Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

Позивач 02 грудня 2022 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини та позивача відповідач не надає, тому позивач змушена звертатись до суду. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь та на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною віку трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, натомість її представник адвокат Логвінова В.В. письмово просила розглядати справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Письмових заяв та/або відзиву від нього не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 травня 2019 року (а.с. 8). Від сумісного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). На теперішній час позивач проживає разом зі своїм сином, займається його вихованням та утриманням (а.с. 12-20). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та позивача не надає. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ці ж самі положення викладені у в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги те, що син сторін [PERSON] малолітній, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини з дня подання позову, тобто з 02 грудня 2022 року. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки син сторін [PERSON] малолітній, [INFO] , трирічного віку не досяг, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною віку трьох років. Відповідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 79 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] та на її утримання з дня подання позову, тобто з 02 грудня 2022 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved