Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

05 вересня 2022 року Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31 липня 2013 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають спільних дітей: донька - [PERSON] [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги позивач мотивує тим, що у зв`язку з різними поглядами на життя, через відутність спільних інтересів, втрачено почуття любові. Через постійні суперечки спільне життя неможливе. Спільного побуту та господарства не ведуть. Відтак, збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не зв`явилася, подала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився ,повідомлений належним чином. Представник відповідача до початку судового засідання подала відзив на позовну заяву в якому відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу ,просить розглянути справу у його та представника відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстрований Лівобережним Відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві з відповідним актовим записом №1159, згідно свідоцтва про шлюб № [NUMBER] від 31 липня 2013 року. (а. с. 12) Під час шлюбу у сторін народилися спільні діти:син- [PERSON] [INFO] , та донька- [PERSON] [INFO] . (а. с. 13,17) Як зазначає позивач, що підставою для розірвання шлюбу є втрата почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Через різні погляди на життя стосунки фактично зруйновані, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Фактичні шлюбні відносини припинені та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встанвлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо та таке перебування суперечить волі та інтересам один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім`ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved