Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Адвокат Покиньборода М.П., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , як племінником та тіткою; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 2,98 га, з призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Петрівської сільської ради Кодимського (на даний час Подільського) району Одеської області за [NUMBER], що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ОД №019449 від 10.02.2004 року належала [PERSON] та земельну ділянку площею 3,25 га з призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Петрівської сільської ради Кодимського (на даний час Подільського) району Одеської області за [NUMBER], що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД 019394 від 10.02.2004 року належала [PERSON] та право власності на яку на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого та посвідченого державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори Налдіною М.М. 15.12.2010 року за №3712, набула [PERSON] . Позовну заяву обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказане нерухоме майно. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після її смерті. Однак внаслідок розбіжностей прізвищ сестер в документах та відсутності інших документів на підтвердження їх ступеню спорідненості, позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права за законом після смерті [PERSON] . Крім того, зазначив, що [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , звернувшись у встановлений законом строк до нотаріальної контори з відповідною заявою, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. В зв`язку з цим позивач позбавлений можливості захистити своє порушене право в позасудовому порядку. Позивач та його представник - адвокат Покиньборода М.П. в судове засідання не з`явились. Однак, представник позивача надав до суду заяву, в якій збільшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив проводити розгляд цивільної справи без їх участі. Представник Кодимської міської ради Подільського району Одеської області у судове засідання також не з`явився та 22.02.2023 року подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив підготовче засідання та судовий розгляд цивільної справу у його відсутність. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.12.2019 року (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.02.1970 року (а.с.8) в с. Будеї Кодимського району Одеської області народилась [PERSON] (російською мовою). Її матір`ю у відповідній графі вказаного документа зазначена [PERSON] (російською мовою). Згідно відомостей, зазначених у свідоцтві про народження № [NUMBER] від 20.02.1921 року в с. Будеї народилась [PERSON] (російською мовою) (а.с.8 зворотній бік). Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] від 15 січня 1976 року (а.с.6 зворотній бік) між [PERSON] та [PERSON] (російською мовою) був зареєстрований шлюб, після якого дружина змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка « [PERSON] » (російською мовою). Згідно із відомостями, що вказані у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 09.04.1970 року (а.с.6 зворотній бік), між [PERSON] та [PERSON] (російською мовою) був зареєстрований шлюб. Прізвише дружини після його реєстрації « [PERSON] ». Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.1973 року (а.с.6) матір`ю позивача [PERSON] є [PERSON] , а батьком - [PERSON] (російською мовою). Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10.11.1959 року (а.с.6) та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.10.1940 року (а.с.7) дівоче прізвище [PERSON] -« [PERSON] » (російською мовою), а матір`ю вказана - « [PERSON] » (російською мовою). Судом встановлено, що рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 13.09.2001 року (а.с.21), що набрало законної сили, встановлено, що [PERSON] является дочерью [PERSON] (російською мовою). Дана обставина в розумінні ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановити факт родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Ретельний аналіз вищенаведених доказів, в їх сукупності, вказує на те, що обставини, на які посилається заявник щодо ступеню кровної спорідненості між ним та померлою [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі вищенаведених доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] , та заявником [PERSON] , який народився [INFO] , як рідною тіткою та племінником. Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення його особистих майнових прав, а саме: можливість реалізувати свої спадкові права. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.12.2019 року (а.с.10). З копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №019449, виданого 10 лютого 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів за №163 (а.с.11) вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею 2,98 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Петрівської сільської ради Кодимського (на даний час Подільського) району Одеської області, ділянка № [NUMBER] . Крім того, померлій [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею 3,25 га з призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Петрівської сільської ради Кодимського (на даний час Подільського) району Одеської області за [NUMBER], що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД 019394 від 10.02.2004 року належала померлому [INFO] [PERSON] та право власності на яку на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого та посвідченого державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори Налдіною М.М. 15.12.2010 року за №3712, набула [PERSON] . В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що за час свого життя спадкодавиця склала заповіт. Ця обставина свідчить про те, що після її смерті спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст. 1220 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Як встановлено вище, єдиним спадкоємцем п`ятої черги за законом спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] є її рідний племінник - позивач [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З копії довідки Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області №159 від 21.02.2020 року (а.с.22) та акту обстеження за №337 від 08.04.2019 року вбачається, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із своєю рідною тіткою [PERSON] в одному житловому будинку, розташованому у [ADDRESS] . Ретельний аналіз цієї обставини вказує на те, що [PERSON] вважається таким, що у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] в розумінні положень ч.3 ст. 1268 ЦК України, та набув право власності на земельні ділянки, площею 2,98 га та 3,25 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Петрівської сільської ради. Крім того, відповідно до листа державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №962/02-14 від 05.11.2021 року (а.с.36) після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №116/2020 та її рідний племінник [PERSON] заявив право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] . В свою чергу, його мати [PERSON] відмовилась від належної їй частки у спадщині на користь позивача. Разом з тим, частина 1 ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено, що 30 березня 2021 року державний нотаріус Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіна М.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів. Ця обставина підтверджується листом №240/02-14 від 30.03.2021 року (а.с.9). Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що за [PERSON] не визнається право власності на земельні ділянки, площею 2,98 га та 3,25 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Петрівської сільської ради Кодимського (на даний час Подільського) району Одеської області. За таких обставин спадкоємець позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved