Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

В липні 2022 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 липня 2019 року в м Києві на проспекті Оболонський, 20-а сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Fiat» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota» реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м Києва від 25 вересня 2019 року по справі №756/9461/19 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент ДТП діяв договір добровільного страхування наземного транспорту №FO352155 від 27 березня 2019 року, укладений між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] , яким були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортом - автомобілем «Toyota» реєстраційний номер [NUMBER] . ПрАт «СГ«ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту на користь власника пошкодженого автомобіля «Toyota» в розмірі 63 151,98 грн., при цьому сума несплачених страхових платежів дорівнює 17 610 грн., тому фактичний розмір збитків яких зазнав позивач за даним страховим випадком складає 80 761,98 грн. Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Fiat», реєстраційний номер [NUMBER] , застрахована не була, він (позивач) має право на стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у вказаному розмірі з особи, відповідальної за завданий збиток, та враховуючи, що станом на 01 січня 2022 року відповідачем частково сплачена заборгованість у розмірі 260 000 грн., то до стягнення підлягає сума в розмірі 54 761,98 грн. Тому просив стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 54 761,98 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2 481 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, відповідно до заяви просив розглянути справу без його участі, позов підтримав. Відповідач та його представник адвокат Сечко С.В. в судове засідання не з`явились, відповідно до заяви просили розглянути справу без їх участі. Надіслали відзив на позов в якому зазначили, що 09 липня 2019 року страхувальник звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 80 761,98 грн. 17 липня 2019 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування у розмірі 63 151,98 грн. Вказаний розрахунок страхового відшкодування страхувальником не оскаржувався, і з вимогою про виплату суми залишку страхового відшкодування протягом 3 днів з дня здійснення виплати не звертався. Отже сума страхового відшкодування фактично сплаченого страховиком на користь страхувальника становить 63 151,98 грн. Тому, оскільки позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 63 151,98 грн., то має право вимагати від відповідача відшкодування цієї суми в порядку регресу. На підставі регресної вимоги відповідач відшкодував позивачу частину регресних вимог, на загальну суму 26 000,00 грн. На день звернення до суду із позовом залишок заборгованості відповідача за регресними вимогами складає 37 151,98 грн. (63 151,98 грн. - 26 000,00 грн. = 37 151,98 грн.) Тому, з урахуванням викладеного відповідач позов в цій частині визнає та вважає за можливе стягнення з нього суми залишку регресних вимог у розмірі 37 151,98 грн. Позовні вимоги про стягнення суми несплаченої страхувальником частини страхової премії по договору добровільного страхування у розмірі 17 610,00 грн. відповідач не визнає та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки страхувальник вчасно не оплатила в повному обсязі частину страхової премії в загальному розмірі 17 610,00 грн. (3-я частина 8 805,00 грн. до 29 вересня 2019 року, 4-та частина - 8 805,00 грн. до 29 грудня 2019 року). У зв`язку із викладеним дію цього договору фактично припинено, а значить у страховика не виник обов`язок по відшкодуванню залишку шкоди. Також вважав, що у разі часткового задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд має підставу для покладення на відповідача судових витрат у розмірі 1 683,18 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Дослідивши письмові докази у справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 09 липня 2019 року о 13 год. 35 хв. на проспекті Оболонський, 20А у м Києві, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Fiat», реєстраційний номер [NUMBER] , при перестроюванні не надав перевагу в русі, в результаті чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] , що рухався в попутному напрямку, який в свою чергу зіткнувся з припаркованим транспортним засобом «Hyundai», реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Оболонського районного суду м Києва від 25 вересня 2019 року, у справі №756/9461/19 [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується копією постанови (а.с.4). На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси [PERSON] , пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] , були застраховані у страховика ПрАТ «Страхова група «ТАС», що підтверджується копіями договору добровільного страхування наземного транспорту №FO352155 від 27 березня 2019 року, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] (а. с. 5-11, 12). 17 липня 2019 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 63 151,98 грн., що підтверджується копіями: заяви про настання події, ремонтної калькуляції, страхового акту, платіжного доручення №37739 від 17 липня 2019 року (а.с.13, 16-18, 19, 20). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страховикові) або іншій особі, визначеній у договорі грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, оскільки позивач здійснив на користь страхувальника виплату страхового відшкодування у розмірі 63 151,98 грн., то до позивача перейшло право вимоги до відповідача про виплату страхового відшкодування у вказаному розмірі. Оскільки частина регресних вимог, розміром 26 000,00 грн. відшкодована відповідачем позивачу, то на день звернення до суду залишок заборгованості відповідача за регресними вимогами складає 37 151,98 грн. В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до п. 13.4 договору добровільного страхування наземного транспорту у разі якщо на дату складання страхового акту є частини страхової премії за цим договором, що неоплачені (незалежно від того, чи дата оплати минула, чи ні), розмір страхового відшкодування в першу чергу направляється в рахунок оплати несплачених частин страхової премії. Частина страхової премії, що залишилась, перераховується в порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до ст. 997 ЦК України договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором або законом. Якщо страхувальник прострочив внесення страхового платежу і не сплатив його протягом десяти робочих днів після пред`явлення страховиком письмової вимоги про сплату страхового платежу, страховик може відмовитися від договору страхування якщо інше не встановлено договором. Страхувальник або страховик може відмовитися від договору страхування в інших випадках, встановлених договором. Відповідно до п. 15.3.4 договору добровільного страхування наземного транспорту дія договору припиняється у разі несплати страхувальником страхової премії (або відповідно її частини) у встановлені цим договором строки та у визначених розмірах. Тому, оскільки страхувальник частину страхової премії у розмірі 17 610,00 грн. вчасно не оплатила, а внаслідок сплати позивачем страхового відшкодування в розмірі 63 151,98 до нього перейшло право вимоги саме такої суми відшкодування, то підстав для стягнення 17 610,00 грн. не вбачається. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2 481 грн., оскільки саме такий розмір судового збору являється мінімальним незалежно від ціни позову.

Outcome: partial