Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просить: - встановити факт, що [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] є рідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] ; - встановити факт прийняття [PERSON] , як спадкоємцем за законом, яка померла [INFO] , спадщини її рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] ; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/4 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] , зазначені в технічному паспорті під літерами: «А-1» - житловий будинок з «А1-1» прибудовою та «а1-1» верандою, загальною площею 62,3 кв.м., в тому числі житловою площею 33,5 кв.м; «а2» - погріб; «а3» - ґанок; «Б-1» - сарай; «Г-1» - вбиральня, яка за життя належала на праві власності [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину від 07 жовтня 1997 року. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06\~грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. В установлений судом строк представник відповідача відзив на позов не подав. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 січня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов підтримує. Представник відповідача - Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, заяв чи клопотань до суду не подав. Товариство з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» надіслало до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні справи по суті поклалися на розсуд суду. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Ковтун Клара Вадимівна подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла матір позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 грудня 2019 року. Як вбачається з копії домової книги, на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] (а.с. 32-36). Вказана інформація також підтверджується копією довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 09-05/2223 від 16.06.2020. 19 червня 2020 року на підставі заяви [PERSON] приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Ковтун К.В. була відкрита спадкова справа № 10/2020 щодо майна після смерті його матері - [PERSON] (а.с. 30). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з 1/2 частки у праві спільної часткової власності житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] (а.с. 29). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] судом не встановлено, що підтверджується копією спадкової справи, наданої на запит суду. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 17 січня 1997 року державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Фефеловою Ю.К., зареєстрованого в реєстрі за № 2-252, [PERSON] також являється власником 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28). Таким чином, на даний час позивач є власником 3/4 частин у вказаному домоволодінні. Згідно копії інформаційної довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» № 4369 від 14 листопада 2022 року, власником іншої 1/4 частини домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07 жовтня 1997 року № 2-5484 є [PERSON] (а.с. 42). Вказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видано [PERSON] як спадкоємцю за заповітом майна після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до інформаційної довідки КП «ЧМБТІ» № 1615 від 07.07.2020, наданої на запит приватного нотаріуса Ковтун К.В., самовільного будівництва та переобладнання по житловому будинку [ADDRESS] , немає. Крім того, в цій інформаційній довідці зазначено, що сарай «Б-1», колишня літ. «Б», огорожа дерев`яна № 1-2 знесено. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20.08.1961, дошлюбне прізвище матері позивача [PERSON] - « [PERSON] » (а.с. 17). Відповідно до копії посвідки про народження № [NUMBER] , складеної російською мовою, батьками « [PERSON] » зазначені: « [PERSON] » та « [PERSON] », їх по батькові зазначені нерозбірливо (а.с. 16). Згідно посвідки про народження серії [NUMBER] , складеної російською мовою, батьками « [PERSON] », зазначені: « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с. 18). Як зазначено в позовній заяві матір позивача [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрою та братом. Їхніми батьками були [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії будинкової книги прописки громадян в будинку [ADDRESS] [PERSON] проживав разом з батьками та сестрою [PERSON] у вказаному будинку. В цей же будинок він повернувся і після військової служби в армії (а.с. 19-23). Позивач зазначає, що хоча в будинковій книзі містяться дані про те, що [PERSON] виписався з будинку в 1969 році, але скільки він себе пам`ятає дядько продовжував проживати у цьому будинку до моменту своєї смерті. [PERSON] мав свою кімнату в цьому будинку, а в іншій кімнаті проживала матір позивача зі своєю сім`єю. З середини 90-х років [PERSON] почав часто виїздити на заробітки до російської федерації, де працював і проживав впродовж певного часу. Однак він постійно приїздив додому як під час відпусток, так і в інший від роботи час. Виходячи з цього, саме з метою забезпечення сина житлом на випадок своєї смерті і пояснюється рішення його батька [PERSON] включити сина до свого заповіту і тим самим наділити його правом власності на частину будинку, де дядько проживав до моменту своєї смерті. Під час чергової поїздки на заробітки [PERSON] раптово помер [INFO] , що підтверджується копією довідки про смерть № А-00401 (а.с. 25, 26-27). При цьому серед документів померлої матері позивача, в якої зберігалися всі документи її рідного брата [PERSON] , позивач не знайшов свідоцтва про смерть, у зв`язку із чим звертався із офіційним запитом до компетентних органів для отримання відповідних документів (а.с. 24). Згідно інформації з Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 3079/01-17 від 14.12.2022, спадкова справа щодо майна після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 61). Під час ознайомлення позивачем з документами [PERSON] та [PERSON] , для підтвердження родинних відносин між ними, позивач виявив розбіжності у написанні прізвища його матері, а саме « [PERSON] » та « [PERSON] », які виникли у зв`язку з перекладом з російської мови на українську. Вказані невідповідності перешкоджають позивачу підтвердити факт родинних відносин між його матір`ю [PERSON] та її рідним братом [PERSON] , а також оформленню позивачем, як спадкоємцем першої черги за законом після смерті його матері спадщини, яка складається з 1/4 частини спірного домоволодіння, яка за життя належала на праві власності [PERSON] і спадщину після якого фактично прийняла [PERSON] , але за життя не оформила своїх прав. Статтею 525 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті [INFO] . Згідно ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року), яка була чинна на час відкриття спадщини, оскільки [PERSON] помер у 2000 році, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.\~530\~Цивільного кодексу\~УРСР (в\~редакції 1963\~року) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Як зазначає позивач, станом на момент смерті [PERSON] , окрім рідної сестри, інших близьких родичів у нього не було. Саме у [PERSON] зберігалися як всі належні її померлому брату правовстановлюючі документи на належне йому майно, так і документи, що стосуються його особи, в тому числі належна останньому посвідка про народження. Після смерті [PERSON] саме [PERSON] опікувалась його спадковим майном, а саме 1/4 частиною домоволодіння [ADDRESS] , здійснювала догляд за частиною спадкового будинку брата, сплачувала комунальні послуги та впродовж шестимісячного строку після смерті брата здійснила ремонт у його кімнаті і частково косметичний ремонт всього будинку, адже частини будинку не були виділені в натурі. Відповідно до пункту 113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (в редакції 1994 р.) «Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном». При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини суд має виходити з положень ст.\~549\~ЦК УРСР (1963р.), за якою діями, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~ст.\~328\~ЦК України\~право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Суд враховує, що позивач немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у вигляді 1/4 частини домоволодіння, яка належала дядьку позивача [PERSON] , оскільки втрачено правовстановлюючий документ на підтвердження права власності, а саме свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Також, згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому\~порядку можуть\~бути встановлені\~також інші\~факти,\~від яких\~залежить виникнення,\~зміна або\~припинення особистих\~чи майнових\~прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved