Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

У жовтні 2022р. [PERSON] звернулась до суду із позовом до Старокостянинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області, в якому просила тлумачити зміст заповіту [PERSON] , посвідченого секретарем Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району Черватюк Г.О. 05 березня 2010 року за реєстровим номером 14, як такий, що містить особисте розпорядження спадкодавця, згідно з яким [PERSON] заповіла [PERSON] , земельну ділянку площею 3.15 га кадастровий номер 6824280400:05:029:0017, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХМ № 108158; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 3.15 га кадастровий номер 6824280400:05:029:0017, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХМ № 108158. В обґрунтування позову посилалась на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на день смерті проживала в с.Лажева Хмельницького району Хмельницької області. Після її смерті відкрилась спадщина, в склад якої входить земельна ділянка площею 3.15 га кадастровий номер 6824280400:05:029:0017, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХМ №108158. Позивач зазначає, що має право на спадщину після смерті [PERSON] , так як є її донькою, а також при житті мати склала на її користь заповіт, посвідчений Баглаївською сільською радою Старокостянтинівського району 02 березня 2010 року, яким заповіла їй, вище вказану земельну ділянку. Позивач вказує, що прийняла спадщину у встановленому законом порядку і інших спадкоємців крім неї немає, однак нотаріально не може оформити свої спадкові права, оскільки в тексті заповіту не вказано серію, номер, площу, кадастровий номер земельної ділянки, та номер державного акту. Крім того перешкодою в оформленні спадщини є розбіжність в написанні імені спадкодавиці в документах. Так у свідоцтві про народження позивача матір вказана, як " [PERSON] ", а у свідоцтва про смерть серія [NUMBER] ім"я та по батькові померлої записано як " [PERSON] ". Позивач звернулась до суду заявою про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача звернулась до суду заявою про розгляд справи у її відсутності, при розгляді позову покладалась на думку суду. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами статті 1218 цього ж Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 ЦК України. Відповідно до частини другої статті 1256 ЦК України суд розглядає справу про тлумачення заповіту за наявності таких умов: 1) зміст заповіту містить суперечності, неточності, що ускладнюють розуміння останньої волі заповідача; 2) наявність спору між спадкоємцями щодо тлумачення заповіту - спадкоємці мають різне уявлення про волевиявлення заповідача. За відсутності спору тлумачення заповіту здійснюється самими спадкоємцями на підставі частини першої статті 1256 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на день смерті проживала в с.Лажева Хмельницького району Хмельницької області, що підтверджується даними свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 28.08.2021р. (а.с.15). Після її смерті відкрилась спадщина, в склад якої входить земельна ділянка площею 3.15 га кадастровий номер 6824280400:05:029:0017, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХМ №108158, що підтверджується даними Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХМ №108158 (а.с.8), даними витягу з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №103297703 від 10.11.2017р. (а.с.10) та даними витягу з Держреєстру земельного кадастру про земельну ділянку від 11.08.2022р. (а.с.16). Як вбачається з даних заповіту від 05.03.2010р., посвідченого секретарем виконавчого комітету Баглаївської сільської ради за р.№14, [PERSON] , яка проживала в с.Лажева Старокостянтинівського району заповіла своїй доньці - [PERSON] , [INFO] свій державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с.17). Встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом до майна померлої [INFO] [PERSON] , в силу положень ч.1 ст.1216, ст.1268 ЦК України і прийняла спадщину після смерті матері, звернувшись у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса, з відповідною заявою (а.с.32). Разом з тим, як вбачається з листа-відповіді на звернення завідувача Старокостянтинівької держнотконтори Заворотної Т.В. №1005/02-14 від 13.09.2022р. [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку площею 3.15 га кадастровий номер 6824280400:05:029:0017, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХМ № 108158, оскільки в тексті заповіту не вказано серію, номер, площу, кадастровий номер земельної ділянки, та номер державного акту. Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню та слід тлумачити зміст заповіту [PERSON] , посвідченого секретарем Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району Черватюк Г.О. 05 березня 2010 року за реєстровим номером 14, як такий, що містить особисте розпорядження спадкодавця, згідно з яким [PERSON] заповіла [PERSON] , земельну ділянку площею 3.15 га кадастровий номер 6824280400:05:029:0017, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХМ № 108158; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 3.15 га кадастровий номер 6824280400:05:029:0017, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХМ № 108158. На підставі викладеного,

Outcome: approved