Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме диплома [NUMBER] , виданого 15 липня 1980 року Державним навчальним закладом «Тернопільський центр професійно-технічної освіти», виданого на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначає, що вона з 01вересня 1977 року по 15 липня 1980 року навчалася в Державному навчальному закладі «Тернопільський центр професійно-технічної освіти». Після закінчення навчання їй видали диплом [NUMBER] , однак при виготовленні вказаного правовстановлюючого документа допущено помилку у написанні особистих даних, а саме не вірно зазначено прізвище, замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». У зв`язку із вказаною помилкою, заявник не має можливості документально підтвердити факт належності правовстановлюючого документа для зарахування часу навчання до трудового стажу та реалізувати своє право на пенсію. Внести виправлення у вищевказаний правовстановлюючий документ заявник також не має можливості, оскільки навчальний заклад було ліквідовано. Ухвалою судді від 13 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за вищевказаною заявою. Заявник [PERSON] та її представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час, дату та місце судового засідання. Від представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до суду надійшов відзив, в якому представник заінтересованої особи просить залишити без розгляду заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки встановлення юридичного факту необхідне заявнику для призначення пенсії, а тому встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме права на призначення пенсії. Представники заінтересованої особи Державного навчального закладу «Тернопільський центр професійно-технічної освіти» Шевчук Г.С та [PERSON] не заперечили щодо задоволення заяви та вказали, що була допущена описка при заповненні диплома. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого 12 травня 2009 року, заявник зазначена як [PERSON] , [INFO] . Згідно з дипломом [NUMBER] , виданого 15 липня 1980 року Середнім професійно-технічним училищем № 2 м. Тернополя, [PERSON] закінчила 15 липня 1980 року повний курс зі строком навчання чотири роки, по спеціальності ткаля п`ятого розряду. У відповіді на запит повідомляється, що [PERSON] дійсно навчалася у ПТУ №2. У книзі наказів за 1976-1978 роки розпочатої 31 серпня 1976 року закінченої 04 вересня 1978 року., наказ №1-к від 01 вересня 1977 року по Тернопільському міському професійно-технічному училищу №2 «Про зарахування учнів» під №426 внесено запис « [PERSON] » Згідно книги наказів за 1978-1981 роки розпочатої 01 вересня 1978 року і закінченої 21 липня 1981 року у наказі № 8-к від 21 липня 1980 року «Про випуск і передачу учнів Тернопільському бавовняному комбінату» під №287 внесено запис « [PERSON] ». Номер атестата збігається. Особова справа учениці [PERSON] у архіві ДНЗ « Тернопільський ЦПТО» не збереглася. Після закінчення повного курсу навчання присвоєно кваліфікацію ткаля п`ятого розряду та отримала диплом [NUMBER] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Як слідує з обставин справи, встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявникові для реалізації подальших прав при подачі документів для призначення пенсії. Отже факт, що просить встановити заявник має юридичне значення. Також судом встановлено, що встановлення факту належності заявнику диплому не пов`язане з вирішенням спору про право, оскільки заявник не оспорює трудовий стаж. Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що заявник звертався до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії. У зв`язку з наведеним, суд не бере до уваги доводи представника заінтересованої особи про те, що встановлення даного факту пов`язане з вирішення спору про право. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документа знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, окрім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого ст.\~46\~Конституції України та ст.1 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» права заявника на пенсію, перешкодою чому є невірне зазначення прізвища заявника у атестаті, а тому суд вважає, що заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved