Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» про відшкодування матеріальної шкоди, просив суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 67 971,64 грн., витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 04 лютого 2021 року о 18 год. 30 хв. в м. Кропивницький на перехресті просп. Винниченка та провулку Водостічного, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі водія автомобіля «Nissan Maxima», державний номерний знак [NUMBER] , який належить на праві приватної власності [PERSON] та водія автомобіля «Infiniti QX56», державний номер [NUMBER] , який належить на праві приватної власності [PERSON] . Постановою Кропивницького апеляційного суду від 28 вересня 2021року водія автомобіля «Infiniti QX56», державний номер [NUMBER] [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. (ЄУН 404/1076/21, провадження № 33/4809/303/21). Згідно полісу № ЕР-200124105 від 02 червня 2020 року, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу - автомобіля «Infiniti QX56», державний номер [NUMBER] [PERSON] була застрахована в АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП». 05 лютого 2021 року позивачем було подано повідомлення про настання ДТП до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП». В результаті чого, виїжджав оцінювач АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» для проведення оцінки вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, при цьому розмір збитків так і не було визначено, а відповіді так і не було отримано. 26 жовтня 2021 року позивачем було направлено до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування з доданою копією постанови Кропивницького апеляційного суду від 28 вересня 2021 року, проте, відшкодування так і не надійшло і жодної відповіді не отримано. Вказано, що згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № ЕР-200124105 від 02 червня 2020 року АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», відповідальність власника наземного транспортного засобу [PERSON] , якого визнано винним у вчиненні ДТП, застрахована на суму 130 000 грн. на одного потерпілого за заподіяну шкоду майну. Позивачем була замовлена оцінка вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу. Відповідно до звіту № 5590 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 01 грудня 2021 року, складеного оцінювачем [PERSON] , станом на 04 лютого 2021 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу «Nissan Maxima», державний номерний знак [NUMBER] , складає - 67 971,64 грн. Вважає, що з відповідача, страхової компанії підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 67 971,64 грн. Позивач також зазначає, що між ним та адвокатом Ткаченком Станіславом Валерійовичем було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 1/01 від 21 січня 2022 р. відповідно до умов якого, адвокат Ткаченко С.В. приймає на себе зобов`язання надати [PERSON] правову допомогу, обсяг якої зазначений у додатку до зазначеного договору від 25 січня 2022 р. та акті приймання-передачі наданих послуг (наданої правничої допомоги) від 25 січня 2022 р. Відповідно до додатку до договору про надання правової (правничої) допомоги № 1/01 від 21 січня 2022 р., акту приймання-передачі наданих послуг (наданої правничої допомоги) від 25 січня 2022р. та квитанції від 25 січня 2022 р., адвокатом Ткаченком С.В. отримано від позивача 15 000 грн. за надання правничої допомоги. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 грудня 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди сторони позивача, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №188891 від 05 лютого 2021 року, 04 лютого 2021 року о 18 год. 30 хв. в м. Кропивницький на перехресті просп. Винниченка та провулку Водостічного, водій керуючи автомобілем був неуважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, під час виїзду з пров. Водостічного на головну дорогу не надав перевагу в русі автомобілю «Nissan Maxima», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі просп. Винниченка з права на ліво відносно останнього та допустив з ним зіткнення. В результаті чого обидва транспорті засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.3 Б, 16.11 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 серпня 2021 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 122-4, 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 28 вересня 2021 року постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 серпня 2021 року, якою закрито провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних порушень скасовано. Визнано винним [PERSON] винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та закрито провадження по справі, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , водія автомобіля марки «Infiniti QX56», державний номер [NUMBER] була застрахована в ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», що підтверджується відповідним полісом. Транспортний засіб «Nissan Maxima», державний номерний знак [NUMBER] належить позивачу [PERSON] . Позивач звернувся до відповідача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, вказавши на її обставини та завдані його автомобілю пошкодження. Також, позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту №5590, оцінювача [PERSON] від 01 грудня 2021 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Nissan Maxima», державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, станом на дату виконання дослідження становить 67 971,64 грн. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Частиною першої статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Такі висновки вбачаються з постанови ВП ВС від 04 липня 2018 року у справі №14-176цс18, а також відображено в постанові ВС від 26 червня 2019 року у справі №712/7242/16-ц. Відповідно до статті 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно полісу, розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 130 000 гривень. Таким чином, з цього випливає, що страховик у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Водночас, для відшкодування шкоди має бути підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Таким чином суд вважає, що звіт, як єдиний належний та допустимий доказ вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки «Nissan Maxima», державний номерний знак [NUMBER] , є обґрунтованим. Окрім цього слід зазначити, що представником відповідача не подано суду іншого доказу який б спростовував висновки надані позивачем. Отже, враховуючи звіт, як належний, достатній та допустимий доказ, з урахуванням суми страхового відшкодування за заподіяну майну шкоду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача та відшкодування за рахунок відповідача матеріальної шкоди в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів детально регламентовано дії водія,транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика. У пункті 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону),

Outcome: approved