Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся [PERSON] (далі позивач) з позовом до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «ЧЕРКАСИГАЗ», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «ЧЕРКАСИГАЗ» (далі відповідач), в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 10.01.2019, та заяви про уточнення позовних вимог від 23.04.2019 просить: -визнати незаконним та скасувати наказ Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «ЧЕРКАСИГАЗ» від 03.07.2018 № 498п про звільнення [PERSON] з посади слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів ІІІ розряду служби з обслуговування зовнішніх систем газопостачання Золотоніського управління по експлуатації газового господарства філії ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ»; -поновити [PERSON] на посаді слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів ІІІ розряду служби з обслуговування зовнішніх систем газопостачання Золотоніського управління по експлуатації газового господарства філії ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ»; -стягнути з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «ЧЕРКАСИГАЗ» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03.07.2018 по дату прийняття судового рішення про поновлення позивача на посаді, виходячи з його середньоденного заробітку в сумі 166 грн. 97 коп.; -допустити до негайного виконання судового рішення в частині поновлення [PERSON] на посаді та стягнення із відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в місячному розмірі; -стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані із судовим розглядом даної справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що відповідач, звільняючи позивача з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України не обґрунтував належним чином заходи щодо внесення змін в організацію виробництва і праці, а самі зміни в організації виробництва і праці фактично не відбулися. Позивач вказує, що сама процедура виведення із штатного розпису найманих працівників [PERSON] відбулась незаконно, відтак, на думку позивача, не було жодних законних підстав для подальшого звільнення працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Також позивач вказує, що відповідач не вручив належним чином повідомлення про скорочення найманого працівника і не запропонував позивачеві іншу роботу в загальній системі газового господарства, не погоджував проведення такого скорочення із профспілковими органами. При звільненні позивача не було враховано, що він має тривалий безперервний стаж роботи на підприємстві. Ухвалою суду від 23.08.2018 відкрито провадження у справі за даним позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог 18.09.2018 подав до суду відзив, в якому вказує про безпідставність позовних вимог, оскільки звільнення позивача відбулось внаслідок проведення реорганізації підприємства, що обумовило скорочення чисельності працівників та зміну штатного розпису. Також відповідач вказує, що при звільненні позивача з роботи було отримано згоду профспілкового комітету на його звільнення. Позивач належним чином був повідомлений про подальше звільнення, а також про відсутність вакантних посад відповідної кваліфікації, які могли б бути запропоновані позивачу. Крім того, станом на 20.06.2018 у відповідача виникла вакантна посада слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів ІІІ розряду на 0,9 ставки служби з обслуговування зовнішніх систем газопостачання Золотоніського відділення (робоча зона обслуговування с. Крупське), яку було запропоновано обійняти позивачу за умови подальшого проходження навчання в навчальному центрі підготовки та перепідготовки робітників ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» на суміжну професію «Слюсар з експлуатації та ремонту газового устаткування». Однак позивач таке повідомлення відповідача залишив без реагування. Правомірність звільнення позивача з роботи також підтверджується висновками за результатами інспекційного відвідування відповідача управлінням Держпраці в Черкаській області. У судовому засіданні позивач на задоволенні позову наполягав у повному обсязі, підтримавши думку свого представника. Представник позивача, адвокат Побиванець Ю.В. в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав у повному обсязі, вказуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів, які вказують на те, що процедура вивільнення [PERSON] була грубо порушена відповідачем, позивач не був належним чином повідомлений про скорочення, йому не було запропоновано переведення на іншу посаду. Крім вказаного підстави проведення скорочення працівників були відсутні, адже реорганізація відповідача фактично не здійснювалася. Просив стягнути із відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 195\~020. 96 грн.. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечувала та вказувала, що в наслідок зміни чинного законодавства відповідач припинив здійснювати діяльність з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом та йому було анульовано ліцензію на право провадження такої господарської діяльності, а тому відповідач лише здійснює розподіл газу, газу (метану) вугільних родовищ на території Черкаської області, окрім Маньківського, Христинівського та Уманського районів. У зв`язку із вказаним відбулися зміни в організації праці відповідача. Питання подальшої організації праці вирішувалось спільно з первинними профспілковими органами, а тому твердження позивача про неповідомлення профспілкових органів про проведення скорочення є необґрунтованими. Доводи позовної заяви про порушення процедури вивільнення позивача не підтверджується належними доказами та спростовується результатами перевірки Управлінням Держпраці в Черкаській області. Позивачу було запропоновано відповідну іншу посаду від переведення на яку він відмовився, а оскільки посада позивача була єдиною то положення щодо переваги на залишення на роботі порівняно з іншими працівниками не застосовувалось. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що вона із позивачем є колегами та у квітні 2018 року, під час проведення наради до них прийшли представник відділу кадрів та юрист відповідача та принесли відповідні повідомлення про скорочення [PERSON] та [PERSON] . Між представниками відповідача та [PERSON] виник конфлікт і останній вийшов не взявши відповідне повідомлення. Між керівником відповідача та [PERSON] були неприязні відносини, що на думку працівників відповідача і стало причиною його звільнення. [PERSON] та [PERSON] пропонували перевести на іншу посаду в с. Синьооківка та на пів ставки, при цьому [PERSON] був відсутній коли представники відповідача повідомляли про наявність вакансії, оскільки покинув нараду, а тому було зачитано відповідне повідомлення про майбутнє вивільнення [PERSON] та працівників просили передати йому про наявність вказаної вакансії. Жодних актів про відсутність [PERSON] на вказаній нараді, відмову отримувати відповідне повідомлення про звільнення та відмову від запропонованої посади не складалося. Свідок [PERSON] у судовому засіданні суду пояснив, що він із позивачем є колегою та між керівником відповідача та [PERSON] були неприязні відносини. У квітні 2018 року, під час проведення наради представники відповідача, а саме юрист та представник відділу кадрів прийшли на нараду та між ними і [PERSON] виник конфлікт через постійні перевірки останнього і він вийшов з приміщення. Тільки після цього представник відділу кадрів зачитала відповідне повідомлення про майбутнє звільнення [PERSON] .. Чи повідомляли [PERSON] про майбутнє скорочення в інший час йому не відомо. Оскільки його також було повідомлено про майбутнє вивільнення та він перебував в шоковому стані то до подальших оголошень він вже не прислухався. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач відповідно до посвідчення № [NUMBER] від 04.02.2021, 27.07.2006 закінчив Державний професійно-технічний навчальний заклад Черкаський навчальний центр МінАП України за професією електромонтер з ремонту та обслуговування електро-устаткування, з присвоєнням 3 розряду. Згідно з посвідченням №176338 від 11.09.2008 позивач 11.09.2008 закінчив Державний професійно-технічний навчальний заклад Черкаський навчальний центр МінАП України за професією слюсар з експлуатації та ремонту газового устаткування та допускається до виконання робіт з обслуговування газового устаткування, що працює на природньому та зрідженому газах. На виконання протоколу засідання Наглядової Ради ПАТ «Черкасигаз» № 11 від 01.03.2018, затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ «Черкасигаз» та протоколу засідання Правління ПАТ «Черкасигаз» за № 58 від 19.04.2018, на підставі наказу № 82 від 20.04.2018 «Про ліквідацію Управлінь по експлуатації газового господарства філій ПАТ «Черкасигаз», вирішено ліквідувати 13 газових господарств, у тому числі і Золотоніське управління по експлуатації газового господарства. У зв`язку зі змінами в організації праці та виробництва відповідачем направлено Голові профспілкового комітету ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» повідомлення № 3144/07 від 28.12.2017, згідно з яким у квітні 2018 року плануються зміни в штатному розписі працівників підприємства з можливим вивільненням працівників для проведення консультацій стосовно заходів щодо запобігання вивільнення працівників. Відповідно до наказу Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «ЧЕРКАСИГАЗ», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «ЧЕРКАСИГАЗ» № 83 від 20.04.2018 «Про зміни в штатному розписі працівників товариства» на виконання наказу № 82 від 20.04.2018 «Про ліквідацію управлінь по експлуатації газового господарства філій ПАТ «Черкасигаз», зокрема наказано вивести з 01.07.2018 з штатного розпису працівників Золотоніського управління з експлуатації газового господарства по службі з обслуговування зовнішніх систем газопостачання одинцю слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів IІІ розряду. Згідно з повідомленням від 20.04.2018 позивача повідомлено про заплановане вивільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, яке заплановано на 29.06.2018, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України. Також у вказаному повідомленні зазначено, що звільнення відбудеться, виходячи з неможливості переведення на іншу роботу, у зв`язку з відсутністю вакантних посад, які б могли бути запропоновані позивачу для подальшого працевлаштування. У випадку виникнення підходящої за кваліфікацією вакансії до закінчення двохмісячного терміну попередження, вона буде запропонована позивачу у відповідності до чинного законодавства. Позивач ознайомився з текстом вказаного повідомлення, від підписання повідомлення щодо ознайомлення з ним позивач відмовився, про що було складено відповідний акт № 2 від 25.04.2018. У зв`язку з наявністю вакансії, враховуючи кваліфікацію, позивачу відповідно до повідомлення від 20.06.2018 було запропоновано переведення на роботу слюсарем з експлуатації та ремонту підземних газопроводів IІІ розряду на 0,9 ставки служби з обслуговування зовнішніх систем газопостачання Золотоніського відділення (робоча зона обслуговування с. Крупське). У повідомленні також зазначено, що для зайняття штатної одиниці (1,0) в подальшому буде необхідність проходження виробничого навчання в навчальному центрі підготовки та перепідготовки робітників ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» на суміжну професію «Слюсар з експлуатації та ремонту газового устаткування». Крім того у повідомленні про пропозицію переведення від 20.06.2018 міститься прохання позивача письмово повідомити про згоду на переведення або відмову від переведення на роботу. Позивач з повідомленням ознайомився, від підписання повідомлення щодо ознайомлення з ним позивач відмовився, про що було складено відповідний акт № 3 від 20.06.2018. Згідно з наявними в матеріалах справи інформаційними довідками щодо наявності вакансій у ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» станом на 20.04.2018, 20.06.2018 та станом на 03.07.2018 була відсутня вакансія слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів IІІ розряду служби з обслуговування зовнішніх систем газопостачання (робоча зона обслуговування м. Золотоноша), наявна вакансія слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів ІІІ розряду на 0,9 ставки служби з обслуговування зовнішніх систем газопостачання Золотоніського відділення (робоча зона обслуговування с. Крупське). З матеріалів справи також судом встановлено, що позивач повідомлявся про запрошення його на засідання профкому за поданням ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ», яке відбудеться 03.07.2018, а також було запропоновано в разі його неявки повідомити причину заздалегідь або надати письмову заяву про можливість проведення засідання без його участі. Однак позивач, ознайомившись з текстом запрошення від підписання повідомлення щодо ознайомлення з ним та або надати письмову заяву про можливість проведення засідання, позивач відмовився, про що було складено відповідний акт № 2 від 03.07.2018. Відповідно до виписки з протоколу № 229 засідання профспілкового комітету ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» від 03.09.2018 на засіданні стосовно повторного розгляду питання щодо розірвання трудового договору з позивачем у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» згідно з поданням від 18.06.2018 № 1289/07, під час вивчення питання скорочення працівника було встановлено низьку продуктивність праці позивача, а саме позивачу винесено догану за неналежне виконання робочої інструкції та порушення правил внутрішнього трудового розпорядку. Також на засіданні було оголошено, що позивачу під час процедури змін в організації виробництва і праці ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» була запропонована професія (посада), від якої він відмовився. За результатами засідання профспілкового комітету ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» від 03.07.2018 вирішено надати згоду на звільнення позивача за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України. Наказом від 27.06.2018 № 425П позивача звільнено з роботи з посади слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів ІІІ розряду служби з обслуговування зовнішніх систем газопостачання Золотоніського управління по експлуатації газового господарства філії ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» з 29.06.2018 на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників. У подальшому, у зв`язку з отримання підтверджуючого документа, який засвідчує настання тимчасової непрацездатності на день звільнення позивача, наказом від 03.07.2018 № 498П скасовано наказ від 27.06.2018 № 425П «Про звільнення [PERSON] » та звільнено позивача з 03.07.2018 з посади слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів ІІІ розряду служби з обслуговування зовнішніх систем газопостачання Золотоніського управління по експлуатації газового господарства філії ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників. Згідно з актом інспекційного відвідування ПАТ «По газопостачанню та газифікації «ЧЕРКАСИГАЗ» Управління Держпраці у Черкаській області № ЧК420/367/АВ від 25.05.2018, станом на час перевірки порушень процедури вивільнення позивача не виявлено. Відповідно до акта інспекційного відвідування ПАТ «По газопостачанню та газифікації «ЧЕРКАСИГАЗ» Управління Держпраці у Черкаській області № ЧК699/367/АВ від 06.08.2018, станом на час перевірки порушень процедури вивільнення позивача також не виявлено. Згідно з протоколом № 273 від 23.07.2019 засідання профспілкового комітету ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» проведеного на виконання ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області про повторний розгляд на засіданні профкому ПАТ «Черкасигаз» з належним викликом позивача, питання звільнення із посади слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів ІІІ розряду служби з обслуговування зовнішніх систем газопостачання Золотоніського управління по експлуатації газового господарства філії ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ», адміністрація ПАТ «Черкасигаз» повідомила голову профкому про зміни в структурі підприємства реорганізацію, відповідно до визначених чинним законодавством термінів за три місяці. Також у протоколі зазначено, що внаслідок скорочення відбулось укрупнення зон обслуговування, перерозподілу меж і обсягів робіт по усіх районах і службах підприємства. Тому 20.06.2018 адміністрацією ПАТ «Черкасигаз» запропоновано позивачу посаду у с. Крупському, Золотоніського району. Однак, позивач згоди на переведення на запропоновану посаду не надав. У протоколі вказано, що позивач двічі викликався на засідання профкому з питання надання згоди на його звільнення, однак на такі засідання не прибув, про причини не повідомив. Під час вручення запрошення на засідання 03.07.2018 поводив себе агресивно, погрожував працівникам товариства. Відповідно до протоколу № 273 від 23.07.2019 засідання профспілкового комітету ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» присутній на засіданні позивач вказував, що його звільнення відбулось внаслідок упередженого до нього ставлення, без врахування того, що позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи, має передпенсійний вік, проходить лікування у психіатра. Як зазначено у вказаному протоколі, головою профспілкового комітету [PERSON] на спростування наведених позивачем обставин зазначено, що позивач проходив лікування від алкогольної залежності та у психіатричній лікарні, інвалідність має по зору, був часто відсутній на робочому місці без надання доказів на підтвердження поважності такої відсутності. У протоколі № 273 від 23.07.2019 засідання профспілкового комітету ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» вказано, що при вивільненні працівників було взято до уваги встановлення відповідності займаним посадам, кваліфікації, наявності прогулів чи відсутності на роботі, думка керівників структурних підрозділів, також враховувалась наявність у працівників на утриманні непрацездатних членів сім`ї, інші вагомі причини. Заборони на звільнення працівників, яким установлена інвалідність, у зв`язку із скороченням штату законодавством не передбачено. Тому враховуючи відмову позивача від запропонованої йому посади, профспілковим органом надано згоду адміністрації на звільнення позивача. Первинна профспілкова організація зробила усе можливе для забезпечення присутності працівника на засіданні. Статтею 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що при повторному нез`явленні працівника без поважних причин подання про надання згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця може розглядатися за відсутності працівника. Тому порушень профспілковий комітет не допустив, дотримавши визначену чинним законодавством процедуру. Відповідно до протоколу № 273 від 23.07.2019 засідання профспілкового комітету ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» перевірка роботи позивача засвідчила низьку продуктивність праці і порушення, що можуть потягнути за собою виникнення аварійних ситуацій при використанні природного газу. Несумлінне і неналежне виконання вимог Кодексу ГРС, Правил безпеки систем газопостачання, правил трудового розпорядку та інструкцій призвели до застосування заходів дисциплінарного стягнення і засвідчують серйозні недоліки в роботі позивача, дають достатньо обґрунтованих підстав дати згоду на розірвання трудового договору з позивачем на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. За результатами засідання профспілкового комітету ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» від 23.07.2019 вирішено надати згоду на звільнення позивача за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно із ст. 5-1 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Статтею 23 Загальної декларації прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, передбачено, що кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття. Кожна людина, без будь-якої дискримінації, має право на рівну оплату за рівну працю. Кожний працюючий має право на справедливу і задовільну винагороду, яка забезпечує гідне людини існування, її самої та її сім`ї, і яка в разі необхідності доповнюється іншими засобами соціального забезпечення. Частиною першої статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з цих підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. При вирішенні даної справи судом враховано, що скорочення чисельності або штату працівників у відповідача підтверджується наказами від № 83 від 20.04.2018 «Про зміни в штатному розписі працівників товариства» на виконання наказу № 82 від 20.04.2018 «Про ліквідацію управлінь по експлуатації газового господарства філій ПАТ «Черкасигаз», які ніким не оспорені та не скасовані. З матеріалів справи судом також встановлено, що у відповідача дійсно відбулись зміни в організації виробництва і праці, шляхом скорочення штату, що стали підставою для вивільнення працівників, у тому числі позивача на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України. Судом встановлено, що до штатного розпису у визначеному законом порядку на підставі рішень правління внесено зміни та підготовлено новий штатний розпис, який передбачав скорочення штату Золотоніського УЕГГ. Оскільки ч. 3 ст. 64 ГК України вказане віднесено до повноважень підприємства, то суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить виключно власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення. Отже, зменшення кількості штатних одиниць є правом відповідача. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 16 січня 2018 року у справі №519/160/16-ц, провадження № 61-312св17, та від 06 лютого 2018 року у справі №696/985/15-ц, провадження №61-1214св18. Крім того, не заслуговують на увагу твердження позивача, що наказ ПАТ «Черкасигаз» від 20.04.2018 № 82 «Про ліквідацію управлінь по експлуатації газового господарства філій ПАТ «Черкасигаз» не було доведено до відома первинної профспілкової організації ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» та не погоджено з профкомом в установленому законом порядку, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку зі змінами в організації праці та виробництва відповідачем направлено Голові профспілкового комітету ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» повідомлення № 3144/07 від 28.12.2017, згідно з яким у квітні 2018 року плануються зміни в штатному розписі працівників підприємства з можливим вивільненням працівників для проведення консультацій стосовно заходів щодо запобігання вивільнення працівників. Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Згідно з повідомленням від 20.04.2018 позивача повідомлено про заплановане вивільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, яке заплановано на 29.06.2018, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України. Також у вказаному повідомленні зазначено, що звільнення відбудеться, виходячи з неможливості переведення на іншу роботу, у зв`язку з відсутністю вакантних посад, які б могли бути запропоновані позивачу для подальшого працевлаштування. У випадку виникнення підходящої за кваліфікацією вакансії до закінчення двохмісячного терміну попередження, вона буде запропонована позивачу у відповідності до чинного законодавства. Позивач ознайомився з текстом вказаного повідомлення, від підписання повідомлення щодо ознайомлення з ним позивач відмовився, про що було складено відповідний акт № 2 від 25.04.2018. Також суд вважає, що позивач знав про вказане повідомлення, оскільки 11.05.2018р. написав відповідну заяву на ім`я голови правління ПАТ «Черкасигаз» про отримання копії наказу, попередження про скорочення його посади. Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що посилання позивача про ненадання відповідачем доказів належного виконання ним обов`язку щодо попередження позивача про наступне вивільнення, не ґрунтуються на матеріалах справи, що також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 161/601/16-ц. Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048цс15). При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року № 6-40цс15. У зв`язку з наявністю вакансії, враховуючи кваліфікацію, позивачу відповідно до повідомлення від 20.06.2018 було запропоновано переведення на роботу слюсарем з експлуатації та ремонту підземних газопроводів ІІІ розряду на 0,9 ставки служби з обслуговування зовнішніх систем газопостачання Золотоніського відділення (робоча зона обслуговування с. Крупське). Крім того у повідомленні про пропозицію переведення від 20.06.2018 міститься прохання позивача письмово повідомити про згоду на переведення або відмову від переведення на роботу. Позивач з повідомленням ознайомився, від підписання повідомлення щодо ознайомлення з ним позивач відмовився, про що було складено відповідний акт № 3 від 20.06.2018. Згідно з наявними в матеріалах справи інформаційними довідками щодо наявності вакансій у ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» станом на 20.04.2018, 20.06.2018 та станом на 03.07.2018 була відсутня вакансія слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів IІІ розряду служби з обслуговування зовнішніх систем газопостачання (робоча зона обслуговування м. Золотоноша), наявна вакансія слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів ІІІ розряду на 0,9 ставки служби з обслуговування зовнішніх систем газопостачання Золотоніського відділення (робоча зона обслуговування с. Крупське). Також з протоколу № 273 від 23.07.2019 засідання профспілкового комітету ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» проведеного на виконання ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області про повторний розгляд на засіданні профкому ПАТ «Черкасигаз» з належним викликом позивача, питання звільнення із посади слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів ІІІ розряду служби з обслуговування зовнішніх систем газопостачання Золотоніського управління по експлуатації газового господарства філії ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ», судом встановлено, що внаслідок скорочення відбулось укрупнення зон обслуговування, перерозподілу меж і обсягів робіт по усіх районах і службах підприємства. Тому 20.06.2018 адміністрацією ПАТ «Черкасигаз» запропоновано позивачу посаду у с. Крупському, Золотоніського району. Однак, позивач згоди на переведення на запропоновану посаду не надав. У протоколі вказано, що позивач двічі викликався на засідання профкому з питання надання згоди на його звільнення, однак на такі засідання не прибув, про причини не повідомив. Під час вручення запрошення на засідання 03.07.2018 поводив себе агресивно, погрожував працівникам товариства. Відповідно до протоколу № 273 від 23.07.2019 засідання профспілкового комітету ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» присутній на засіданні позивач вказував, що його звільнення відбулось внаслідок упередженого до нього ставлення, без врахування того, що позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи, має передпенсійний вік, проходить лікування у психіатра. Як зазначено у вказаному протоколі, головою профспілкового комітету [PERSON] на спростування наведених позивачем обставин зазначено, що позивач проходив лікування від алкогольної залежності та у психіатричній лікарні, інвалідність має по зору, був часто відсутній на робочому місці без надання доказів на підтвердження поважності такої відсутності. У протоколі № 273 від 23.07.2019 засідання профспілкового комітету ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» вказано, що при вивільненні працівників було взято до уваги встановлення відповідності займаним посадам, кваліфікації, наявності прогулів чи відсутності на роботі, думка керівників структурних підрозділів, також враховувалась наявність у працівників на утриманні непрацездатних членів сім`ї, інші вагомі причини. Заборони на звільнення працівників, яким установлена інвалідність, у зв`язку із скороченням штату законодавством не передбачено. Тому враховуючи відмову позивача від запропонованої йому посади, профспілковим органом надано згоду адміністрації на звільнення позивача. Первинна профспілкова організація зробила усе можливе для забезпечення присутності працівника на засіданні. Статтею 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що при повторному нез`явленні працівника без поважних причин подання про надання згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця може розглядатися за відсутності працівника. Тому порушень профспілковий комітет не допустив, дотримавши визначену чинним законодавством процедуру. Відповідно до протоколу № 273 від 23.07.2019 засідання профспілкового комітету ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» перевірка роботи позивача засвідчила низьку продуктивність праці і порушення, що можуть потягнути за собою виникнення аварійних ситуацій при використанні природного газу. Несумлінне і неналежне виконання вимог Кодексу ГРС, Правил безпеки систем газопостачання, правил трудового розпорядку та інструкцій призвели до застосування заходів дисциплінарного стягнення і засвідчують серйозні недоліки в роботі позивача, дають достатньо обґрунтованих підстав дати згоду на розірвання трудового договору з позивачем на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. За результатами засідання профспілкового комітету ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» від 23.07.2019 вирішено надати згоду на звільнення позивача за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України. Таким чином на підставі викладеного, вище, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач своєчасно та належним чином повідомив позивача про наступне вивільнення, виконав обов`язок щодо надання пропозицій про всі наявні на підприємстві вакансії, які з`являлися на підприємстві протягом двох місяців і які існували на день звільнення, що свідчить про дотримання відповідачем вимог статті 49-2 КЗпП України. Аналогічні правові позиції були викладені Верховним Судом у своїй постанові від 20.07.2022р. по справі №695/2568/18 у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЧЕРКАСИГАЗ» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу Щодо посилання позивача на неврахування профспілковим органом наявності у позивача переважного права на залишення на роботі, оскільки позивач має тривалий безперервний стаж роботи на підприємстві, суд зазначає про таке. За змістом ст. 42 КЗпП України, коло працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, стосується працівників, які займають таку ж посаду. З матеріалів справи вбачається, що посада, яку обіймав позивач була єдиною на підприємстві, відтак доводи позивача щодо переважного права на залишення позивача на роботі відповідно до ст. 42 КЗпП України є безпідставними. При цьому повноваження щодо призначення та визначення обсягу необхідної кваліфікації працівника на ту чи іншу посаду належить власнику або уповноваженому ним органу. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування). Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 756/5243/17 (провадження № 61-47646св18). Також суд не бере до уваги вказані пояснення свідків як підставу для задоволення позову, оскільки пояснення останніх стосуються поді, що відбулася на одній нараді за їх участі, а їх пояснення зводяться до припущень та особистих переконань щодо недобросовісності дій відповідача. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, враховуючи той факт, що власник належно виконав вимоги Законодавства України щодо працевлаштування працівника та пропонував йому наявну на підприємстві вакантну посаду, яку працівник міг виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо, але він не прийняв пропозицію, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог повністю. Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Рronina V. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23). Оскільки позивач від сплати судового збору, на підставі ст.. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений, а у задоволенні позову відмовлено повністю, то витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за рахунок держави.

Outcome: dismissed