Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. 26 січня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до органу опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - [PERSON] та [PERSON] , яким просить поновити його у батьківських правах по відношенню до сина - [PERSON] , [INFO] . 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, щорішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.04.2013 року його було позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з тим, що він ухилявся від виконання батьківських обов`язків. На теперішній час [PERSON] усунув причини, з яких його було позбавлено батьківських прав. Позивач проживає разом з сестрою та її дітьми за адресою: [ADDRESS] , де створені належні умови для проживання. За місцем проживання та місцем роботи позивач характеризується позитивно; працює охоронцем в ТОВ «Ізмаїлснабсервіс». З 31 жовтня 2021 року неповнолітній [PERSON] виховується в прийомній сім`ї [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] періодично навідує дитину в прийомній сім`ї, налагодив з ним контакт. Вони разом відвідують місця дозвілля, спілкуються в телефонному режимі. Також позивач зазначив, що має велике бажання надалі самостійно виховувати сина і він хоче проживати з ним. Прийомні батьки не заперечують проти того, щоб позивач виховував дитину. ІІ. Процедура та позиції сторін 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 26.01.2023 року, справа №946/663/23 передана на розгляд судді Бальжик О.І. 2.2. 30.01.2023 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні. 2.3. Сторони, а також треті особи,будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позовної заяви, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність. 2.4. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини та докази на їх підтвердження 3.1. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] , виданим 13.02.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №13, складеним 25.06.2007 року виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (а.с.4). 3.2. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.04.2013 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з тим, що він ухилявся від виконання батьківских обов`язків (а.с.12). 3.3. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . За час проживання в с. Саф`яни скарг на позивача до сільської ради не надходило, в порушеннях громадського порядку помічений не був, алкогольними напоями не зловживає (а.с.7). 3.4. Згідно з характеристикою, виданою ТОВ «Ізмаїлснабсервіс» за вих..№01/2-23 від 20.01.2023 року [PERSON] працював охоронцем в ТОВ «Ізмаїлснабсервіс» з 02.03.2022 року по 07.11.2022 року. За час роботи зарекомендував себе з позитивного боку (а.с.8). 3.5. З 31 жовтня 2021 року [PERSON] , [INFO] , виховується в прийомній сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Після влаштування дитини в прийомну сім`ю, хлопець виявив бажання знайти своїх біологічних батьків. Прийомні батьки підтримали дитину та знайшли батьків [PERSON] . З матір`ю стосунки у хлопця не склались. З батьком [PERSON] швидко знайшов спільну мову. Батько періодично навідує дитину в прийомній сім`ї, налагодив з ним контакт. Вони разом відвідують місця дозвілля, спілкуються в телефонному режимі. [PERSON] хоче проживати з батьком (а.с.26-27). 3.6. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 29 від 09.02.2023 року [PERSON] визнано за доцільне поновити у батьківських правах по відношенню до сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.26-27). ІV. Оцінка та висновки судді 4.1. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. 4.2. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. 4.3. Відповідно до п.п.1, 2, 4 ч.1 ст.164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. 4.4. Стаття 169 СК України визначає, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. 4.5. За змістом статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 4.6. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 4.7. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання тощо. 4.8. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13), установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін. 4.9. Також ЄСПЛ у рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», (заява № 2091/13) та у рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, § 100) зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). 4.10. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків. 4.11. ЄСПЛ у справі «Савіни проти України» вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. 4.12. При цьому, у конкретній ситуації враховується, що з іншої сторони держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 52). 4.13. Відтак, враховуючи, що обставини, які були підставою для позбавлення позивача батьківських прав суттєво змінилися, позивач здатний та має бажання виконувати свої обов`язки по вихованню та утриманню неповнолітнього сина, дитина, в свою чергу, має бажання проживати разом з батьком, суд дійшов до висновку про те, що поновлення [PERSON] у батьківських правах відповідає найвищим інтересам дитини, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved