Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Держави Україна, представник - Верховний Суд про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням посадових осіб Верховного Суду від 25 січня 2022 року у справі № 686/13686/21. Поданий позов позивач обґрунтовує тим, що 25 січня 2022 року посадові особи Верховного Суду Сердюк В.В. , Мартєв С.Ю. та Фаловська І.М. прийняли явне та очевидно незаконне рішення у справі № 686/13686/21, внаслідок прийняття якого порушено його права, зокрема конституційне право позивача на доброякісну послугу від органів державної влади Україна, право правомірного очікування на справедливий суд та відшкодування витрат, які були понесені ним на відновлення порушених прав, право на справедливий суд, право на судовий захист. Просить стягнути з Держави Україна на його користь моральну шкоду в розмірі один трильйон гривень, завданої йому порушенням його права на судовий захист. Заявлений розмір моральної шкоди сформований за його внутрішнім переконанням, визначений у відповідності до принципу еквівалентності правопорушення виходячи з обставин конкретної справи, який неможливо арифметично розрахувати та буде достатнім покриттям і справедливою сатисфакцією в розумінні ЄСПЛ. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений пр. час і місце розгляду справи належним чином, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що у лютому 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Верховної Ради України про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 000 000 000 грн, завданої постановленням незаконного рішення суду від 25.01.2022 року у справі № 686/13686/21. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 09 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року позивачеві відмовлено у задоволенні позову. Постановою Верховного Суду від 25 січня 2022 року у справі №686/13686/21 рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року залишено без змін. Позивач вважає. що посадовими особами у справі, зокрема суддями Сердюком В.В., Мартєвим С.Ю. та Фаловською І.М. прийнято явно та очевидно незаконне рішення суду, внаслідок чого порушено його права - конституційне право позивача на доброякісну послугу від органів державної влади Україна, право правомірного очікування на справедливий суд та відшкодування витрат, які були понесені ним на відновлення порушених прав, право на справедливий суд, право на судовий захист. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.12.2019 року у справі № 688/2479/16-ц, Закони України не передбачають можливості розгляду у суді позовних вимог про визнання незаконними дій/бездіяльності іншого суду, вчинених під час розгляду ним справи, оскільки такі дії/бездіяльність пов`язаними з розглядом судової справи. Позивач вважає таку протиправність підставою позову, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що вирішення заявленої до суду відповідача вимоги про відшкодування ним збитків і моральної шкоди, завданих на думку позивача,діями судді передбачатиме оцінку таких дій, що є втручанням відповідача у здійснення правосуддя судом. Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачам и у справах про оскарження їхніх дій/бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік, яких охоплюється частиною 1 статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Частиною 5 ст.1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу кримінального правопорушення за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст. 1173, 1174 цього Кодексу). З наведеного слідує, що відповідачем за позовом про відшкодування шкоди, завданої у процесі здійснення правосуддя може бути лише держава, яка бере участь у справі як сторона у цивільному процесі через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді. Відповідно до положень Конституції України та Закону України від 2 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд не наділений повноваженнями представляти державу у суді за позовами про відшкодування шкоди, завданої під час здійснення правосуддя. Позивачем не обґрунтовано залучення Верховного Суду в якості представника держави у даній справі. Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач обґрунтував свої вимоги про відшкодування моральної шкоди тим, що постановою Верховного Суду від 25 січня 2022 року рішення суду першої та апеляційної інстанції залишено без змін, що призвело до його душевних страждань. Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про те, що відносно [PERSON] . Верховним Судом були вчинені неправомірні дії, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із завданням останньому моральної шкоди. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до Держави Україна, представник - Верховний Суд про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed