Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить: розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 02.08.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано - Франківської області, актовий запис №129; неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з відповідачкою. Свої вимоги мотивує тим, що 02.08.2008 він з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя з відповідачкою у нього не склалось через те, що в них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. У зв`язку із цим, в них часто відбуваються конфлікти, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини між ними припинились ще у грудні 2017 року. На даний час можливості зберегти сім`ю немає, а подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам та інтересам іхніх спільних дітей. Строк на примирення просить не надавати. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. У підготовчому судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала. Не заперечила щодо їх задоволення. ІІ. Процесуальні дії у справі: 20 лютого 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Відповідачка [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання відповідачкою позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання нею позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. ІІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.08.2008 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано - Франківської області (а.с. 3). За час спільного проживання у сторін народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження виданих повторно серії [NUMBER] від 16.06.2021 та серії [NUMBER] від 16.06.2021 (а.с. 7, 8). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачкою, які вони враховуючи наявність малолітніх дітей не можуть вирішити в позасудовому порядку. ІV. Оцінка суду: заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи визнання позову відповідачкою, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задовольнити з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини, позивач не бажає зберегти сім`ю, відповідачка з цього приводу заперечень не висловила, позов визнала, спору між сторонами щодо місця проживання дітей немає, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з відповідачкою. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114, 160 СК України,

Outcome: approved