Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди землі №11/1-16 від 01 березня 2017 року укладеного між [PERSON] та орендарем СТОВ «Агрофірма Чорноморська». Позов обґрунтовано тим, що згідно вищезазначеного договору, земельна ділянка знаходиться у строковій оренді до 01.03.2024 року. Однак, порушуючи умови договору орендар не сплатив орендну плату за 2018-2021роки. Крім того, орендна плата за 2017 рік була сплачена частками та з великим затриманням. Крім того, [PERSON] на теперішній час відомо, що у 2018-2021 роках орендар взагалі не здійснював обробку його земельної ділянки та не вирощував сільськогосподарської продукції. [PERSON] неодноразово звертався до відповідача з приводу своєчасного внесення орендної плати або повернення земельної ділянки, письмово направляв заяву з проханням достроково розірвати договір оренди. Однак ці звернення були залишенні без реагування, орендна плата не здійснювалась, тому звернувся до суду за захистом своїх майнових прав та просить розірвати договір оренди земельної ділянки (паю). Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надійшли заяви про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.22). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідача повідомлено належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із долученими до матеріалів справи документами, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 01 березня 2017 року між [PERSON] та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Чорноморська» було укладено договір №11/1-16 оренди земельної ділянки (паю), предметом якого є надання орендодавцем орендарю в строкове платне користування земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства, яка належить орендодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №844592, виданий 07 вересня 2005 року Біляївським районним відділом земельних ресурсів, кадастровий номер земельної ділянки: 5121082400:01:001:0036 (а.с.7-8). Відповідно до п. 2.1. вищевказаного договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,5201 га, у т.ч. 3,5201 га ріллі. Пунктом 3.1. договору визначено, що цей договір укладено на 7 (сім) років, набирає чинності з моменту його підписання і діє до 01.03.2024 року. Відповідно до п. п. 12.4 дія договору припиняється шляхом його розірвання за: а) взаємною згодою сторін; б) рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового зниження, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використання, а також з інших підстав, передбачених законом. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,15 га, кадастровий номер земельної ділянки: 5121082400:01:001:0035, 5121082400:01:001:0036, що розташована на території Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 844592, виданого Біляївським районним відділом земельних ресурсів 07 вересня 2007 року (а.с.4). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 190001662 від 24.11.2019 року, земельна ділянка площею 3,5201 га, кадастровий номер: 5121082400:01:001:0036, що розташована на території Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.11). [PERSON] надіслав на адресу відповідача заяву щодо вирішення питання про дострокове припинення договору оренди земельної ділянки (паю) №11/1-16 від 01.03.2017 року шляхом укладення угоди №31 про дострокове розірвання договору оренди землі, яка залишилась без відповіді (а.с.9). Відповідно ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За змістом ч. 1 ч. 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини з оренди земельних ділянок, є Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (далі ЗУ «Про оренду землі»). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про оренду землі»). Частинами 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ч.1 ст.148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). \~ \~ \~ \~Як встановлено у судовому засіданні, протягом трьох років земля не обробляється орендарем, позивач самостійно сплачує усі податки. \~ \~ \~ \~Пунктом 9.1.(а) вищезазначеного договору, укладеного між [PERSON] та СТОВ «Агрофірма Чорноморська» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. Згідно п. 9.4 орендар зобов`язаний ефективно використовувати отриману в оренду земельну ділянку, відповідно до її цільового призначення, своєчасно сплачувати орендну плату у терміни визначені цим договором. Враховуючи наявні підстави, у виді систематичної несплати орендної плати, що порушує умови договору оренди землі від 01 березня 2017 року, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визнати договір №11/1-16 оренди земельної ділянки (паю) від 01 березня 2017 року припиненим шляхом його розірвання. Відповідач не скористався можливістю та не спростував обставин зазначених позивачем. Разом з цим, у відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 41 Конституції України та частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, договір оренди земельної ділянки (паю) №11/1-16 підлягає розірванню. Оскільки позивач є інвалідом 2-ї групи та звільнений від сплати судового збору, то він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved