Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 79410, вчинений 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №500971282 укладеним з АТ «Альфа Банк» від 10.02.2015 року. В обґрунтування\~пред`явлених\~вимог\~зазначено\~наступне.\~22.11.2021\~року [PERSON] ,\~було отримано\~від приватного\~виконавця Виконавчого\~округу Херсонської\~області Баталіна\~С.С.\~виконавчий напис,\~вчинений 20.06.2021\~року приватним\~нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В.\~ за\~реєстровим №\~79410\~про стягнення\~із позивачки\~на користь\~ТОВ \~«Вердикт Капітал»\~заборгованості за\~ кредитним\~договором №\~500971282\~в 10.02.2015\~за період\~з 21.12.2020\~року по\~25.05.2021\~року на\~загальну суму\~72536,14\~грн.,\~з яких\~30\~023,73\~грн.,\~прострочена заборгованість\~за кредитом,\~25\~605,19\~грн.,\~прострочена заборгованість\~за відсотками\~строкова заборгованість\~за комісією\~-\~6107,22\~грн.,\~0\~грн.\~-\~строкова заборгованість\~за відсотками,\~строкова заборгованість\~за штрафами\~і пенями\~10\~800\~грн.\~та 650,00\~грн.\~за вчинення\~нотаріусом виконавчого\~напису,\~який від\~28.10.2021\~року і\~перебуває примусовому\~виконанні у\~приватного виконавця\~у виконавчому\~провадженні за\~№ 67308249.\~З вищевказаного\~вбачається,\~що 20.06.2021\~року нотаріус,\~посилаючись на\~п.2\~Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~затверджений постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29\~червня 1999\~року за\~№1172,\~вчинив оскаржуваний\~виконавчий напис,\~та реєстрований\~в реєстрі\~за №79410.\~ До\~вказаного пункту\~за №2\~Постановою «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» Кабінетом\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~року за\~№662\~були внесені\~відповідні зміни,\~а саме\~доповнено даний\~Перелік новим\~розділом такого\~змісту:\~"Стягнення\~заборгованості з\~підстав,\~що випливають\~з кредитних\~відносин 2.\~Кредитні договори,\~за якими\~боржниками допущено\~прострочення платежів\~за зобов`язаннями.\~Для одержання\~виконавчого напису\~додаються:\~а)\~оригінал кредитного\~договору,\~б)\~засвідчена стягувачем\~виписка з\~рахунка боржника\~із зазначенням\~суми заборгованості\~та строків\~її погашення\~з відміткою\~стягувача про\~непогашення заборгованості.\~Однак,\~постановою Київського\~апеляційного адміністративного\~суду від\~22.02.2017\~року в\~адміністративні справі\~№826/20084/14\~(залишена\~в силі\~Ухвалою Вищого\~адміністративного суду\~України від\~01.11.2017\~року),\~було визнано\~незаконною та\~нечинною постанову\~Кабінету Міністрів\~України №\~662\~від 26.11.2014\~року "Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів"\~в тому\~числі і\~в частині\~внесення змін\~до п.2\~Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~затверджений постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29.06.1999р.\~за №1172.\~З вищевказаного,\~20.06.2021\~року нотаріус,\~порушуючи вимоги\~п.2\~Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~затверджений постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29\~червня 1999р.\~за №1172\~(з\~урахуванням Постанови\~Київського апеляційного\~адміністративного суду\~від 22.02.2017\~року в\~адміністративні справі\~№826/20084/14\~та ухвали\~Вищого адміністративного\~суду України\~від 01.11.2017\~року)\~вчинив оскаржуваний\~виконавчий напис\~на підставі\~не нотаріально\~посвідченому договорі\~кредиту.\~Таким чином,\~нотаріус,\~з підстав\~передбачених ст.\~49\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~зобов`язаний\~був відмовити\~у здійсненні\~такої нотаріальної\~дії як\~вчинення виконавчого\~напису про\~стягнення заборгованості,\~проте вчинив\~таку нотаріальну\~дію,\~у зв`язку\~із чим\~і порушив\~вимоги Закону.\~При таких\~обставинах,\~у відповідності\~до ст.50\~Закону України\~«Про нотаріат»\~нотаріальна дія\~або відмова\~у її\~вчиненні,\~нотаріальний акт\~оскаржуються до\~суду.\~Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Враховуючи, що кредитний договір, на якому вчинено виконавчий напис не нотаріально посвідчений, оскаржуваний виконавчий напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає виконанню, Також, виконавчий напис містить посилання на заборгованість за період з 21.12.2020 року по 25.05.2021 року на загальну суму 72536,14 грн, з яких 30023,73 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 25 605,19 грн. прострочена заборгованість за відсотками, строкова заборгованість за комісією 6107,22 грн., 0 грн. строкова заборгованість за відсотками, строкова заборгованість за штрафами і пенями 10800 грн. та 650,00 грн. за вчинення нотаріусом виконавчого напису. Так, строк кредиту складав 11.02.2020 року, сума виданого кредиту складала 30 722, 87 грн., а погоджена відсоткова ставка за договором кредиту складала 15,99% річних. Однак, 10.05.2018 року позивачка сплатила заборгованість за кредитом у повному обсязі. За наслідком чого ВП № 51578582 від 08.07.2016 року що перебувало на виконанні Олешківського РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області було завершене, про що свідчить результат пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом на 27.06.2022р. Тому, нараховані відсотки у період здійснені поза межами строку дії договору кредиту та на тіло кредиту, яке було сплачене 10.05.2018 року. З вказаного вбачається помилковість нарахування в період 21.12.2020 року по 25.05.2021 року 30023,73 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 25 605,19 грн. прострочена заборгованість за відсотками, (не у відповідності до умов кредитного договору), у зв`язку із чим розмір нарахованих відсотків відповідачем є спірним, а стягнутий його розмір за виконавчим написом нотаріуса не відповідає дійсним обставинам у справі. Так, згідно статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі «Закон») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 Порядок вчинення нотаріусом виконавчого врегульовано главою 14 Закону України Про нотаріат та главою 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України Про нотаріат ). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджу формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, зокрема, з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Так, згідно зі статтею 87 Закону України Про нотаріат для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів: нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису передбачено Порядком вчинення нотаріальних дій містить (пункти 1, 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи, строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до статті 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Однак, як вже вказувалось вище, строк давності минув ще 17.01.2018 року. При таких обставинах, у відповідності до ст.50 Закону України «Про нотаріат нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Позивач, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правової позиції у справі № 6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: 1) нотаріусу надані всі необхідні документі, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; та 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. За правовою позицією у цивільній справі № 6-887 мс 17: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу І Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності» З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з під неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначена у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Так, позивачка не отримувала ніяких письмових вимог від відповідача, розрахунок боргу здійснено за період з 21.12.2020р. по 25.05.2021 р., після чого письмова вимога мала бути направлена позивачці для виконання у 30-денний термін, однак оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом 20.06.2021р., що вказує про відсутність направлення вищевказаної письмової вимоги та спливу 30 денного строку на усунення порушень позивачем умом кредитного договору. Позивачка також взагалі не згодна із стягнутим розміром заборгованості за відсотками та тілом кредиту, оскільки відсотки нараховані не у відповідності до умов кредитного договору, а тіло кредиту погашено у повному обсязі, про що може свідчити виписка по особовому рахунку позивачки. Боржнику не було надіслано письмову вимогу, яка передувала зверненню кредитором до нотаріуса для вчинення оскаржуваного напису. Розмір нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 25605,19 грн та заборгованості за кредитом в сумі 30023,73 грн. не відповідає умовам цього кредитного договору. На підставі вищезазначеного, вважає вказаний розмір заборгованості в виконавчому написі не безспірним. Оскаржуваний виконавчий напис вчинено на договорі, який не посвідчений нотаріально, а саме на кредитному договорі, який укладений у простій письмовій формі. Тому, враховуючи постанову Верховного Суду від 12.03.2020 р. у справі № 757/24703/18-ц (вказаний правовий висновок підтверджений у постанові Великої Палат Верховного Суду від 21.09.2021р. у справі № 910/10374/17 та у справі №342/180/17 від 03 липня 2019р., позивачка вважає розмір заборгованості у виконавчому написі є: спірним; безпідставним; надуманим; таким, що не відповідає вимогам закону та не підтверджений належними доказами, а отже та такою, що не підлягає задоволенню, а виконавчий напис вчинений на кредитному договору, що укладений у простій письмовій формі (нотаріально не посвідчений) необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивачка не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивачки подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності та відсутності позивачки, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву на подавав, у зв`язку з чим на підставі ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Третя особа-\~приватний нотаріус\~Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Третя особа приватний виконавець Виконавчого округу Херсонської області Баталін С.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: адвокатський запит (а.с. 6-7), виконавчий напис (а.с. 8), кредитний договір (а.с. 8 зворот), інформація про виконавче провадження (а.с. 9), результат пошуку фізичних осіб (а.с. 10), інформаційна довідка (а.с. 11). Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом. Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Суд,

Outcome: approved