Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Позивач 21.09.2021 року звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. Позивач, [PERSON] , [INFO] , є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . Її донька - [PERSON] , [INFO] одружилася з [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Оскільки [PERSON] зловживав алкогольними напоями та застосовував до дружини [PERSON] фізичну силу, з приводу чого вона зверталась до правоохоронних органів, в зв`язку з чим, 23.07.2017 року Нікопольським міськрайонний судом між ними було розірвано шлюб. Зазначає, так як в родині були постійні сварки, то з 2015 року [PERSON] , [INFO] почала проживати разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Донька позивача, [PERSON] , звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] . Відповідно до інформації з Міністерства юстиції України у [PERSON] виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 62 235,27 грн. Вказує, що відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє зацікавленості в її подальшої долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Також не цікавиться розвитком дитини в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, взагалі не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для нормального зростання. Відповідач жодного разу не надав матеріальної допомоги на утримання своєї доньки. Відповідно до покладених законом на батьків обов`язків, [PERSON] не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. У зв`язку з чим, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду від 03.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по даній справі, почато підготовче провадження, витребувано у третьої особи вмотивований висновок про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його доньки. На виконання ухвали суду від 03.11.2021 року Службою у справах дітей Нікопольської міської ради надано рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 10.02.2022 року № 80 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] ». У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с. 79). Відповідач також надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позбавлення його батьківських прав не заперечує (а.с. 80). Від представника третьої особи Вяткіної Л.А. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника (а.с.57). Враховуючи, викладене, суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 164-167 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . Донька позивача - [PERSON] , [INFO] перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Від даного шлюбу у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). 23.07.2017 року Нікопольським міськрайонний судом шлюб між ними було розірвано. Через постійні сварки в родині з 2015 року [PERSON] , [INFO] почала проживати разом зі своєю бабусею за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні (а.с.6). Донька позивача, [PERSON] , зверталася до суду з заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] . Згідно довідки від 03.09.2021 року № 464, виданої Нікопольським міськрайонний відділом державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), станом на 01.09.2021 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 62 235,27 грн. (а.с.16). Відповідач за місцем проживання характеризується негативно, зі слів сусідів часто створював в сім`ї сварки, а інколи і бійки (а.с. 11). Оберемок зазначає, що [PERSON] ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє зацікавленості в її подальшої долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Також не цікавиться розвитком дитини в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, взагалі не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для нормального зростання. Відповідач жодного разу не надав матеріальної допомоги на утримання своєї доньки. Відповідно до покладених законом на батьків обов`язків, [PERSON] не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 10.02.2022 року № 80 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 69-71). Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] не проживає з донькою, не займається її вихованням, утриманням, навчанням дитини та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Поважних причин щодо неможливості відповідачем виконувати свої обов`язки по вихованню дитини судом не встановлено. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Враховуючи викладене, те, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не цікавиться станом здоров`я та навчанням дитини те, що він свідомо та добровільно відмовився від виконання покладених на нього обов`язків по вихованню дитини, крім того, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до його дитини, про що надав суду відповідну заяву, суд вважає за можливе позов задовольнити, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved