Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

17 лютого 2023 року Хотинський районний суд Чернівецької області ухвалив рішення по цивільній справі №724/1730/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів. Даним рішенням позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений на підставі договору від 26 травня 2021 року авансовий внесок у розмірі 19600 грн та судовий збір у сумі 671,35 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. За клопотанням представника позивача, яке було заявлено в судовому засіданні, судом призначено судове засідання для вирішення питання щодо стягнення судових витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги на 24 лютого 2023 року о 11:45 год та встановлено представнику позивача строк протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення надати суду докази щодо розміру понесених позивачем судових витрат на правову допомогу (а.с.99-100). 21 лютого 2022 року представником позивача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу разом з доказами щодо розміру понесених позивачем витрат (а.с.96-98), згідно яких, розмір витрат позивача понесених на правову допомогу становить 7200 гривень. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання 24.02.2023 року не з`явилися, в заяві про ухвалення додаткового рішення просили провести розгляд заяви без їх участі (а.с.96 зворот). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день і час розгляду заяви були повідомлені в судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду від 17.02.2023 (а.с.93-94). Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття осіб у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, вивчивши матеріали справи та докази, які були надані представником позивача на підтвердження понесених позивачем судових витрат, прийшов до наступного висновку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.1, п.1-2 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За положеннями ст.137 вказаного Кодексу: - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1); - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6). Відповідно до положень\~ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідно до договору (статті 12,\~46,\~56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Судом встановлено, що\~згідно ордера на надання правничої допомоги від 18 серпня 2022 року [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги від 17 січня 2022 року надавалася правнича допомога адвокатом Аннишинець М.В. (а.с.24, 27-28). За цим Договором адвокат бере на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надавати необхідну правову допомогу клієнту у всіх справах, що пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням його порушених оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів, а клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар у розмірі обумовленому у Додатковій угоді до даного договору на розрахунковий рахунок адвоката або готівкою (факт оплати підтверджується квитанцією). Згідно Додаткової угоди №1 від 17.01.2022 року до договору про надання правової допомоги, розмір гонорару адвоката становить, зокрема: консультація 400 грн; підготовка претензій 700 грн; підготовка та подання до суду позовної заяви 3200 грн; підготовка та подання до суду клопотань по справі 300 грн за кожне клопотання; за участь адвоката у одному судовому засіданні ( в тому числі в режимі відеоконференції) по 800 грн за кожне судове засідання (а.с.96 зворот). Додатковою угодою №2 від 06.01.2023 року до договору про надання правової допомоги від 17.01.2022 року внесено зміни до пункту 5.1 Договору про надання правової допомоги від 17.01.2022 року, який викладено у наступній редакції: «Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 31.12.2023 року» (а.с.98 зворот). Матеріали справи містять рахунки від 18.08.2022 року та від 17.02.2023 року витрат на професійну правничу допомогу, за якими надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги (а.с.25,98). Так, адвокатом надано правничу допомогу: консультація [PERSON] з питання примусового виконання [PERSON] умов договору купівлі продажу або стягнення з нього в примусовому порядку грошових коштів (авансу) 400 грн; підготовка претензій [PERSON] 700 грн; підготовка та подання до суду позовної заяви про стягнення грошових коштів -3200 грн; підготовка та подання до суду клопотань від 19.10.2022, від 10.11.2022, від 10.12.2022, від 15.12.2022, від 07.02.2023, від 10.02.2023 року 1800 грн; підготовка та подання до суду заяви пояснення від 11.11.2022 року 300 грн; участь у судовому засіданні 17.02.2023 року 800 грн. Загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом при обрахунку складає 7200 грн. Згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру від 18.08.2022 року та від 20.02.2023 року [PERSON] сплатив адвокату Аннишинець М.В. - 7200 грн (4300+2900) за надану професійну правничу допомогу (а.с.98 та зворот), що також підтверджується довідками адвоката про сплату [PERSON] гонорару у повному обсязі (а.с.26, 97). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 20 травня 2020 року у справі № 154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі № 712/1720/19. Крім того, Верховний Суд в додатковій постанові від 19 липня 2021 року у справі № 910/16803/19 зазначив, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України. Представник відповідача у письмових поясненнях на позов від 11.11.2022 року(а.с.46-49) зазначив, що при вирішенні питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу слід врахувати позиції Верховного Суду у справах №922/2604/20, №923/560/17 та інші, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності; витрати на правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має мути сплачено. Так, матеріалами справи підтверджується, що адвокат Аннишинець М.В. підготовив та подав до суду в інтересах [PERSON] позовну заяву про стягнення коштів (а.с.1-4); склав та подав до суду шість заяв (клопотань), з яких: дві заяви про проведення судового засідання без участі позивача та його представника від 19.10.2022, від 10.11.2022; три клопотання про проведення засідання в режимі відеоконференції від 10.12.2022, від 07.02.2023, від 10.02.2023; клопотання про відкладення розгляду справи від 15.12.2022; письмові пояснення від 11.11.2022, претензію Карбунар В.В. (а.с.14, 40, 45, 62, 72, 74,82,85), приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 17.02.2023 року (а.с.89-91). Таким чином, позивачем підтверджено обсяг наданих адвокатом правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, докази щодо понесених ним судових витрат подані у передбачені законом строки. Разом з тим, суд вважає, що вимоги про відшкодування вартості за підготовку та подання до суду шести клопотань в розмірі 1800 гривень, не відповідають критерію розумності їхнього розміру, оскільки дані клопотання: про розгляд справи у відсутність, про відкладення судового засідання, про проведення засідання в режимі відеоконференції, за своїм змістом є ідентичними та не вимагають збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне їх готування. Враховуючи викладене та з урахуванням принципу співмірності і розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про можливе зменшення заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу в суді, а саме з 7200 грн до 6000 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно з урахуванням задоволених позовних вимог. Позовні вимоги [PERSON] судом задоволено частково на суму 19600 грн, що становить 67,65 % від ціни позову (28971,85 грн), тому суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4059 грн (6000х67,65%=4059). Аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи, що судом при ухваленні рішення по справі не вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачем, суд у відповідності до\~ст.270 ЦПК України\~ухвалює по справі додаткове рішення.

Outcome: partial