Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася із вказаними позовними вимогами, посилаючись на ті обставини, що 23 квітня 2014 року Миронівським районним судом Київської області ухвалено рішення по цивільній справі № 371/248/14-ц за позовом її матері [PERSON] до Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок під номером [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . За результатами перегляду вказаного рішення суду за її апеляційною скаргою, Київський апеляційний суд 21 вересня 2021 року постановив ухвалу, якою рішення суду першої інстанції від 23 квітня 2014 року визнав нечинним, провадження у справі закрив. Підставою для визнання рішення суду першої інстанції нечинним стало те, що оскаржуваним рішенням вирішені права на спадщину, без залучення її до справи, як спадкоємця, яка прийняла спадщину, так як проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем на день його смерті. Після розгляду справи їй стало відомо, що 05 листопада 2015 року її мати [PERSON] уклала договір дарування на відчуження її брату [PERSON] житлового будинку під номером [ADDRESS] , право власності якого належало дарувальнику на підставі рішення Миронівського районного суду Київської області від 23 квітня 2014 року у справі № 371/248/14-ц. Вона не є стороною оспорюваного договору дарування, проте вважає, що внаслідок вчинення цього договору порушено її законні інтереси та права на спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . [PERSON] відчужила майно, яке є спадковим майном, на яке вона має право, а договір дарування був вчинений на підставі рішення суду, яке в подальшому визнано нечинним, а тому наявні підстави для визнання вказаного договору дарування недійсним та застосування наслідків недійсності договору в частині скасування запису про державну реєстрацію права власності на житловий будинок. Просила визнати недійсним договір дарування, укладений 05 листопада 2015 року між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. за реєстровим номером 4316. А також застосувати наслідки недійсності правочину та скасувати запис від 05 листопада 2015 року, індексний номер 25874695, про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок з верандою - «а-1», прибудовою - «а2-1», прибудовою - «а 3-1», відкритою верандою - «а 4-1», розташований за адресою: [ADDRESS] . Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 27 червня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 14 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Аргументи учасників справи Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з?явилися, подали до суду заяву, в якій просили розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. 01 серпня 2022 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позовних вимог. В заяві відповідач [PERSON] вказала, що не заперечує проти задоволення позову. З наслідками подання зави про визнання позову вона ознайомлена. Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відтак відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся 29 вересня 2022 рокута 17 листопада 2022 року за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання, дані про яке отримано згідно відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області. 06 жовтня 2022 року та 22 грудня 2022 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано відсутність особи за адресою місця проживання. Враховуючи вказані обставини та правила статей 128, 223 ЦПК України, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, наявні підстави для розгляду справи у відсутності відповідача [PERSON] . Відповідач приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Шепітко В.В. про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в надісланій суду заяві просила справу розглядати у її відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а тому за правилами частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи Судом встановлені такі фактичні обставини. На підставі рішення Миронівського районного суду Київської області від 23 квітня 2014 року у справі № 371/248/14-ц, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] набула права власності на житловий будинок під номером [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються даними рішення Миронівського районного суду Київської області від 23 квітня 2014 року у справі № 371/248/14-ц, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 22377561 від 30 травня 2014 року (а.с. 67 зв.-68). 05 листопада 2015 року [PERSON] уклала договір дарування, згідно з яким відчужила [PERSON] житловий будинок під номером [ADDRESS] , право власності на який належало дарувальнику на підставі рішення Миронівського районного суду Київської області від 23 квітня 2014 року у справі № 371/248/14-ц. Договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. за реєстровим номером 4316. На підставі договору дарування право власності на зазначений житловий будинок було зареєстроване 05 листопада 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно (індексний номер 25874695). Вказані обставини підтверджуються даними договору дарування житлового будинку № 4316 від 05 листопада 2015 року (а.с. 62), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 46998023 від 05 листопада 2015 року (а.с. 78); інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно № 46991848 від 05 листопада 2015 року, № 284664012 від 15 листопада 2021 року (а.с. 27, 77), довідки приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. № 610/01-16 від 22 листопада 2021 року (а.с. 28). [PERSON] , яка є донькою [PERSON] та [PERSON] , не погоджуючись із рішенням Миронівського районного суду Київської області від 23 квітня 2014 року у справі № 371/248/14-ц, звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказала, що предметом позову був спірний будинок з господарськими спорудами, а вона, як донька померлого, є спадкоємцем першої черги, оскільки на момент відкриття спадщини [INFO] була неповнолітньою, постійно проживала разом із спадкодавцем на день його смерті, тому фактично спадщину прийняла. Проте суд першої інстанції ухвалив рішення, вказавши, що інших спадкоємців, окрім [PERSON] , немає. Під час перегляду Київським апеляційним судом рішення Миронівського районного суду від 23 квітня 2014 року, [PERSON] подала заяву про відмову від позову про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Київський апеляційний суд прийняв відмову позивача від позову та,

Outcome: partial