Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

У березні 2023 року заявник звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту смерті сина [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] в м. Маріуполь. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , являється матір`ю старшого сержанта [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] . Відповідно до довідки про загибель військовослужбовця військової частини [NUMBER] Національної гвардії України № 40/57/9/2-127 від 30.05.2022 року про загибель військовослужбовця, старший сержант [PERSON] загинув [INFO] під час ведення оборони міста Маріуполь. Місце загибелі - м. Маріуполь, Донецька область, Україна. Заявником вказано, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан». Встановлення факту смерті сина необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть встановленого законодавством України зразка, а тому заявник вимушена звернутись до суду із даною заявою. Ухвалою суду від 02.03.2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, просила у заяві про встановлення факту смерті розглядати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , народився у м. Сніжне, Донецької області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Сніжнянським МВ ГУМВС України в Донецькій області 20.04.2012 року. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , видане 26.02.1996 року виконкомом Первомайської селищної Ради м.Сніжне, Донецької області. Відповідно до довідки про загибель військовослужбовця військової частини [NUMBER] Національної гвардії України № 40/57/9/2-127 від 30.05.2022 року про загибель військовослужбовця, старший сержант [PERSON] загинув [INFO] під час ведення оборони міста Маріуполь. Місце загибелі - м. Маріуполь, Донецька область, Україна. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність вимог заяви, суд приймає до уваги те, що відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до частини першої статті 18 цього Закону, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з частиною першою статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно з частин 2, 4 статті 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Згідно з частиною другою статті 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими російською федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією російської федерації) починаючи з 07 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України (абз.4 ч. 2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) від 07 травня 2022 №562, абзац четвертий підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2022 №457 викладено в такій редакції: «Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2022 року №562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі- затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.» Згідно з переліком територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 № 75, Маріупольська міська територіальна громада Донецької області відноситься до відповідних територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Крім того, згідно даних відкритого доступу інформаційних агентств України та офіційних повідомлень посадових осіб органів державної влади України в м. Маріуполь, Донецької області, на час смерті [PERSON] , проходили активні бойові дії, а органи державної влади не мали можливості функціонувати, а тому була відсутня можливість в отриманні свідоцтва про смерть та довідки про причини смерті. У зв`язку з тим, що смерть [PERSON] настала на території м. Маріуполь Донецької області, на території якої відбуваються бойові дії, суд погоджується з тим, що отримати лікарське свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України було неможливим. За змістом статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 1 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Необхідність встановлення вказаного факту за рішенням суду зумовлено відсутністю у заявника, яка є матір`ю померлого, документів, передбачених ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України 18.12.2010 року № 3307/5 (лікарське свідоцтво про смерть; фельдшерська довідка про смерть) у зв`язку із введенням на території України з 24 лютого 2022 року воєнного стану та проведенням бойових дій у вказаному населеному пункті (м. Маріуполь), судово-медична експертиза причин смерті [PERSON] , у зв`язку із викладеними обставинами не проводилась. Звернення в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення необхідне заявнику для проведення державної реєстрації смерті. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, враховуючи, що заявником до матеріалів справи додані документи, які доводять факт смерті [PERSON] , [INFO] , у м. Маріуполь Донецької області, Україна, та враховуючи те, що останній загинув під час ведення оборони міста Маріуполь, а реєстрація його смерті в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, наявні підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянина [PERSON] , [INFO] , в місті Маріуполь, Донецької області, Україна, у зв`язку з чим заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. Відповідно до вимог пункту 8 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved