Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 16 квітня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/0822285. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 18 березня 2020 року приблизно о 11 год. 05 хв. в м.Біла Церква по бульвару Олександрійському будинок 27, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «BMW», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «BMW», державний реєстраційний номер [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.04.2020 по справі № 357/3070/20, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «BMW», державний реєстраційний номер [NUMBER] звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АО/0822285 від 16.04.2019. На підставі страхового акту № ОЦ/215/000/20/0019 від 24.04.2020 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 29 904,07 грн. 01.10.2020 між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено Договір № 01/10/2020 про відступлення права вимоги, за яким новий кредитор (позивач) отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АО/0822285 від 16.04.2019. Посилаючись на ст.1191 ЦПК України та пп. «г» пп.38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів», просив стягнути з відповідача на користь ФОП [PERSON] завдані збитки в порядку регресу у розмірі 29 904,07 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 29 904,07 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн. Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу 02 листопада 2022 року передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 02 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду справи по суті у відкритому судовому засіданні на 29 грудня 2022 року об 11:00 год. 05 грудня 2022 року до канцелярії суду від позивача надійшла заява з проханням проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Судове засідання, призначене судом на 29 грудня 2022 року, через неявку відповідача відкладено на 30 січня 2023 року. Судове засідання, призначене судом на 30 січня 2023 року, через перебування головуючого на лікарняному, відкладено на 27 лютого 2023 року. 03 січня 2023 року до канцелярії суду від позивача надійшла заява з проханням проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся належним чином, рекомендовані повідомлення про вручення йому поштових відправлень повернулися на адресу суду 27 грудня 2022 року та 01 лютого 2023 року через відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідно до довідки відділу обліку та моніторингу інформації ЦМУ ДМС по місту Києву та Київській області від 08 листопада 2022 року, відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 16 квітня 2019 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/0822285, згідно якого ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Daewoo Lanos TF 69Y», державний реєстраційний номер [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам (а.с.19). 18 березня 2020 року о 11 год. 05 хв. в м.Біла Церква бул.Олександрійський, 27 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos TF 69Y», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «BMW», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно постанови\~ Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340 грн. (а.с.20-21). 18 березня 2020 року [PERSON] , яка є власником автомобіля «BMW Х5», державний реєстраційний номер [NUMBER] , звернулась до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про страхове відшкодування, повідомивши страхову компанію про ДТП (а.с.25). Відповідно до страхового акту № ОЦ/215/000/20/0019 від 24 квітня 2020 року (а.с.34), вартість відновлювального ремонту склала 30 904,07 грн. та [PERSON] було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 29 904,07 грн. (а.с.34), що підтверджується копією платіжного доручення № 10963 від 24 квітня 2020 року (а.с.35). 23 червня 2020 року на адресу відповідача було надіслано претензію про відшкодування збитків у розмірі 29 904,07 грн. в порядку регресу (а.с.36-37). 01 жовтня 2020 року між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] було укладено договір цесії № 01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування (а.с.10-18). Станом на час звернення до суду з позовом відповідач погашення заборгованості в добровільному порядку не провів. Частиною ч.1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.п. ґ п.38.1.1. ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ "УПСК"з моменту виплати страхового відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача\~ 29 904,07 грн. в порядку регресу. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи викладене, з огляду на встановлену вину відповідача у скоєнні ДТП, здійснення виплати з боку ПрАТ «УПСК», а також переходу права вимоги про відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року справа № 826/1216/16, від 12 вересня 2019 року справа № 9901/350/18. Враховуючи, що позивач надав договір про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30 січня 2019 року, додаткову угоду № 019 до Договору про надання правової допомоги від 07 лютого 2022 року та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 07 лютого 2022 року та платіжне доручення (а.с.38-42), суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги у розмірі 4 000,00 грн. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у справі в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved