Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

У травні 2022 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 24.05.2010 по 28.12.2019 позивач та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син - [PERSON] , який після припинення шлюбних стосунків, через вчинення відповідачем домашнього насилля, залишився проживати разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. [PERSON] після припинення фактичних шлюбних відносин не приймає участі у вихованні сина та систематично не виконує встановлений судовим рішенням графік побачень з дитиною. За місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями та не працевлаштований. У зв`язку з чим, [PERSON] просить суд визначити місце проживання малолітнього [PERSON] ( [INFO] ) разом із нею. 02.06.2022 ухвалою суду відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) інформацію про перетинання державного кордону України у період з 01.01.2021 по 31.05.2022 громадянином України - [PERSON] ( [INFO] , РНКОПП [NUMBER] , ID паспорт [NUMBER] , виданий 5115, 17.04.2019), залучено до участі у справі Орган опіки та піклування ПРА ОМР (65039, м. Одеса, вул. Канатна, 134). 01.07.2022 до суду від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву у яких представник відповідача просить суд у задоволені позову відмовити, з огляду на наступне. Так, у своїй позовній заяві позивач вказує про те, що у них з відповідачем наявний спір щодо визначення місця проживання їх спільної дитини, однак даний факт не відповідає дійсності, оскільки після того як вони перестали разом проживати однією сім`єю дитина постійно проживала разом із матір`ю. Окрім того, він жодного разу не викрадав сина, не забирав його поза їх домовленостями, так як графіком органу опіки та піклування ПРА ОМР було визначено режим їх побачення, який не завжди вдавалось дотримуватись у зв`язку із вахтовим режимом роботи. Водночас твердження позивача про те, що він не бере участі у вихованні дитини не відповідає дійсності, про що свідчить відсутність заборгованості по сплаті аліментів, витрати на придбання ліків, одягу, техніки, тощо. Окрім цього, із початком воєнних дій на території України відповідач всіляко допомагав колишній цивільній дружині. Тому, твердження позивача, що він не бере участі у вихованні дитини не відповідає дійсності. Окрім того, відповідач не вживає спиртні чи наркотичні речовини, у нього відсутня судимість, він не вчиняв домашнє насильство. Разом з цим, сама позивач не надала доказів того, що вона є працевлаштованою, отримує дохід та в змозі самостійно виховувати сина. З огляду на викладене, відповідач вважає, що спору між сторонами про місце проживання сина немає. 01.07.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив у якій вона просить суд задовольнити позовні вимоги, так як відзив не містить заперечень щодо правових підстав позову, заявленого розміру судових витрат, посилань на неузгодженість нормам матеріального та процесуального права. 04.08.2022 до суду від Органу опіки та піклування ПРА ОМР надійшов висновок органу опіки та піклування «Про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] ( [INFO] )». 17.08.2022 та 22.08.2022 до суду від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) на ухвалу суду від 02.06.2022 надійшла витребувана інформація. 15.09.2022 до суду від представника Органу опіки та піклування ПРА ОМР надійшла заява, у якій вона просить суд провести судове засідання у справі у її відсутність та врахувати висновок від 03.08.2022 № 01-11/1108/1 «Про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] ( [INFO] )». 15.09.2022 ухвалою суду витребувано у ГУ ДПС в Одеській області 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) відомості щодо [PERSON] , а саме чи знаходиться вона на обліку та які доходи отримала за останні три роки; у ФОП [PERSON] ( [ADDRESS] ) відомості щодо працевлаштування [PERSON] , а саме: копію наказу про прийняття на роботу, копію повідомлення до податкової про прийняття на відповідну посаду, копію табелю робочого часу за період з моменту прийняття на роботу по дату отримання ухвали суду, відомості щодо нарахування та виплати заробітної плати [PERSON] за період з моменту прийняття її на роботу до моменту отримання ухвали суду. 07.10.2022 до суду від ГУ ДПС в Одеській області надійшла витребувана інформація на ухвалу суду від 15.09.2022. 20.10.2022 до суду від представника Органу опіки та піклування ПРА ОМР надійшла заява, у якій вона просить суд провести судове засідання у справі у її відсутність 24.10.2022 та 25.10.2022 до суду від у ФОП [PERSON] ( [ADDRESS] ) надійшли повідомлення про виконання ухвали суду від 15.09.2022. 02.11.2022 до суду від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. 14.12.2022 та 23.02.2023 до суду від позивача надійшли клопотання, у яких вона просить суд здійснити розгляд справи у її відсутність та повідомити про прийняте рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] (свідоцтво про народження від 12.04.2011, Серія [NUMBER] , видане Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції), батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 09.11.2018 зареєстрованим місцем проживання [PERSON] та [PERSON] є: [ADDRESS] . Згідно відповіді Одеського ліцею № 81 Одеської міської ради Одеської області від 10.02.2022 № 17.02.2022, наданої на адвокатський запит [PERSON] , [PERSON] навчається у 5-Д класі та зарахований на дистанційну форму здобуття освіти відповідно до заяви матері [PERSON] . Контакт з класним керівником підтримує мати [PERSON] , яка є учасником «Вайбер групи 5-Д батьки». Робота шкільного психолога з [PERSON] щодо діагностики дитячо-батьківський стосунків не проводилася. Рекомендовано [PERSON] звернутися до Центру соціальних служб ОМР. Як вбачається з характеристики учня 5-Д класу [PERSON] 2011 р.н., його мати [PERSON] постійно цікавиться навчання дитини, регулярно спілкується з класним керівником у месенджері та за необхідності телефоном, відповідально ставиться до виховання сина, відвідує батьківські збори. Батько, [PERSON] батьківські збори не відвідує, на зв`язок із класним керівником не виходить. Відповідно до відповіді КНП «Дитяча міська поліклініка № 4» Одеської міської ради на адвокатський запит [PERSON] , [PERSON] ( [INFO] ) знаходиться на обліку КНП «Дитяча міська поліклініка № 4» з 11.09.2018 і по теперішній час на підставі звернення матері, у зв`язку із зміною місця проживання. Дитина проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] та відвідує загальноосвітню школу № 62. Кожного разу на прийом до лікаря хлопчика супроводжує мати, яка регулярно та у разі проведення профілактичних оглядів, профілактичних щеплень або під час гострих захворювань звертається до лікаря-педіатра та лікарів-спеціалістів КНП «Дитяча міська поліклініка № 4» Одеської міської ради. Під час останнього випадку захворювання [PERSON] з 02.02.2000 по 11.02.2022 на ГРВІ, СOVID-19 лікар-педіатр [PERSON] зателефонувала батьку, щодо уточнення стану здоров`я дитини, який повідомив, що не проживає разом із дитиною. Як вбачається і висновку органу опіки та піклування ПРА ОМР [PERSON] визначено способи участі з малолітнім [PERSON] ( [INFO] ) шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною щовівторка та щочетверга з 13 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв.; ІІ та ІV тижня з суботи 10 год. 00 хв. до неділі 19 год. 00 хв.; дні народження, канікули та святкові дні за попередньою домовленістю між батьками. Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2019 у справі № 522/1892/19 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (домашнє насильство). Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 08.02.2022 на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2022 було зареєстровано кримінальне провадження: 12022163510000122, правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 126-1 КК України, а саме щодо домашнього насильства з боку колишнього цивільного чоловіка заявника [PERSON] ( [INFO] ) за місцем мешкання [PERSON] : [ADDRESS] . Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Статтею 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини Згідно висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] ( [INFO] ) від 03.08.2022 № 01-11/1108/1вих вирішено доцільним визначити місце проживання дитини [PERSON] ( [INFO] ) разом із матір`ю [PERSON] . У постанові Верховного Суду від 14.02.2019 у справі № 377/128/18 зазначено, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] ( [INFO] ) від 03.08.2022 № 01-11/1108/1вих [PERSON] згідно з даними архіву, реєстратури та картотеки КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» на наркологічному обліку не значиться; згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» на території України станом на 09.06.2022 [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває; згідно даних КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР [PERSON] за даними архіву, реєстратури та картотеки не значиться. Згідно довідки від 28.06.2022 № 01 виданої ФОП [PERSON] , [PERSON] з 19.02.2022 по теперішній час працює на посаді продавця-консультанта, однак на даний час з усіма працівниками оформлено призупинення дії трудового договору, у зв`язку із військовою агресією проти України, що виключає можливість надати та виконувати роботу. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 24.10.2022 [PERSON] отримувала дохід у лютому місяці 2022 року у розмірі 1 950,00 грн. Разом з тим, про сумлінне виконання на [PERSON] батьківських обов`язків свідчать надані до суду докази піклування нею про стан здоров`я дитини, зокрема проведені офтальмологічні та МРТ-дослідження, діагностичні аналізи, чеки з придбання окулярів та лінз постійного носіння для підвищення гостроти зору (арк. 196-208), відвідування дитиною спортивного клубу (арк. 212). Окрім того, відповідно до висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] ( [INFO] ) від 03.08.2022 № 01-11/1108/1вих дитина за адресою: [ADDRESS] забезпечена окремою кімнатою, окремим ліжком, шафою для одягу, в наявності телефон, ноутбук, речі та книжки відповідного віку та сезону. Як вбачається із відповіді Приморського відділу ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області від 20.08.2020 № 36-184/аз на адвокатський запит [PERSON] , до Шевченківського відділу ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшло телефонне повідомлення від [PERSON] про те, що його батько [PERSON] прийшов до квартири та хоче забрати документи. Надати більше інформації згідно запиту не є можливим, оскільки є персональною інформацією заявника. Про напружені стосунки батька та сина також свідчить постанова Приморського районного суду м. Одеси від 30.03.2022 у справі № 522/4175/22, з якої вбачається, що 07.07.2022 близько 15 год. 20 хв. [PERSON] ( [INFO] ) здійснив напис маркером на вхідних дверях квартири за адресою: [ADDRESS] , за що відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП та якою було закрито провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Із наданої до суду світлини даного напису вбачається, що [PERSON] ( [INFO] ) просить батька повернути колишні замки квартири, запитує чому він вигнав їх із квартири, просить його впустити жити та відкрити замки негайно. Також із наданого до суду відповідачем протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається, що [PERSON] просить встановити місце та умови проживання його сина [PERSON] ( [INFO] ), якого він бачив в останнє майже рік тому та який на даний час проживає разом із матір`ю. Як вбачається із наданих до суду скріншотів листування позивача та відповідача у застосунку «VIBER», останній не знає в якій школі навчається їх спільна дитина, яка не висловлює бажання спілкуватись із батьком. Водночас, як вбачається із висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] ( [INFO] ) від 03.08.2022 № 01-11/1108/1вих, [PERSON] був проти визначення місця проживання їх сина разом із матір`ю, про що складено відповідний акт від 22.06.2022, що спростовує доводи представника відповідача про відсутність спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини. Натомість у зазначеному висновку вказано, що спеціалістом територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Приморському районі проведено бесіду з малолітнім [PERSON] ( [INFO] ) про що складено акт 21.06.2022, відповідно до якого дитина виявила бажання проживати з матір`ю, зазначивши, що вона добра і піклується про нього. Батька останній раз бачив у лютому 2022 року. Під час хвороби батько не допомагав, участі у вихованні не приймає. Окрім того, судом встановлено, що відповідач працює моряком, а тому багато часу проводить за кордоном України, що підтверджується, зокрема інформацією Державної прикордонної служби, згідно якої [PERSON] 16.02.2021 виїхав з території України, а 25.04.2021 в`їхав на територію України, 09.07.2021 виїхав з території України, а 02.08.2021 в`їхав на територію України, 09.11.2021 виїхав з території України, а 16.12.2021 в`їхав на територію України, 22.02.2022 виїхав з території України. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово акцентував, що при визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. З огляду на викладене, встановивши всі обставини справи у їх сукупності, врахувавши ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, виходячи з якнайкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про визначення місця проживання дитини разом із матір`ю. Окремо суд зазначає, що батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право брати участь у її житті та вихованні незалежно від того, з ким дитина буде проживати. В подальшому, з урахуванням обставин, які можуть виникнути, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку, а після досягнення [PERSON] чотирнадцяти років, він вправі самостійно визначати з ким із батьків буде проживати. Враховуючи задоволення позову, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн.

Outcome: approved