Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей посилаючись, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03.03.2020 шлюб між ними розірвано та судовим наказом Комсомольського міського суду Полтавської області від 23.08.2018 присуджено стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Зазначає, що неповнолітні діти з 08.07.2022 проживають з ним по [ADDRESS] та знаходиться на його повному утриманні, він забезпечує їх всім необхідним для проживання, оплачує навчання. Відповідач з дітьми не проживає, допомоги на утримання дітей не надає, тому просив суд припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] починаючи з 08.07.2022 та стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.07.2022 до їх повноліття. Представник позивача [PERSON] адвокат Постельга І.В. в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що дійсно згідно судового наказу з позивача присуджено стягувати аліменти на її користь на утримання дітей, але до виконання вона його не пред`являла, діти з її дозволу тимчасово проживають з батьком в Польщі, вона в міру своїх можливостей їх утримує та спілкується з ними, в подальшому планує забрати їх до себе. Суд, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, відповідача, дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Установлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких судовим наказом Комсомольського міського суду Полтавської області від 23.08.2018 присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Згідно договору найму житла, позивач [PERSON] з 10.05.2022 винаймає квартиру по [ADDRESS] , де проживає разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] та має карту побуту на тривале легальне перебування у Республіці Польща RR1094301. [PERSON] та [PERSON] навчаються в Початковій школі №5 з інтеграційними класами імені Героїв Вестерплатте, що підтверджується довідками директора школи SP5z01.4427.33.2022 та SP5z01.4427.32.2022 від 07.11.2022. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу статтей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, в даному випадку батько дитини не витрачає отримувані ним аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - батька дитини. При цьому обов`язок матері - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого (цитата): «За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється відповідачем, неповнолітні діти проживають з батьком [PERSON] , знаходяться на його матеріальному утриманні і вихованні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача і припинити примусове стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , згідно судового наказу Комсомольського міського суду Полтавської області від 23.08.2018, оскільки факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача. Щодо строку, з якого позивач просить припинити стягнення аліментів, а саме з 08.07.2022, судом враховано те, що така вимога не передбачена законодавством, а зобов`язання відповідача у справі про стягнення аліментів припиняються саме з дня набрання рішенням суду законної сили про припинення стягнення аліментів. За таких обставин, за відсутності конкретної вказівки в законі щодо часу припинення стягнення аліментів, стягнення з позивача аліментів має бути припинено саме з дня набрання рішенням суду у даній справі законної сили. З огляду на викладене, стягнення аліментів з позивача [PERSON] слід припинити, тому в цій частині позов є обґрунтованим. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд зазначає таке. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обставин, що відповідач [PERSON] не утримує своїх неповнолітніх дітей в судовому засіданні не встановлено. Всупереч вимогам ч.1 ст. 81 ЦПК України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, позивач [PERSON] не подав доказів в підтвердження обставин, що є предметом спору. З огляду на викладене, суд в задоволенні позову в цій частині відмовляє.

Outcome: partial