Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму надміру перерахованих коштів у вигляді державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 1218,00 грн та стягнути з відповідача судові витрати з оплати судового збору. В обґрунтування вимог вказано, що відповідачу була призначена і виплачувалась державна соціальна допомога на дітей, як одинокій матері, на період з 01.09.2019 по 31.07.2020. На момент звернення до управління відповідач не працювала, на обліку в міському центрі зайнятості не перебувала, як суб`єкт підприємницької діяльності не зареєстрована. 17.09.2020 [PERSON] повторно звернулась до управління із заявою про призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям та управлінням була здійснена перевірка доходів та майнового стану відповідача та членів сім`ї та встановлено, що [PERSON] у лютому 2020 року працевлаштувалась та отримала дохід тільки за березень 2020 року. Розпорядженням начальника управління від 21.09.2020 відмовлено в призначенні допомоги [PERSON] у зв`язку з несплатою єдиного соціального внеску за 3 місяці в період з 01.01.2020 по 30.06.2020, за який береться дохід для призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям. Таким чином, позивач вважає, що за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 виникла переплата бюджетних коштів у вигляді державної соціальної допомоги на дітей, як одинокій матері, у розмірі 2218,00 грн, які підлягають поверненню. Суму переплати у розмірі 1000,00 грн [PERSON] повернула на рахунок управління, залишок переплати становить 1218,00 грн. З метою повернення надмірно виплачених бюджетних коштів відповідачу надіслано повідомлення з проханням з`явитись до управління для вирішення питання щодо переплати, але врегулювати питання не вдалося. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.12.2022 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з матеріалами позовної заяви направлялися відповідачу за її зареєстрованим місцем проживання, однак повернулися на адресу суду не врученими. Заяв по суті справи до суду не надійшло. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 06.09.2019 [PERSON] подала заяву про призначення їй соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, та повідомила, що не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, як ФОП не зареєстрована, про всі зміни зобов`язалась повідомити. У відповідності до декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернутися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, за період з 01.03.2019 по 31.08.2019 [PERSON] задекларувала соціальну допомогу та вказала, що інших доходів не має. Відповідно до рішення Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 17.09.2019 відповідачу було призначено та виплачувалась допомога на дитину, як одинокій матері у період з 01.09.2019 по 29.02.2020 у розмірі 2118,00 грн. 29.08.2020 [PERSON] повторно подала заяву про призначення їй соціальної допомоги на дітей одиноким матерям та соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, та повідомила, що у шлюбі не перебувала та з особою, від якої має дитину, не проживає. Відповідно до декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернутися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, за період з 01.09.2019 по 01.03.2020 [PERSON] задекларувала зарплату у розмірі 2488,10 грн. Згідно з довідкою ТОВ «СМ Вінниця» №17/08/2020/1 від 17.08.2020, [PERSON] працює у вказаному товаристві з 14.02.2020 В період з 14.02.2020 по 28.02.2020 та з 18.03.2020 по 31.07.2020 знаходилася у відпустці без збереження заробітної плати. У березні 2020 року [PERSON] було нараховано заробітну плату у сумі 2488,10 грн. Згідно з даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-7) застрахованої особи [PERSON] , сплата страхових внесків було здійснена за березень 2020 року. Розпорядженням Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 21.09.2020, [PERSON] відмовлено у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям з 01.07.2020, у зв`язку з несплатою ЄСВ сумарно за три місяці з 01.01.2020 по 30.06.2020. Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 26.02.2021, у період червень-липень 2020 року [PERSON] було виплачено допомогу на дітей одиноким матерям у сумі 2218,00 грн щомісячно. Відповідно до повідомлень Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 02.04.2021 №544/07, від 01.02.2022 №216/07, та претензії від 18.08.2022 №825/13, [PERSON] повідомлено про надміру виплачені за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 кошти в сумі 2218,00 грн та про необхідність їх повернення. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положенням ч. 1 ст. 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215 ЦК України визначено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Законодавцем передбачені два винятки із правила, встановленого ст. 1215 ЦК України, щодо обов`язку повернення безпідставно набутих заробітної плати і платежів, що прирівнюються до неї, пенсій, допомог, а саме: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). Нарахування, виплата допомоги сім`ям з дітьми та її припинення проводиться відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751. Відповідно до ст. 18-2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (в редакції, чинній станом на момент призначення відповідачці допомоги та прийняття рішення про її припинення) для призначення, виплати та припинення виплати допомоги на дітей одиноким матерям додатково застосовуються умови призначення, виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Матеріалами справи підтверджується, що відповідачу припинено виплату державної соціальної допомоги у зв`язку з несплатою ЄСВ сумарно за три місяці. Відповідно пп.1 п.35-2 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених в абзацах дванадцятому - шістнадцятому цього пункту). Відповідно до пункту 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Виходячи з викладених вище правових норм, можна дійти висновку, що підставою для повернення надмірно виплачених сум державних соціальних допомог, є не сам по собі факт несплати ЄСВ сумарно за три місяці, а подання заявником свідомо неправдивих відомостей, які впливають на призначення і виплату таких допомог. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач навмисно, свідомо не повідомила Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради про те, що нею не було сплачено єдиного соціального внеску в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців, а обов`язок доведення зазначеної обставини покладається на позивача. Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей про те, що [PERSON] було роз`яснено про факт несплати ЄСВ, оскільки це впливає на порядок отримуваних нею виплат. В заяві [PERSON] про призначення усіх видів соціальної допомоги від 06.09.2019 остання зазначила "Я не працюю, на обліку в МЦЗ перебуваю, як ФОП не зареєстрована. Про всі зміни в складі сім`ї зобов`язуюсь повідомити. Наступне звернення через 6 місяців". Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Беручи до уваги встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає, що позивач не довів наявність правових підстав, які передбачені ст.1215 ЦК України, для стягнення з відповідача суми надміру перерахованих коштів у вигляді державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 1218,00 грн, а саме, що відповідач вчинила недобросовісні дії з метою отримання державних соціальних виплат та свідомо подала недостовірні відомості для їх отримання, що виключає можливість покладення на відповідачку обов`язку з їх повернення. З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за безпідставністю. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed