Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

14.12.2022 позивачка звернулася до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29 липня 2022 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжреніонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) - актовий запис № 625. Прізвище дружини після одруження - [PERSON] . За час перебування у шлюбі дітей у сторін не має. Позивачка зазначає, що подружні відносини між нею та відповідачем припинені, що останні не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Позивачка зазначає, що основна причина розпаду сім`ї - це різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості. Також позивачка зазначає, що їй набридло терпіти постійні образи, погрози та дорікання від відповідача, що її лякає він та його дії, повідомляє, що боїться за своє життя та здоров`я, адже його дії являються неадекватними та направлені на приниження її честі та гідності. Остання вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Позивачка зазначила, що відповідач проти розірвання шлюбу заперечує. Просить позов задовольнити, шлюб між ними розірвати, після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дівоче [PERSON] . 22.12.2022 у даній справі було відкрито спрощене провадження та призначено розгляд справи на 27.01.2023. 27.01.2023 розгляд справи було відкладено на 24.02.2023 у зв`язку з неявкою сторін. 24.02.2023 учасники справи у судове засідання не з`явилися. Від позивачки 19.01.2023 надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності та у відсутності її представника, де остання також зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Відповідач у судові засідання не з`являвся, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи, шляхом надсилання судових повісток, які містяться в матеріалах справи. Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також відповідачем не було подано відзиву на позов. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Таким чином, суд вважає, що відповідач є повідомлений про розгляд справи належним чином. Як передбачено ч.1 ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ч. 2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 27 лютого 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 24 лютого 2023 року, датою ухвалення рішення є саме 27 лютого 2023 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. ст.\~104\~-\~105\~СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.07.2022, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.07.2022, виданим Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) - актовий запис № 625 (а. с. 6). Судом встановлено, що у сторін спільних дітей немає, проте в добровільному порядку розірвати шлюб не вдалося, адже позивачка вказала, що відповідач заперечує проти розірвання шлюбу. З матеріалів справи вбачається, що сімейне життя в сторін не склалося, у зв`язку із різницею характерів, відсутністю між сторонами взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості. Позивачка зазначає, що дії позивача являються неадекватними та направлені на приниження її честі та гідності. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак, шлюб між ними слід розірвати. Окрім цього, позивачка просила після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У ч.8. ст.294 ЦПК України закріплено, що в рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Таким чином, суд вважає, що таке необхідно задовольнити та відновити позивачці дошлюбне прізвище. Разом з цим, сплачений позивачкою судовий збір у сумі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача у її користь в силу приписів ст. 141 ЦПК України, про що й просить позивачка при поданні позову.

Outcome: approved