Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 02 травня 2020 року у Рівненському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі у сторін дітей немає. Позивач, посилаючись на приписи ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки через відсутність взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості, подружнє життя з відповідачем не склалося. Як зазначає позивач, подружні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть та проживають окремо. За вказаних обставин, позивач вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки спроби зберегти сім`ю в минулому не принесли жодних результатів, тому подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 08 лютого 2023 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та строку на примирення позивач з відповідачем не потребують. Відповідач, у поданій ним заяві зазначив, що позов визнає повністю, шлюб просить розірвати та справу розглянути без його участі. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02 травня 2020 року, судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] 02 травня 2020 року зареєстрували шлюб у Рівненському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що було зроблено актовий запис № 422. Дітей у шлюбі сторони не мають. Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулась до суду з вказаним позовом за захистом своїх порушених прав. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами подружніх стосунків, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо відсутності взаєморозуміння і довіри. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, приймаючи до уваги відсутність у подружжя дітей, не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Приймається до уваги судом і та обставина, що як позивач, так і відповідач наполягали на розірванні шлюбу, про що ними зазначено у поданих до суду заявах. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та які вірно посилається позивач в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1073 гривні 60 копійок судового збору

Outcome: approved