Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

17.11.2022 року до Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали цивільної справи із Заводського районного суду м. Миколаєва за заявою [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, де заінтересованими особами виступають: Миколаївська міська рада та [PERSON] . Заява мотивована тим, що рішенням Миколаївської міської ради від 11.07.2000 за № 21/14 та № 21/15 було передано у спільну сумісну власність раніше відведені земельні ділянки для будівництва, обслуговування індивідуальних житлових будинків і господарських споруд: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] площею 1045 кв.м по [ADDRESS] . Відповідно до даного рішення 28.09.2000 року міським головою В.Д. Чайкою було видано Державний акт на право спільної власності на землю по [ADDRESS] , серії ІV-МК № 014395 від 28.09.2000 р., який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3221 та було видано на ім`я [PERSON] (матері заявника). До державного акту додається Додаток № 1, який підписаний міським головою В.Д. Чайкою та є невід`ємною його частиною, в якому зазначено список громадян всіх співвласників земельної ділянки по [ADDRESS] згідно рішення Миколаївської міської ради від 11.07.2000 № 21/14. 11.04.2016 року управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області було зареєстровано дану земельну ділянку та внесено до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер 4810136300:01:021:0023. 22.09.2021 заявнику було видано витяг з ДЗК за № НВ-4812148892021, відповідно до якого зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку по [ADDRESS] за [PERSON] (матір`ю) відповідно до Державного акту від 28.09.2000 IV-МК № 014395 та зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку по [ADDRESS] за заявником, [PERSON] відповідно до Державного акту від 28.09.2000 ІV-МК № 014395. На теперішній час, вона з матір`ю мають намір продати свою частку домоволодіння та земельної ділянки проте, у зв`язку з наявною опискою у Додатку до Державного акту, який є правовстановлюючим документом на земельну ділянку, а Додаток до нього є його невід`ємною частиною, вони не можуть здійснити оформлення відповідного правочину. В доданому Додатку до Державного акту від 28.09.2000 ІV-МК № 014395, який є його невід`ємною частиною, а саме: в списку громадян співвласників, в пункті 11 наявна описка в імені заявника, [PERSON] , як співвласника, а саме вказано її ім`я « [PERSON] », тоді як по паспорту вона була « [PERSON] ». В самому рішенні paди її ім`я зазначено вірно. 25.11.2021 р. вона звернулась до Миколаївського міського голови з приводу внесення виправлень в Додатку № 1 до Державного акту на право спільної сумісної власності на земельну ділянку, а саме до пункту 11, вказавши [PERSON] замість [PERSON] проте, у відповіді Миколаївської міської ради від 10.01.2022 р. було повідомлено, що до її повноважень вже не належать функції внесення змін чи виправлень та рекомендовано звернутися до суду. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22.11.2022 р. відкрито провадження у справі та повідомлено заінтересовану особу про можливість надання до суду письмових заперечень проти заявлених вимог. В судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі заявника, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала. Представник заінтересованої особи Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання без участі представника, просила прийняти рішення за наявними матеріалами справи та у відповідності до вимог чинного законодавства. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом було встановлено, що рішенням Миколаївської міської ради від 11.07.2000 за № 21/14, а саме п. 4.8., вирішено передати у спільну сумісну власність раніше відведені земельні ділянки для будівництва, обслуговування, в тому числі заявнику [PERSON] , площею 1045 кв.м. по [ADDRESS] . Вказаним рішенням зобов`язано громадян зареєструвати земельні ділянки, внести зміни до технічних паспортів домоволодінь, провести розподіл домоволодінь у комунальному підприємстві Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації; замовити виготовлення документації по винесенню земельних ділянок на місцевість та здати в земельне управління міськвиконкому. Вказане підтверджено відповідною випискою з рішенням Миколаївської міської ради від 11.07.2000 за № 21/14, що міститься в матеріалах справи. Крім того, відповідно до виписки з рішення Миколаївської міської ради № 21/15 від 11.07.2000 р. Про вилучення, надання, передачу в приватну та спільну сумісну власність, додаткове надання у довгострокове тимчасове користування земельних ділянок громадянам, внесення змін до рішень міської ради передано у спільну сумісну власність раніше відведені земельні ділянки для будівництва, обслуговування індивідуальних житлових будинків і господарських споруд: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також заявнику [PERSON] , площею 1045 кв.м. по [ADDRESS] . 28.09.2000 р. був виданий Державний акт на право спільної власності на землю серії ІV-МК № 014395 на ім`я [PERSON] (см. Додаток № 1), яка мешкає в [ADDRESS] . Вказаний Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3221. Судом встановлено, що у Додатку № 1 до Державного акту на право спільної сумісної власності на земельну ділянку вказаний Список громадян співвласників земельної ділянки по [ADDRESS] згідно рішення Миколаївської міської ради від 11.07.2000 № 21/14, а саме у пункті 11 зазначено: [PERSON] . Матеріалами справи також встановлено, що земельній ділянці, що розташована в [ADDRESS] , присвоєний кадастровий номер 4810136300:01:021:0023, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Згідно з зазначеними в ньому відомостями про право власності/право постійного користування внесені до Поземельної книги, крім відомостей про речові права, що виникли після 1 січня 2013 року, за заявником [PERSON] зареєстровано право власності на підставі рішення органу місцевого самоврядування рішення Миколаївської міської ради Миколаївська міська рада Миколаївської області 11.07.2000 21/14; документ, що посвідчує право Державний акт від 28.09.2000 ІV-МК 014395. Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] виданий Комунальним підприємством Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації 23.10.2021 р на ім`я [PERSON] та заявника [PERSON] . З матеріалів справи також вбачається, що заявник [PERSON] зверталася до Миколаївського міського голови Сєнкєвча О. щодо внесення виправлень до пункту 11 Списку громадян співвласників земельної ділянки по [ADDRESS] згідно рішення Миколаївської міської ради від 11.07.2000 № 21/14 Додатку № 1 до Державного акту на право спільної сумісної власності на земельну ділянку, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3221 від 28.09.2000 року, вказавши [PERSON] замість [PERSON] . Проте, 10.01.2022 р. за результатами розгляду вказаного звернення, заявнику було повідомлено про неможливість виконання таких дій у зв`язку з тим, що до повноважень Миколаївської міської ради не належать функції внесення змін чи виправлень до будь-яких державних документів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). На підставі наявних матеріалів справи та наданих копій документів, судом встановлено, що наявна розбіжність в написанні власного імені заявника [PERSON] ( [INFO] ), зокрема в пункті 11 Списку громадян співвласників земельної ділянки по [ADDRESS] згідно рішення Миколаївської міської ради від 11.07.2000 № 21/14, що є Додатком № 1 до Державного акту на право спільної сумісної власності на земельну ділянку та підписаний міським головою В.Д. Чайкою, де власне ім`я заявника вказано як: [PERSON] . Така обставина перешкоджає заявнику [PERSON] у здійсненні нею права розпорядження належним майном, зокрема земельною ділянкою, та іншого порядку і можливості встановити факт належності Додатку № 1 до Державного акту на право спільної сумісної власності на земельну ділянку у заявника не має. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги необхідність встановлення факту належності правовстановлюючих документів для можливості здійснення заявником права розпорядження своїм майном, суд вважає, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved