Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі: 10253,07 грн. Та понесені судові витрати (а.с.1-8). Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.09.2020 року у справі № 751/4804/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.07.2020 року і до досягнення дитиною [PERSON] ( [INFO] ) трьох років, тобто до [INFO] . На підставі виконавчого листа, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова у справі №751/4804/20 згідно з рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.09.2020 року у цій справі, державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаража Є.Г. постановою від 04.11.2020 року було відкрито виконавче провадження №63428609. В межах ВП № 63428609 державним виконавцем здійснювались дії та виносились постанови згідно з нормами Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.12.2021 року у справі № 752/1381/21 було вирішено (зокрема) припинити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання, стягнутих за рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.09.2021 року по цивільній справі №751/4804/20, починаючи з 15.01.2021 року. При перегляді Чернігівським апеляційним судом рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.12.2021 року у справі № 752/1381/21, рішення суду першої інстанції у вищевказаній частині припинення стягнення аліментів з 15.01.2021 року з [PERSON] на користь [PERSON] залишено без змін. У зв`язку з цим, виконавче провадження № 63428609 було закінчене постановою від 15.08.2022 року державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаража Є.Г. на підставі п.5 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження». Пояснює, що за час здійснення виконавчих дій в межах ВП 63428609 згідно змісту листа Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.08.2022 року (вихідний номер 55363), за період перебування виконавчого провадження на виконанні на депозитний рахунок виконавчої служби [PERSON] , було сплачено 12946,35 грн. При цьому за період з 15.01.2021 року по 31.01.2022 року згідно з довідкою від 22.08.2022 року роботодавця ТОВ «АФ «Аудит-Сервіс» (код ЄДРПОУ 32042062) сума аліментів, сплачених по ВП 63428609 становить 10253,07 грн. Вважає, що вказані грошові кошти в розмірі 10253,07 грн. набули статусу безпідставних і підлягають поверненню. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 02 листопада 2022 року прийняв справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень не надіслала. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 вересня 2020 року по справі № 751/4804/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.07.2020 року і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] (а.с. 12-14). Постановою державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04.11.2020 ВП №63428609 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №751/4804/20, виданого 15.09.2020 Новозаводським районним судом м. Чернігова (а.с. 15). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2021 року по справі №752/1381/21 припинено стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , встановлених судовим наказом Голосіївського районного суду м. Києва від 20.07.2020 року по цивільній справі №752/13800/20, починаючи з 15.01.2021 року. Припинено стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання, стягнутих за рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.09.2021 року по цивільній справі №751/4804/20, починаючи з 15.01.2021 року (а.с. 16-19). Постановою Чернігівського апеляційного суду від 12 липня 2022 року рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2021 року в частині припинення стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання залишено без змін (а.с. 20-24). Постановою державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.08.2022 ВП №63428609 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №751/4804/20, виданого 15.09.2020 Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини доходу щомісячно на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 25). Згідно відповіді з Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.08.2022 №55363 за період перебування виконавчого провадження на виконанні боржником на депозитний рахунок Відділу сплачено 12946,35 грн. аліментів на утримання [PERSON] (а.с. 26). Згідно довідки ТОВ «АФ «Аудіт-сервіс» Вих №1/22-22 від 22.08.2022 сума сплачених аліментів на утримання [PERSON] згідно ВП №63428609 за період 15.01.2021 року по 31.01.2022 року склала 10253,07 грн. (а.с. 27). Частиною першою статті 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до частини другої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною третьою статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: - повернення виконаного за недійсним правочином; - витребування майна власником із чужого незаконного володіння; - повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; - відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Крім того згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17). Отже для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховної о Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц та від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17). Подібний висновок також сформульовано у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 910/16334/19. Позивач звернувся до відповідача з досудовою вимогою про повернення грошових коштів за період з 15.01.2021 року по 31.01.2022 року в межах ВП №63428609 (а.с. 28-30, 31, 32, 33), проте відповіді на неї не отримав. Таким чином, грошові кошти в розмірі 10253,07 грн., сплачені [PERSON] в якості аліментів на користь [PERSON] за період з 15.01.2021 року по 31. 01.2022 року в межах ВП 63428609 згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.12.2021 року у справі № 752/1381/21 набули статусу безпідставних, відповідачем позивачу не повернуті, а, відтак, підлягають стягненню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачем понесені документально підтверджені (а.с. 9) витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 992 грн. 40 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору №15/09/2022 про надання правової допомоги від 15.09.2022 адвокатом Кравинською Ю.В. (а.с.34-35) та ордеру (а.с.37). Позивач сплатив на користь адвоката 2900,00 грн за надання правничої допомоги, що підтверджується меморіальним ордером №@2PL450414 від 19.09.2022 (а.с. 39) та протоколом погодження обсягу, вартості, умов оплати послуг правничої допомоги від 15.09.2022 (а.с. 36). Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт (адвокат не приймав участь у судовому розгляді, оскільки справа розглядається без повідомлення сторін), з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 2900 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved