Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 грудня 2021 року Вараським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 226. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що протягом останніх шести місяців взаємовідносини між сторонами погіршувалися, з початку січня 2023 року подружні стосунки остаточно припинилися, між ними виникають суперечки і непорозуміння, які переходять у сварки та конфлікти. Між сторонами остаточно втрачено почуття любові, кожен з подружжя живе окремим життям, відповідач фактично живе за іншою адресою зі співмешканцем, покинула дитину, яка повністю перебуває на утриманні та вихованні позивача. Фактично сім`я припинила своє існування, шлюб існує лише формально та не відповідає своєму призначенню, а тому підлягає розірванню. Вказує, що заходи до примирення позитивного результату не дали і сімейні відносини вже не можуть бути поновлені в майбутньому. Перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Ухвалою від 30 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи призначено на 22 лютого 2023 року. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. У клопотанні зазначає, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача. У клопотанні зазначає, що позовні вимоги визнає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. 14 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) укладено шлюб, зареєстрований Вараським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про що складено актовий запис № 226, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 11 січня 2022 рокуроку, актовий запис №60. У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, відповідач позов визнала, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Оскільки в даній справі має місце визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить суму 536,80 грн. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору, за винятком повернутої з державного бюджету суми судового збору, у розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved