Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, за якою просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь, аліменти у розмірі частки з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від 26.10.2022 року до 26.10.2027 року. Свої вимоги мотивує тим, що вона - [PERSON] є донькою [PERSON] . Шлюб між її батьками розірвано, проживають вони окремо. Відповідно до виконавчого листа від 25.06.2004 року, виданого Золочівським районним судом Харківської області, починаючи з 23.06.2005 року до досягнення нею повноліття, з відповідача на користь матері позивача на її утримання стягувалися аліменти в розмірі частини усіх видів заробітку кожного місяця. 26 жовтня 2022 року їй виповнюється 18 років, що відповідно до ст.180 ЦК України є підставою для припинення стягнення з відповідача аліментів. Позивач зазначила, що на даний час навчається у Навчально - науковому інституті енергетичної, інформаційної та транспортної інфраструктури міського господарства імені О.М. Бекетова, на денній формі навчання на 2 курсі, група ЕТ 2021-1. При цьому навчання проводиться за рахунок коштів державного бюджету. Позивач зазначає, що батько взагалі не надає їй будь-якої допомоги, в дійсний час вона взагалі не має доходів, що не дозволяє позивачу у повному обсязі забезпечувати свої потреби. Мати позивача, в свою чергу, не має можливості надавати їй матеріальну допомогу в необхідному розмірі та робить це по мірі своїх можливостей. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, за змістом якої просить справу розглядати за її відсутності, уточнила, що позов про стягнення аліментів підтримує у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, уточнив, що позовні вимоги визнає частково та при ухваленні рішення просив врахувати те, що він має ще одну малолітню дитину, на яку сплачує аліменти. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, в межах заявлених позивачем вимог, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] , що підтверджується наявними матеріалами справи. Зі змісту довідки № 0330 від 07.09.2022р, яка видана навчальним закладом, підтверджується, що [PERSON] є студенткою 2 курсу групи ЕТ 2021-1 Навчально - наукового інституту енергетичної, інформаційної та транспортної інфраструктури Харківського національного університету міського господарства імені О.М.Бекетова, денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2021р. по 30.06.2025р. Зарахована наказом №731-03 від 09.08.2021р., бакалавр. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: потреба у зв`язку з навчанням у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , працює, є матеріально забезпеченим, здоровий, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу та платити аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Згідно рішення апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2016 року, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 20 жовтня 2016 року і до досягнення нею повноліття. Відповідно до постанови Верховного Суду від 11 грудня 2019 року, рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2016 року - залишено без змін. Отже, з урахуванням того, що відповідач визнав частково позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання за бюджетні кошти, також враховуючи, що позивач вже сплачує аліменти на утримання іншої дитини, рівність обов`язку обох батьків по утриманню їх дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення пред`явлених [PERSON] вимог та можливість стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивача на утримання доньки, що продовжує навчання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення з 23.11.2022 року (з дня пред"явлення позову) і до припинення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Саме такий розмір аліментів, в сукупності із наявними у відповідача аліментними зобов`язаннями відносно іншої малолітньої дитини, суд вважає справедливим, можливим до виконання відповідачем і достатнім. Будь-яких інших доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 року) - "Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.141 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial