Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» звернулось до суду із позовом до [PERSON] та просить стягнути заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 464329 від 30.12.2020 року в розмірі 71954,47 грн, витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду в розмірі 2481,00 грн та 9000,00 грн витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30.12.2020 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] був укладений Договір № 464329 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 31250,00 грн, а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 30.12.2023 та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами Договору кредиту. 26.11.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 26-11/2021/13. Згідно укладеного договору між сторонами, ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 464329 від 30.12.2020 року, що укладений між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] . Позивач вказує, що свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим і утворилася заборгованість станом на 06.12.2022 року становить 71954,47 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) \~24602,43 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги\~- 24757,24 грн; заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту -\~21542,29 грн; нараховані 3% річних 181,99 грн; втрати від інфляції 870,51 грн. У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 13.01.2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено судове засідання з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, проте в прохальній частині позовної заяви прохає суд розгляд справи проводити за відсутності його представника. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву щодо позову не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та винесена відповідна ухвала. Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. 30.12.2020 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір № 464329 про надання споживчого кредиту. Згідно укладеного договору ТОВ «Слон Кредит» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 31250,00 грн, строк кредитування 1095 днів, з кінцевим терміном повернення 30.12.2023 включно. Визначені умови повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними (а. с. 7-10). Пунктом 1.5. договору № 464329 передбачено, що відсоткова ставка за договором є фіксованою, а розмір відсоткової ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Пунктом 2.1 договору передбачено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 25000,00 грн на користь споживача, у розмірі 6250,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 договору, яким в свою чергу, передбачено, що сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу. Договір містить паспорт споживчого кредиту, графік платежів до договору про надання споживчого кредиту, якими визначено щомісячні терміни повернення кредиту та сплату процентів у відповідному розмірі. Паспорт споживчого кредиту та графік платежів підписано [PERSON] (а. с. 13-15). ТОВ «Слон Кредит» належним чином виконало свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 464329, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» 26.11.2021 уклали договір факторингу № 26-11/2021/13. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі за договором № 464329 про надання споживчого кредиту від 30.12.2020, що укладений між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників до договору [PERSON] має загальну заборгованість 49359,67 грн. Предметом договору факторингу є відступлення права грошової вимоги, яка відступає до факторові виключно в частині тих сум, що визначені в реєстрі боржників визначено (а. с. 23-31, 33-36). На підтвердження сторонами виконання умов договору факторингу надано копію платіжного доручення № 306360000 від 29.11.2021 про сплату ціни прав вимоги на виконання грошових зобов`язань згідно договору факторингу № 26-11/2021 (а. с. 32). Відтак, позивач ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в загальному розмірі 49359,67 грн., з яких: 30753,04 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 18606,63 грн. - заборгованість за процентами. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76 - 79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Як зазначалось вище, позивач придбав права вимоги до боржниці - відповідачки у справі на суму 49359,67 грн. Згідно зі статями 512, 514 ЦК України первісний кредитор має право відступити свої права вимоги новому кредитору лише в тому обсязі, які існували у первісного кредитора. При цьому, право вимоги має бути дійсним та існуючим станом на момент такого відступлення. Майбутня вимога (вимога, що може виникнути в майбутньому) не може бути предметом договору про відступлення права вимоги. Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором обумовлює зміну строку виконання зобов`язання та початок перебігу позовної давності. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2022 року в справі № 587/167/21 (провадження № 61-13200св21) вказано, що: «Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) визначила, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Як зазначалось вище, ТОВ «Слон Кредит» продало ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до [PERSON] виключно в частині заборгованості на суму 49359,67 грн, яка складається з 30753,04 грн боргу по тілу кредиту та 18606,63 грн боргу по процентам за користування кредитом станом на 26.11.2021 року. При цьому, матеріали справи не містять доказів пред`явлення ТОВ «Слон Кредит» на адресу позичальниці вимоги про дострокове припинення зобов`язань та повернення боргу, проте ураховуючи, що п. 4.1 договору № 464329 про надання споживчого кредиту від 30.12.2020 року передбачене право позикодавця вимагати повернення кредиту достроково, тому суд вважає, що обставина укладення 26.11.2021 року договору факторингу свідчить про те, що первісний кредитор на власний розсуд змінив порядок, умови і строк дії договору споживчого кредиту саме 26.11.2021 року. Як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов кредитного договору № 464329 від 30.12.2020, [PERSON] свої зобов`язання виконує не належним чином, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за станом 26.11.2021 за нею рахується заборгованість в загальному розмірі 49359,67 грн, з яких: 30753,04 грн заборгованість за тілом кредиту; 18606,63 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за договором № 464329 про надання споживчого кредиту від 30.12.2020 року станом на 26.11.2021 року в сумі 49359,67 грн. Право продовжувати нараховувати проценти за користування кредитом ТОВ «Вердикт Капітал», як новий кредитор, за умовами договору факторингу № 26-11/2021/13 від 26.11.2021 року не набуло, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту -\~21542,29 грн; нараховані 3% річних 181,99 грн; втрати від інфляції 870,51 грн, є безпідставними, суперечать умовам договору та вимог законодавства та задоволенню не підлягають. Згідно з ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задовольняючи позовні вимоги на 68,6 % від заявлених в позові вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» судовий збір в розмірі 1701,97 грн. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019 року. Судом встановлено,що 07.10.2022 року між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір про надання правової допомоги №07-10/2022. Надано платіжне доручення №343550030 від 10.11.2022 року, заявка на надання юридичної допомоги №322 від 01.11.2022 року на суму 9000 грн, витяг з акту №3 про надання юридичної допомоги №07-11/2022 (а.с. 67-76). Суд враховує витрати на надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти -\~1500 грн та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до Оржицького районного суду Полтавської області, підготовка та друк необхідних документів\~3000 грн. Таким Пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На думку суду, понесені ТОВ «Вердикт Капітал» витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 грн є неспівмірними ціні позову, складності вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а тому заявлена сума таких витрат враховуючи часткове задоволення позову підлягає зменшенню до 4500 грн. Враховуючи, що позов задоволено на 68,6% на користь відповідача підлягають компенсації 3087 грн витрат за надану адвокатом правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Outcome: partial