Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із вищевказаним позовом звернувся представник відповідача та просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , матеріальну шкоду в розмірі 6 250 гривень. Свою вимогу обґрунтовував тим, що позивач проживає за адресою: [ADDRESS] . Весною, 17 травня 2021 року, придбала 100 курей породи [PERSON] віком 100 днів та утримувала їх на території свого домоволодіння. 19 листопада 2021 року на територію домоволодіння проник собака породи «Ротвейлер», якого віднесено до переліку небезпечних порід собак затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року №1164. Вказана тварина належить відповідачу [PERSON] . Перебуваючи на території домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , собака покусав та подавив курей, породи [PERSON] які належать позивачу, в кількості 25 штук. 30 грудня 2021 року Миронівським районним судом Київської області розглянуто справу про адміністративне правопорушення ЄУН 371/1223/21, провадження 3/371/541/21, відносно [PERSON] та винесено постанову. Згідно вказаної постанови вона в судовому засіданні під час розгляду справи підтвердила факт правопорушення та його обставини. [PERSON] піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 154 ч. З КУпАП, у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 1700 гривень, з конфіскацією на користь держави собаки породи «Ротвейлер». Постанова не оскаржувалася та набрала законної сили 11 січня 2022 року. Згідно відповіді директора ПСК «Миронівський ринок» Київської регіональної спілки споживчої кооперації вартість однієї курки породи Ломан Браун становить 250 (двісті п`ятдесят) гривень. Отже, собака, який належить [PERSON] , заподіяв матеріальну шкоду [PERSON] на загальну суму 6 250(шість тисяч двісті п`ятдесят) гривень. Відповідач [PERSON] спілкуватися з [PERSON] не бажає, відшкодувати збитки завдані собакою відмовилася. Тому позивач звернулася до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди для захисту свої майнових інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чизаконних інтересів. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Законодавство України не має чіткого переліку службових собак та собак бійцівських порід, проте собака породи «Ротвейлер» віднесено до небезпечних порід собак згідно переліку небезпечних порід собак затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року №1164, собаки такої породи є потенційно небезпечними та джерелом підвищеної небезпеки. Згідно ст. 9 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження» особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана: забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм експлуатації жилого приміщення, де утримується домашня тварина (місце постійного утримання), та норм співжиття. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування. 27 вересня 2019 року Козинською сільською радою затверджено правила утримання домашніх тварин в населених пунктах Козинської сільської ради. Пунктом 4 Правил передбачено що власники та користувачі зобов`язані створити належні умови утримання собак, запобігти всіляким стражданням тварин та вживати необхідних заходів щодо попередження її втечі. Згідно з пунктом 7.4 Правил, при утриманні собак на власних або закріплених за фізичними та юридичними особами територіях необхідно встановити таблички застерігаючого змісту та виключити можливість самовільного виходу або втечі собаки. Вказаних правил [PERSON] дотримано не було, вона не виключила можливість самовільного виходу собаки, не вжила необхідних заходів щодо попередження втечі собаки, порушила вимоги щодо обов`язкового гарантування безпеки оточуючих Невчинення обов`язкових дій призвело до самовільного виходу собаки та спричинення шкоди майну позивачки. Таким чином, відповідач [PERSON] порушила правила утримання домашніх тварин в населених пунктах Козинської сільської ради, затвердженої рішенням Козинської сільської ради № 33 від 27 вересня 2019 року. Вказані обставини встановлено Миронівським районним судом Київської області при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. З ст. 154 КУпАП. Згідно ст. 12 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження» право власності або інші речові права особи, яка утримує тварину, обмежені обов`язком дотримання норм і вимог цього Закону. Шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав наведених в ньому. Пропозицію суду про призначення товарознавчої експертизи відхилив. У відзиві відповідач проти задоволення позову заперечувала, свої заперечення фактично мотивувала не наданням доказів того, що курі позивача померли сама внаслідок дій її собаки, а не отруїлися ядами, які мешканці села розкидають для отруєння щурів, так як територія домоволодіння позивача не до кінця огороджена та курі мають змогу виходити за межі цього домоволодіння. Також у відзиві відповідач фактично вказує на відсутність доказів того, що позивач мала курей породи «Ломан Браун», звертаючи увагу суду на те, що в товарному чеку № 46 від 17 травня 2021 року не вказано порода курей, і позивач не є покупцем курей за цією накладною. В судовому засіданні відповідач заперечувала проти задоволення позову, свої заперечення окрім наведених у відзиві, мотивувала також тим, що із відео не видно, як собака загризла 25 курей. Ставила під сумнів обставини, встановлені суддею Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О. в постанові по справі про притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки вона лише підписала заяву, яку винесла їй секретар. Вона не визнавала ні кількості курей, які загинули від дій її собаки ні їх породу та вартість. Секретар не роз`яснила значення визнання нею винуватості в справі про адміністративне правопорушення, окрім того, що їй доведеться сплатити штраф, на що остання була згідна. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає зважаючи на наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права. Одним із способів захисту свого майнового права є відшкодування майнової шкоди. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що з позовом про захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів має право звернутися особа, чиї права, свободи чи законні інтереси були порушені, невизнані або оспорювані відповідачем. Під час розгляду справи встановлено, що суддею Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О. 30 грудня 2021 року ухвалено постанову, якою відповідача [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, зокрема порушенні 19 листопада 2021 року Правил утримання домашніх тварин на території Козинської сільської ради, затверджених Козинською сільською радою 27 вересня 2019 року, що спричинило заподіяння шкоди майну потерпілої. Ця постанова набрала законної сили 11 січня 2022 року. У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зважаючи на норму ч. 6 ст. 82 ЦПК України суд вважає доведеним той факт, що у наслідок порушення відповідачем Правил утримання домашніх тварин позивачу заподіяно матеріальної шкоди. За нормами ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з утриманням собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. У відповідності до Переліку небезпечних порід собак, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 10 листопада 2021 року № 1164, собак породи Ротвейлер віднесено до небезпечних. В судовому засіданні встановлено, що відповідач була власником такого джерела підвищеної небезпеки як собаки породи Ротвейлер, яка 19 листопада 2021 року проникла на територію домоволодіння по [ADDRESS] покусала та подавила курей, належних позивачеві. Ця обставина доводиться відеозаписом із камер відео спостереження домоволодіння по [ADDRESS] , які містяться на наданому представником позивача CD-R диску (а. с. 30). Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє об`єктом утримання якого створює підвищену небезпеку. Зважаючи на те, що відповідач була власником джерела підвищеної небезпеки, та саме з її вини позивачу було завдано матеріальної шкоди, то суд приходить до висновку про існування обов`язку відповідача відшкодувати цю шкоду позивачу. Суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі (ч. 1 ст. 1192 Цивільного кодексу України). У відповідності до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Аналізуючи зміст норми ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України суд приходить до висновку, що суд може стягнути на користь позивача матеріальну шкоду лише в розмірі реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Тобто обов`язковому доказуванню в даній категорії справ є не лише факт заподіяння матеріальної шкоди а і її розмір, який визначається реальною вартістю втраченого майна на момент розгляду справи. Цей обов`язок (тягар) у відповідності до ст. ст. 12, 81 ЦПК України покладається на позивача, оскільки саме позивач стверджує про заподіяння їй матеріальної шкоди в розмірі 6\~250 гривень. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України в своїй постанові від 03 грудня 2014 року по справі № 6-183цс14, за яким законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання шкоди та її розмір.\~ В позові\~позивач стверджує,\~що \~собакою відповідача\~покусала та\~подавила 25\~курей породи\~ [PERSON] \~загальною вартістю 6\~250 гривень, а тому зважаючи на покладений на нього тягар доказування, він зобов`язаний довести належними та допустимими доказами як факт каліцтва чи смерті курей саме такої породи та саме таку їх реальну вартість. Матеріали справи не містять доказів того, що позивач мала 25 курей породи [PERSON] , які у наслідок дій собаки відповідача зазнали каліцтва чи смерті. Накладна, на явку посилається позивач не доводить факт придбання нею курей породи [PERSON] , оскільки в ній відсутня інформація про це (а.с. 8). В цій накладній лише зазначено, що [PERSON] придбав «курі 100 днів» в кількості 100 штук загальною вартістю 16 500 гривень та ціною 1 курки 165 гривень, а також «К/К несучка 10» в кількості 250 штук, загальною вартістю 2 750 гривень та ціною 1 курки 11 гривень. До матеріалів справи не додано жодного доказу (заключень спеціалістів санепідемстанції, ветеринарної медицини чи експертного висновку інших фахівців), який засвідчує той факт що 19 листопада 2021 року внаслідок дій собаки відповідача саме загинуло 25 курей породи [PERSON] . Формулювання «подавив та покусав», яке міститься у постанові судді Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О. від 30 грудня 2021 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності не дає можливості зрозуміти скільки курей собака подавив, а скільки покусав, а також скільки із покусаних курей загинули від цього. Із відеозапису з камер відеоспостереження, наданого позивачем вбачається, що собака на території домоволодіння позивача у період часу із 13 години 52 хвилин по 16 годину 05 хвилин 19 листопада 2021 року «подавив та покусав» лише 9 курей а не 25. За загальним правилом характер і ступінь ушкодження здоров`я визначається експертом. Крім того, розрахунок вартості 25 курей зроблений позивачем на підставі листа директора Підприємства споживчої кооперації «Миронівський Ринок» Київської регіональної спілки Споживчої Кооперації від 12 січня 2022 року № 1, у якому зазначено, що станом на 19 листопада 2021 року ціна на ринку на курку породи Ломан Браун становить 250 гривень (а.с. 10). Суд критично оцінює цей лист директора Підприємства споживчої кооперації «Миронівський Ринок» Київської регіональної спілки Споживчої Кооперації, оскільки не зрозуміло на якій підставі та основі (статистичні дані, дані бухгалтерського обліку чи особисті спостереження), не маючи якісних показників (вік курей, їх вага, живі чи мертві) він надає оцінку вартості курей. При цьому він не є суб`єктом оціночної діяльності, не попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, не несе відповідальності за інформацію зазначену в листі, яка є лише його суб`єктивною думкою а отже не може братися до уваги під час постановлення рішення по справі. В судовому засіданні представнику позивач судом було запропоновано призначити товарознавчу експертизу, проте останній відмовився, наполігши на прийнятті рішення на підставі наявних у справі доказів. З огляду на те, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів які засвідчують породу курей, які загинули у наслідок дій собаки відповідача, їх кількість, вагу (якісні показники) а також їх вартість, зважаючи на те, що із наданої позивачем накладної № 46 від 17 травня 2021 року вбачається, що у неї в господарстві мали бути різні курі, вартість яких значно відрізняється, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем того, що їй було заподіяно матеріальної шкоди саме в розмірі 6\~250 гривень. Приймаючи рішення по справі суд відхиляє доводи представника позивача, щодо приюдиції обставин, встановлених суддею під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки за нормою ч. 6 ст. ст. 82 ЦПК України така приюдиція розповсюджується лише щодо того чи порушила саме відповідач Правила утримання домашніх тварин, у наслідок чого позивачу заподіяно матеріальної шкоди, без якісних та вартісних показників цієї шкоди, які у відповідності до ст. ст. 77-78 ЦПК України повинні бути доведені позивачем належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, чого в даній справі зроблено не було. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed