Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~обґрунтовуючи свої\~позовні вимоги\~тим,\~що з відповідачем по справі він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05.10.2013. Від шлюбних відносин мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства і виховання дитини. У 2018 року вони перемістилися до м.Першотравенськ у зв`язку з окупацією їх місця проживання. Згодом відповідач зібрала речі та поїхала у невідомому напрямку разом із дитиною. Спроби зв`язатися з нею результату не дали. спільних дітей не мають. Фактично шлюбні відносини припинені з 2019 року. Строк для примирення просить не надавати. Просить розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, правом на надання відзиву не скористалася. У зв`язку з тим, що позивач не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 05 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації шлюбів та народжень реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] за актовим записом №123, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб від 08 вересня 2022 року. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 березня 2014 року. Статтею 24 Сімейного кодексу України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України. Відповідно до\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст.\~51\~Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду, у розмірі 992,40 грн., у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved