON] - проживає разом зі своїм батьком. В свою чергу, відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 02-33/742 від 03 жовтня 2022 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29). В інформації Новосанжарської селищної ради від 23 вересня 2022 року № 106/16.3-40, наданої на адвокатський запит, зазначено, що відповідно до акту, складеного 22 вересня 2022 року комісією в складі: старости Руденківського старостинського округу М.О. Вусик та трьох сусідів, гр. [PERSON] , з 2016 року по квітень 2021 року проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] та своєю донькою (а.с. 17). Згідно з довідкою Комунального закладу Новосанжарський заклад дошкільної освіти № 2 «Лелеченька» Новосанжарської селищної ради Полтавської області від 26 вересня 2022 року № 16 вбачається, що донька [PERSON] , [INFO] , відвідує заклад дошкільної освіти № 2 «Лелеченька» з 01 вересня 2021 і по даний час. Мати [PERSON] участь у вихованні доньки не приймає, дошкільний заклад не відвідує (а.с. 22). З акта обстеження умов проживання від 27 жовтня 2022 року гр. [PERSON] по [ADDRESS] , який складено [PERSON] - начальником служби у справах дітей Новосанжарської селищної ради, [PERSON] - психологом КУ «Новосанжарський центр соц. служб», вбачається, що проведено обстеження умов проживання [PERSON] . Житло розміщене на 1 поверсі одноповерхового будинку, що складається з трьох кімнат: дві спальні, зала, вітальня, кухня, ванна, коридор. Опалення- газове і пічне. Обробляється земельна ділянку площею 0,3 га, ведеться підсобне господарство. Умови проживання - задовільні. Сім`я забезпечена всіма необхідними речами, сезонним одягом, взуттям, сучасною побутовою технікою. Санітарно-гігієнічні умови добрі. Продуктами харчування забезпечені. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: окрема дитяча кімната, комод, письмовий стіл, багато іграшок, розвивальних ігор, особистих речей, тощо. Щодо стосунків у сім`ї, то зі слів батька- мати більше року із дитиною не проживає, не спілкується. З батьком дитина має хороші, доброзичливі, теплі відносини. Для проживання та розвитку дитини батьком створено хороші умови. Батько достатньо уваги приділяє розвитку дитини, підготовці її до самостійності, турботливо за нею доглядає, готує їжу та лікує (а.с. 83). Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , складеним Виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, як органом опіки та піклування, 03 січня 2023 року за № 35/04-13 встановлено, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] та донькою [PERSON] з лютого 2016 року по жовтень 2021 року. Потім вона забрала речі та переїхала проживати у інше місце. Відповідно до пояснень [PERSON] , вона поїхала за кордон. З матір`ю дитини зв`язок відсутній, на дзвінки та повідомлення начальника служби у справах дітей вона не відповідає та не реагує, дитина понад рік позбавлена материнського тепла, уваги, виховання, матеріальної підтримки. Всупереч нормам чинного законодавства щодо обов`язку батьків утримувати, піклуватись і виховувати дітей, гр. [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не спілкується з донькою, не виховує, не доглядає, не надає будь-яких видів допомоги (а.с. 81-82). З огляду на викладене Виконавчий комітет Новосанжарської селищної ради, як орган опіки та піклування, вказав на доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно її малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи те, що мати [PERSON] ухиляється від здійснення своїх батьківських обов`язків щодо доньки, а саме: не проживає з нею, не займається її вихованням, не цікавиться її життям, не забезпечує її лікуванням та не відвідує дитину, її батько, [PERSON] , звернувся до суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки - [PERSON] . Надаючи оцінку вимогам позивача, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі статтю 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Висновки щодо правозастосування Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що [PERSON] в порушення положень статті 150 СК України належним чином не виконує обов`язки щодо виховання та розвитку малолітньої доньки [PERSON] , у тому числі не виконує обов`язків по вихованню та утриманню дитини, ухиляється від її виховання, не приймає участі у її житті. Судом встановлено, що позивач [PERSON] разом із донькою зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Отже, відповідачка проживає окремо від доньки, а донька проживає разом із її батьком у іншому населеному пункті. Той факт, що відповідачка не приймає участі у вихованні та навчанні дитини, не турбується про її здоров`я та життя підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Зокрема, із довідки Комунального закладу Новосанжарський заклад дошкільної освіти № 2 «Лелеченька» Новосанжарської селищної ради Полтавської області від 26 вересня 2022 року № 16 встановлено, що [PERSON] відвідує заклад дошкільної освіти № 2 «Лелеченька» з 01 вересня 2021 і по даний час. Мати [PERSON] участь у вихованні доньки не приймає, дошкільний заклад не відвідує. Також, актом обстеження умов проживання від 27 жовтня 2022 року гр. [PERSON] по [ADDRESS] , зафіксовано, що для проживання, розвитку дитини батьком створено хороші умови. Батько достатньо уваги приділяє розвитку дитини, підготовці її до самообслуговування, самостійності, турботливо за нею доглядає, готує їжу, лікує. Мати більше року із дитиною не проживає, не спілкується. З батьком дитина має хороші, доброзичливі відносини (а.с. 83). Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , складеним Виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, як органом опіки та піклування, 03 січня 2023 року за № 35/04-13, яким встановлено, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] та донькою [PERSON] до жовтня 2021 року. Потім вона забрала речі та переїхала проживати у інше місце. На даний час малолітня [PERSON] проживає разом із батьком. Батько займається вихованням доньки, її утриманням, розвитком, лікуванням. Мати в житті дитини ніякої участі не приймає, не телефонує, не приїздить, не доглядає, не лікує , не цікавиться її життям та здоров`ям. Місце її перебування невідоме. З матір`ю дитини зв`язок відсутній, на дзвінки та повідомлення начальника служби у справах дітей вона не відповідала та не реагувала, дитина понад рік позбавлена материнського тепла, уваги, виховання, матеріальної підтримки. Всупереч нормам чинного законодавства щодо обов`язку батьків утримувати, піклуватись і виховувати дітей, гр. [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не спілкується з донькою, не надає будь-яких видів допомоги, з огляду на що Виконавчий комітет Новосанжарської селищної ради, як орган опіки та піклування, вказав на доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно її малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] (а.с. 81-82). Відомостей, що спростовують викладені у висновку факти, відповідачем не надано, жодних заперечень щодо позовних вимог до суду від неї не надходило. Факт ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків відносно доньки підтверджується також показами допитаних в якості свідків гр. [PERSON] , гр. [PERSON] та гр. [PERSON] . Зокрема, свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є вихователем Повідерної Аліси у Комунальному закладі Новосанжарський заклад дошкільної освіти № 2 «Лелеченька» Новосанжарської селищної ради Полтавської області. Зазначила, що [PERSON] почала відвідувати садочок з вересня 2021 року. Мама забирала дитину лише на початку навчального 2021 року двічі. Батько приходив на свята та батьківські збори, в той час, як мама цього не робила. Пояснила, що [PERSON] про маму не згадує, лише один раз сказала, що «мама нас покинула». Також, зазначила, що [PERSON] жодного разу не телефонувала та про дитину не цікавилась. Вказала, що дитина до садочку ходить охайна та чиста, із зачіскою, яку їй робить батько. Свідком [PERSON] , яка є сусідкою [PERSON] , вказано, що [PERSON] поїхала за кордон, залишивши дитину на батька. Дитина завжди чиста та доглянута. Зазначила, що бачила відповідачку останній раз наприкінці 2021 року, коли вона щось робила по господарству. Потім [PERSON] поїхала. Також, свідок [PERSON] , який є також сусідом, пояснив, що його сусіди - позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] , яку він не бачив близько двох років. Зазначив, що їх спільна донька живе з батьком, матері поряд немає з 2021 року. Вказав, що відповідачка виїхала на заробітки, та, що відносини із відповідачем не підтримує. Також пояснив, що навіть, коли мати проживала разом із донькою та чоловіком, вона дитиною не займалась. Батько часто гуляв із [PERSON] та проводив багато часу з нею. Суд також зазначає, що відповідач у судове засідання з розгляду справи по суті не з`являлась з огляду на що повідомлені свідками обставини нею не спростовані. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що протягом тривалого часу мати [PERSON] не цікавиться ані інтересами своєї доньки, ані станом її здоров`я, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не займається її вихованням та її підготовкою до самостійного життя. Мати - [PERSON] - переклала свої батьківські обов`язки на батька дитини [PERSON] , із яким проживає донька, а отже, систематично не виконує батьківські обов`язки по вихованню і розвитку дитини, покладені на неї статтею 150 Сімейного кодексу України. Зазначені обставини, як кожна окремо, так і в своїй сукупності, можна розцінювати як ухилення [PERSON] від виховання дитини, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення її батьківських прав відносно доньки - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Надаючи оцінку позовній вимозі про стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] , суд зазначає наступне. 10 січня 2023 року від позивача до суду надійшла заява про залишення без розгляду позовної вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] (а.с. 87). Згідно з частиною 3 статті 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідні позовні вимоги відповідно до пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України необхідно залишити без розгляду, оскільки позивач надав суду відповідну заяву. Отже, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, в частині стягнення аліментів необхідно залишити без розгляду. Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, судові витрати, понесені [PERSON] під час сплати судового збору в розмірі 992 грн 40 коп., необхідно стягнути на його користь з відповідачки [PERSON] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved