Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

14.11.2022 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 10 листопада 1990 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою та проживав разом з нею до січня 2012 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім. Спільне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя, постійні конфлікти та відсутність взаєморозуміння. Фактичні шлюбні відносини між ними припинилися, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, а тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.11.2022 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримала в повному обсязі, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомила. Суд приходить до висновку провести розгляд справи за відсутності відповідача та позивача, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 10 листопада 1990 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що зроблений актовий запис №2200, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 10.11.2022 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на подружнє життя та сімейні обов`язки, відсутність взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини та проживають окремо, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, зважаючи на категоричну позицію позивача стосовно не бажання перебувати у шлюбі, фактичне припинення шлюбних стосунків, виходячи із засад добровільності як укладення, так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам позивача та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved