Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позов обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 03 липня 2019 року розірвано. Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 20 лютого 2019 року постановлено стягувати аліменти з [PERSON] на\~її користь\~на утримання\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у твердій грошовій сумі у розмірі\~1800 гривень щомісячно, починаючи з 17.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що на теперішній час сума аліментів, які стягуються з відповідача, є недостатньою для належного утримання доньки у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму, постійним зростанням цін, збільшенням потреби у розвитку. Звертає увагу, що на доньку несе додаткові витрати на лікування, крім того донька почала відвідувати садок,що також потребує додаткових фінансових витрат. Витрати на сплату комунальних послуг за житло, де вона проживає з донькою, також несе самостійно. З врахуванням усіх першонеобхідних витрат на виховання та утримання доньки, забезпечення її нормальних умов для розвитку та проживання, вважає, що аліменти мають бути збільшені з 1800 гривень до розміру 4000 гривень щомісячно. Враховуючи зазначені обставини, позивач просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 20 лютого 2019 року та стягувати з [PERSON] на\~її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у твердій грошовій сумі у розмірі\~4000 гривень щомісячно, починаючи з моменту подачі даної позовної заяви до досягнення повноліття. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 січня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 06 лютого 2023 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що позовні вимоги визнає частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2740 грн. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Чабан Р.Л. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вказував, що сплачувати аліменти у затребуваному позивачем розмірі відповідач не має змоги, адже ніде не працює. Вказуючи у відзиві на позовну заяву щодо часткового визнання позову, відповідач розраховував, що працевлаштується та буде мати заробітну плату, однак на даний час він не працевлаштувався. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі\~статтею 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною першою\~статті 183 СК України\~визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини першої\~статті 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України\~ розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд встановив, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.06.2018 року ( а.с.7). Відповідно до рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 03 липня 2019 року шлюб між сторонами розірвано та ухвалено після розірвання шлюбу відновити позивачу [PERSON] дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.8,9). Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 20 лютого 2019 року постановлено стягувати аліменти з [PERSON] , [INFO] ,\~в \~користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~1800 гривень щомісячно, починаючи з 17 січня 2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.10,11). Наведене свідчить про те, що на день постановлення даного рішення розмір прожиткового мінімуму суттєво змінився в бік його збільшення, а тому розмір раніше присуджених аліментів не в повній мірі задовольняє мінімальні потреби дитини, оскільки відповідно зросли затрати на утримання, які несе лише позивач. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За частинами першою та другою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для: дітей віком\~до 6\~років -\~2272\~гривні;дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Законодавством передбачений обов`язок батьків щодо утримання дитини, гарантії забезпечення належного рівня її розвитку, незалежно від того чи перебувають батьки у зареєстрованому шлюбі, проживають разом чи окремо від дитини, мінімальний розмір на утримання дитини встановлені законодавством України. Доводи представника відповідача [PERSON] стосовно того, що відповідач не має змогу працевлаштуватись, судом беруться до уваги, однак, дана обставина не може погіршувати становище дитини, яка проживає окремо від батька, дані обставини не звільняють його від обов`язку утримувати неповнолітню дитину, батьком якої він. При визначені розміру аліментів судом враховано ту обставину, що відповідач інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, також враховує, що відповідач у відзиві на позовну заяву вказував про часткове визнання аліментів у розмірі 2740 грн, що свідчить про спроможність відповідача сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Позивач в свою чергу не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Суд не приймає до уваги покликання позивача на необхідність стягнення аліментів в розмірі 4000 гривень з врахуванням стану здоров`я малолітньої дитини та витрат, які вона несе у зв`язку з цим. Позивач не позбавлена можливості звернутись з відповідним позовом до суду про стягнення додаткових витрат, що викликані хворобою дитини, як це передбачено статтею 185 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, та виходячи з закріплених ч. 9\~ст. 9 Сімейного кодексу України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, враховуючи матеріальне становище одержувача та платника аліментів, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні із твердої грошової суми в розмірі 1800 гривень на тверду грошову суму в розмірі 2740 гривень щомісячно. Розмір аліментів, визначений судом не є надмірним, і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітньої дитини. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 1073,\~60\~грн.слід стягнути з відповідача на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial