Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] та стягнути з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на користь малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , у відділенні Державного ощадного банку України, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до повноліття дітей. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачі є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Протягом тривалого часу батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечують їх необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливало на їх фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу. Діти не мають в достатній кількості сезонного одягу та взуття, дитячі іграшки та розвивальні ігри відсутні. Батьки не турбуються про те, щоб харчування дітей було різноманітним, вітамінізованим. Діти садочок не відвідували за попереднім місцем проживання та теперішнім діти з матір`ю систематично були запрошені на медичні огляди до лікаря-педіатра. Мати дітей приводила, але щоразу отримувала зауваження щодо зовнішнього стану діток - вони були брудні та грязні. [PERSON] - дитина з інвалідністю, яка потребує щоденного лікування, але із-за несистематичного отримання ліків, відбувається загострення хвороби. Батьки дітей [PERSON] , [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання та утримання своїх дітей, вживають алкогольні напої, ведуть аморальний спосіб життя, не цікавляться життям та здоров`ям дітей та ігнорують їх інтереси. З 2021 року сім`я [PERSON] перебувала на контролі Рижанівського старостинського округу Водяницької сільської ради як проблемна. Неодноразово донька [PERSON] потрапляла на лікування до дитячого відділення комунального некомерційного підприємства «Звенигородська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Звенигородської міської ради Звенигородського району Черкаської області, через неналежний догляд за дитиною. Наказом служби у справах дітей Водяницької сільської ради №3 від 18.01.2022 року діти були взяті на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, 21.07.2022 року наказом № 7 служби у справах дітей було продовжено термін перебування на даному обліку. Родина була на постійному контролі служби у справах дітей Водяницької сільської ради, постійно проводилася робота та надавалася необхідна допомога. Для виправлення ситуації в родині [PERSON] надавались соціальні послуги, вівся соціальний супровід та ставились вимоги для подолання складних життєвих обставин, але поставлені завдання фахівців вони не виконували, поради та рекомендації ігнорували, часто перебували в алкогольному стані, вели себе неадекватно. В будинку, в якому проживали в селі Кобиляки були відсутні санітарно-гігієнічні норми проживання, відсутні постільна білизна та ковдри, хоча неодноразово надавалась гуманітарна та натуральна допомога. Батьки неодноразово були запрошені на засідання комісії з питань захисту прав дітей Водяницької сільської ради, де розглядалися питання неналежного виконання батьками своїх обов`язків. З батьками проводились бесіди профілактичного характеру, щодо вживання алкогольних напоїв, неодноразово було попереджено про невиконання батьківських обов`язків відносно виховання та утримання дітей, надавалися терміни для усунення недоліків. Проте батьки не зробили належних висновків і своє відношення до виховання та утримання дітей не змінили. Мати [PERSON] та батько [PERSON] зловживають спиртними напоями, безвідповідальні, умови проживання незадовільні, на зауваження з боку Рижанівського старостинського округу не реагували. З метою соціально-правового захисту 08.02.2022 року діти за згодою батьків та наказу служби у справах дітей Черкаської обласної держадміністрації були влаштовані до комунального закладу «Обласного міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради». [PERSON] перебував у закладі з вказаної дати до 25.08.2022 року. [PERSON] в закладі перебувала один тиждень, потім за направленням Ватутінської міської лікарні від 15.02.2022 р. № 5, з відповідним діагнозом та за згодою батьків від 16.02.2022 року була влаштована до дитячого відділення КНП «Черкаської обласної психіатричної лікарні» ЧОР. Але 24.02.2022 року в зв`язку з повномасш табним вторгненням російської федерації на територію України була повернута в біологічну сім`ю. У серпні місяці сім`я [PERSON] переїхала на територію Тальнівської міської громади в село Лісове Звенигородського району Черкаської області, де їм надали житло, в якому був проведений невеликий косметичний ремонт, частково були заготовлені дрова для опалення та придбані продукти харчування, батько влаштувався на роботу. В задовільні умови, в біологічну сім`ю 25.08.2022 року і був повернутий син [PERSON] з КЗ «Обласного міжрегіонального центру соціальнопсихологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради». Наказом служби у справах дітей Водяницької сільської ради №8 від 29.08.2022 року малолітні [PERSON] та [PERSON] зняті з обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, в зв`язку зі зміною місця проживання, за адресою [ADDRESS] (територія Тальнівської міської територіальної громади). Відповідно до наданого відділом служби у справах дітей Тальнівської міської ради акту обстеження умов проживання гр. [PERSON] від 08.09.2022р. на той час умови проживання були задовільні, в будинку прибрано, є необхідні речі та продукти харчування. Але з акту обстеження від 22.09.2022 р. стало відомо що умови проживання погіршилися: в будинку антисанітарні умови проживання, брудно, холодно, дрова на зиму незаготовлені, продукти харчування відсутні, для дітей належні умови не створені, батьки вживають спиртні напої. З батьками проводилися бесіди профілактичного характеру щодо вживання ними алкогольних напоїв, неодноразово були попереджені про невиконання батьківських обов`язків відносно виховання та утримання дітей, надавалися терміни для усунення недоліків. Батьки знову попереджені про адміністративну відповідальність за неналежне виховання дітей та про те, що в разі злісного невиконання своїх батьківських обов`язків, буде подано позовну заяву в суд про позбавлення батьківських прав відносно їх дітей. Згідно листа Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області № 14637/55/04/06-2022 від 28.11.2022 р., відповідно до Інформаційного порталу Національної поліції відносно гр. [PERSON] , було складено 8 адміністративних протоколів, згідно яких накладено стягнення у вигляді попереджень або штрафів. До кримінальної відповідальності не притягувалася. Проте батьки не зробили належних висновків і своє відношення до виховання та утримання дітей не змінили. Згідно листа відділу служби у справах дітей Тальнівської міської ради № 322/01-08 від 02.10.2022 р. дітей взято на облік як таких, які потрапили у складні життєві обставини. Під час чергового обстеження матеріально побутових умов сім`ї [PERSON] від 27.09.2022 року працівниками служби було знову виявлено відсутність продуктів харчування, антисанітарні умови проживання, в будинку холодно, дрова на зиму не заготовлені, батько був в стані алкогольного сп`яніння. Дана ситуація несла загрозу для життя та здоров`я дітей, тому за згодою батьків 27.09.2022 року малолітніх дітей було влаштовано в патронатну родину. 29.09.2022 року [PERSON] , через особливі потреби, була повернута в біологічну сім`ю, а [PERSON] перебуває в патронатній родині і по теперішній час. Згідно повідомлення патронатної родини [PERSON] (рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради № 90 від 18.02.2022 « Про створення сім`ї патронатного вихователя на базі родини [PERSON] ») [INFO] [PERSON] прибув брудним, з неприємним запахом, в одязі, який не відповідав сезону та розміру. Дитина була голодна, митися не хотіла, не знала, як чистити зуби. На контакт ішов, але на спроби приголубити, обійняти реагував агресивно, іграшками не знав як гратися (крім машинок), на дитячому майданчику не знав як поводитися та користуватися ігровими спорудами, малювати та тримати олівець не вмів. За час перебування в сім`ї до двох місяців, стало зрозуміло, що [PERSON] дуже допитлива та кмітлива дитина, гарно орієнтується в середовищі, добре запам`ятовує та швидко вчиться. Дитина відвідує ЗДО № 3 «Малятко» з 07 жовтня 2022 р. Батьки дітей фактично самоусунулися від виконання передбачених чинним законодавством батьківських обов`язків із виховання дітей, не забезпечують їх всім необхідним для життя, не дбають про здоров`я дітей, які потребують лікування, це негативно впливає на дитячий розвиток та стан здоров`я дітей. Питання про стан виконання батьками [PERSON] та [PERSON] , жителів с. Лісове Звенигородського району Черкаської області батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей: [PERSON] , яка народилася, [INFO] , [PERSON] , який народився [INFO] розглянуто на засіданнях комісії з питань прав дитини та прийняті відповідні рішення від 30.09.2022 № 9/9. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 09.12.2022 позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 27.12.2022 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.01.2023 року клопотання начальника відділу служби у справах дітей Тальнівської міської ради про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Представник позивача сільський голова Водяницької сільської ради Каюк Р. в судове засідання не з`явився. Подав заяву про проведення судового засідання без його участі. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, хоча про час та дату були повідомлені належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися. Подали заяви про проведення судового засідання без їх участі. В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі письмових документів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, дійшов до наступних висновків. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 20 листопада 2018 р. за № 00138784406, в свідоцтві про народження номер актового запису №193 від 26 листопада 2018 р. виданий Звенигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Черкаській області та копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] . Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.12, 14-15). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 25 лютого 2017 р. за № 00134716351, в свідоцтві про народження номер актового запису № 02 від 02 лютого 2017 р. виданий виконавчим комітетом Кобиляцької сільської ради Звенигородського району Черкаської області та копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] . Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.16-18). Згідно довідки №1 від 14.11.2022 закладу дошкільної освіти ясла садок «Веселка» загального розвитку Водяницької сільської ради Звенигородського району Черкаської області вбачається, що з вересня 2021 року по серпень 2022 року [PERSON] не відвідувала дитячий садок, хоча батькам неодноразово було запропоновано відвідувати садок (а.с.19). З довідки № 210 від 28.10.2022 р. виданої ДНЗ «Світанок» Тальнівської міської ради вбачається, що [PERSON] не відвідує дитячий садок (а.с.20). Згідно повідомлення завідуючої ФАПом с. Кобиляки Звенигородського району від 21.11.2022 р. відомо, що діти з матір`ю систематично були запрошені на медичні огляди до лікаря-педіатра. Мати дітей приводила, але щоразу отримувала зауваження щодо зовнішнього стану діток - вони були брудні та грязні. [PERSON] - дитина з інвалідністю, яка потребує щоденного лікування, але із-за несистематичного отримання ліків, відбувається загострення хвороби (а.с.21). Наказом служби у справах дітей Водяницької сільської ради №3 від 18.01.2022 року діти були взяті на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.22). 21.07.2022 року наказом № 7 служби у справах дітей було продовжено термін перебування на даному обліку. Родина була на постійному контролі служби у справах дітей Водяницької сільської ради, постійно проводилася робота та надавалася необхідна допомога (а.с.23). Згідно доповідної записки директора Центру надання соціальних послуг Водяницької сільської ради [PERSON] від 04.11.2022 р. вих. №5 для виправлення ситуації в родині [PERSON] надавались соціальні послуги, вівся соціальний супровід та ставились вимоги для подолання складних життєвих обставин, але поставлені завдання фахівців вони не виконували, поради та рекомендації ігнорували, часто перебували в алкогольному стані, вели себе неадекватно. В будинку, в якому проживали в селі Кобиляки були відсутні санітарно-гігієнічні норми проживання, відсутні постільна білизна та ковдри, хоча неодноразово надавалась гуманітарна та натуральна допомога. Батьки неодноразово були запрошені на засідання комісії з питань захисту прав дітей Водяницької сільської ради, де розглядалися питання неналежного виконання батьками своїх обов`язків (від 17.01.2022 № 2, від 19.07.2022 р. №7, 31.08.2022 р. № 9). З батьками проводились бесіди профілактичного характеру, щодо вживання алкогольних напоїв, неодноразово було попереджено про невиконання батьківських обов`язків відносно виховання та утримання дітей, надавалися терміни для усунення недоліків. Проте батьки не зробили належних висновків і своє відношення до виховання та утримання дітей не змінили (а.с.24-25). Наказом служби у справах дітей Водяницької сільської ради №8 від 29.08.2022 року малолітні [PERSON] та [PERSON] зняті з обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, в зв`язку зі зміною місця проживання, за адресою [ADDRESS] (територія Тальнівської міської територіальної громади (а.с.28). Відповідно до наданого відділом служби у справах дітей Тальнівської міської ради акту обстеження умов проживання гр. [PERSON] від 08.09.2022р. вбачається, що на той час умови проживання були задовільні, в будинку прибрано, є необхідні речі та продукти харчування (а.с.29). З акту обстеження від 22.09.2022 р. вбачається, що умови проживання погіршилися: в будинку антисанітарні умови проживання, брудно, холодно, дрова на зиму незаготовлені, продукти харчування відсутні, для дітей належні умови не створені, батьки вживають спиртні напої. З батьками проводилися бесіди профілактичного характеру щодо вживання ними алкогольних напоїв, неодноразово були попереджені про невиконання батьківських обов`язків відносно виховання та утримання дітей, надавалися терміни для усунення недоліків. Батьки знову попереджені про адміністративну відповідальність за неналежне виховання дітей та про те, що в разі злісного невиконання своїх батьківських обов`язків, буде подано позовну заяву в суд про позбавлення батьківських прав відносно їх дітей (а.с.30). Згідно листа Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області № 14637/55/04/06-2022 від 28.11.2022 р., відповідно до Інформаційного порталу Національної поліції відносно гр. [PERSON] , було складено 8 адміністративних протоколів, згідно яких накладено стягнення у вигляді попереджень або штрафів. До кримінальної відповідальності не притягувалася (а.с.33). Згідно листа відділу служби у справах дітей Тальнівської міської ради № 322/01-08 від 02.10.2022 р. дітей взято на облік як таких, які потрапили у складні життєві обставини. Під час чергового обстеження матеріальнопобутових умов сім`ї [PERSON] від 27.09.2022 року працівниками служби було знову виявлено відсутність продуктів харчування, антисанітарні умови проживання, в будинку холодно, дрова на зиму не заготовлені, батько був в стані алкогольного сп`яніння. Дана ситуація несла загрозу для життя та здоров`я дітей, тому за згодою батьків 27.09.2022 року малолітніх дітей було влаштовано в патронатну родину. 29.09.2022 року [PERSON] , через особливі потреби, була повернута в біологічну сім`ю, а [PERSON] перебуває в патронатній родині і по теперіш ній час. Згідно повідомлення патронатної родини [PERSON] (рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради № 90 від 18.02.2022 « Про створення сім`ї патронатного вихователя на базі родини [PERSON] ») [INFO] [PERSON] прибув брудним, з неприємним запахом, в одязі, який не відповідав сезону та розміру. Дитина була голодна, митися не хотіла, не знала, як чистити зуби. На контакт ішов, але на спроби приголубити, обійняти реагував агресивно, іграшками не знав як гратися (крім машинок), на дитячому майданчику не знав як поводитися та користуватися ігровими спорудами, малювати та тримати олівець не вмів. За час перебування в сім`ї до двох місяців, стало зрозуміло, що [PERSON] дуже допитлива та кмітлива дитини, гарно орієнтується в середовищі, добре запам`ятовує та швидко вчиться. Дитина відвідує ЗДО № 3 «М алятко» з 07 жовтня 2022 р. (довідка №121 від 25.11.2022 Р). Відповідно до довідки від 25.01.2022 року №121 [PERSON] відвідує ЗДО ясла-садок №3 «Малятко» (а.с.40). Рішенням від 20.10.2022 року №208 виконавчим комітетом Тальнівської міської ради затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] (а.с.44). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін Згідно з ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання батьківських обов`язків. [PERSON] та [PERSON] не виконують вимоги чинного законодавства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України правовою підставою позбавлення батьківських прав матері, батька є ухилення їх від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.п.15, 16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до частин першої та другої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» від 18.12.2008 ( заява №39948/06) право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87). Визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 (див., наприклад, справи "Кутцнер проти Німеччини", N 46544/99, п. 65, ЄСПЛ 2002-I, та "Зоммерфельд проти Німеччини", [GC], N 31871/96, п. 66, ЄС/7/72003-VIII). Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу "Ньяоре проти Франції", N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу "Скоццарі та Дж`юнта проти Італії" [GC], NN 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII). Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу "Хазе проти Німеччини", N 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-III (витяги)). Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я (див. справи "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", N 23848/04, п. 72, від 26 жовтня 2006 року; і "Гавелка та інші проти Чеської Республіки", N 23499/06, N 57, від 21 червня 2007 року). З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (див., наприклад, справу "К. А. проти Фінляндії", N 27751 /95, п. 92, ЄСПЛ 2003-I). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (див., наприклад, справу "Мозер проти Австрії", N 12643/02, п. 68, від 21 вересня 2006 року; згадані вище рішення у справі "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", пп. 73 - 76, та у справі Гавелка та інші, п. 61). Крім того, оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки), і чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (див., mutatis mutandis, ухвали у справах: "Шульц проти Польщі", N 50510/99, від 8 січня 2002 року; "Реммо і Узункая проти Німеччини", N 5496/04, від 20 березня 2007 року; та "Полашек проти Чеської Республіки", N 31885/05, від 8 січня 2007 року). Суд також повинен врахувати, чи самим дітям було надано можливість висловити свою думку, коли цього вимагали обставини (див., наприклад, згадані вище рішення у справах Гавелка та інші, п. 62, і [PERSON] , п. 97). Згідно з наданими доказами суд приходить до висновку, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а тому суд вважає, що відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками і не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкуються з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклуються про стан їх здоров`я, хоча б мали це робити, тобто по своїй вині ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Крім того, у відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідачів, відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України щодо розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При дослідженні обставин справи судом враховується той факт, що відповідачі відзиву або будь яких заперечень до суду не надали, є людьми працездатного віку, не надали доказів, щодо свого місця роботи чи перебування на обліку в Державній службі зайнятості. Крім цього не надали доказів про свій стан здоров`я, зокрема який впливає на працездатність, наявності чи відсутності на праві власності, володінні та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, а також не надали будь - яких інших доказів, які б давали підстави вважати, про неможливість надання ними допомоги на утримання дітей. Зазначені обставини не можуть свідчити про наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють надання батьками матеріальної допомоги дітям щомісячно. Таким чином, з метою захисту прав і інтересів дітей, суд вважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення аліментів буде вчинене в інтересах неповнолітніх дітей. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481.00 грн., однак останнім не заявлено клопотання про стягнення з відповідача судових витрат на користь позивача.

Outcome: approved