Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

23 лютого 2023 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що у жовтні 2005 року вона самовільно заселилася в однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що там на той час ніхто не проживав і не було жодного власника квартири або орендаря, як їй пояснили сусіди. Жодної правової підстави (ордеру, договору оренди квартири, прийняття спадщини, договору купівлі-продажу, дарування або договору міни, визнання права) заселитися у зазначену квартиру у неї не було. 21 жовтня 2005 року вона уклала договір №2904223 з ВАТ «ЕНЕРГОПОЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «ДНІПРООБЛЕНЕРГО» про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області. 28 липня 2006 року нею був укладений Договір про надання послуг з газопостачання з ВАТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ». 21 вересня 2006 року був уладений Договір № 417-к про надання населенню послуг з водопостачання та водовідведеення. 29 травня 2009 року був переукладений типовий Договір № 32873 про надання населенню послуг з газопостачання. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Межівської селищної ради Дніпропетровської області за № 30 від 19.01.2023 року квартира, яка розташована за адресою [ADDRESS] не належить до комунальної власності Межівської селищної територіальної громади і не перебуває на балансі комунального підприємства «Комунсервіс» Межівської селищної ради. Згідно довідки виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області за № 31 від 19.01.2023 року Межівська селищна рада не подавала заяву про визнання відумерлою спадщиною однокімнатної квартири [ADDRESS] до Межівського районного суду Дніпропетровської області. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 321011541 від 25 січня 2023 року право власності на будь-яку юридичну або фізичну особу не зареєстровано і власник відсутній. Фактично з 21 вересня 2006 року вона користується зазначеною квартирою. Відповідно до квитанцій про сплату комунальних платежів, починаючи з 2006 року по січень 2023 року включно вона сплачувала комунальні платежі за постачання електричної енергії, за спожитий газ, за розподіл (доставку) газу, водопостачання та водовідведення про що маються зазначені квитанції, але тільки, починаючи з 2019 року. За інші роки, починаючи з 2006 роки і по 2018 роки, вони не збереглися у зв`язку з неякісними печатними характеристиками квитанцій ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а потім ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Вона постійно сплачувала за спожиті комунальні послуги, що свідчить про її постійне проживання у цій квартирі, відкритість та добросовісність користування нею. Вона відкрито, починаючи з жовтня 2006 року володіла зазначеною квартирою, без таємниць, не вчиняла дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. Вона не повідомляла інших осіб про своє володіння. Підтримувала квартиру в хорошому стані, проводила поточні ремонти квартири в якій проживала, тобіш поводилася з відповідним майном так само, як поводився б із ним власник. Договір найму (користування) квартири був відсутній і нею не укладався. Отже, йдеться про добросовісне володіння квартирою, але неправомірне, в тому числі безтитульне заволодіння мною майном (квартирою). Вона дійсно добросовісно заволоділа чужим майном, тобто квартира давнісного володіння не мала власника і власник їй не був відомий. Її володіння є безперервним протягом з жовтня 2006 року по теперішній час, тобто воно є тривалим більше десяти років. Воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Позивач, просить суд визнати за нею, громадянкою України, [PERSON] - [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , право власності за набувальною давністю на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею: 34,3 кв. м. із них: коридор площею: 5,4 кв. м.; кухня площею: 8,3 кв. м.; санвузол площею: 3.1 кв. м; жила кімната площею: 17,5 кв. м. згідно технічного паспорту на квартиру від 01 грудня 2022 року виготовленого на [PERSON] ; судові витрати залишити за нею. Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровсткої області від 24 лютого 2023 року провадження у справі було відкрито, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, та розпочато підготовче провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 13 березня 2023 року на 11:00 годину. (а.с.50-51) Позивачка та її представник, адвокат Рябенко В.В. у судове засідання не з`явилися, останній надав заяву відповідно до якої прохав розгляд справи проводити без їх участі та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, у судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення підготовчого провадження без його участі, проти позовних вимог не заперечують. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку добутим доказам в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно частин 1 та 2\~ст. 2 ЦПК України\~- завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~передбачає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~законодавець наголосив на тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У судовому засіданні встановлено, що фактично з 21 вересня 2006 року [PERSON] самовільно заселилася та користується однокімнатною квартирою, яка розташована за адресою [ADDRESS] у зв`язку з тим, що там на той час ніхто не проживав і не було жодного власника квартири або орендаря, як їй було відомо. Жодної правової підстави (ордеру, договору оренди квартири, прийняття спадщини, договору купівлі-продажу, дарування або договору міни, визнання права) заселитися у зазначену квартиру у [PERSON] не було. Так, [PERSON] уклала договір № 2904223 від 21 жовтня 2005 року ВАТ «ЕНЕРГОПОЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «ДНІПРООБЛЕНЕРГО» про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області.(а.с.24-27) 18 липня 2006 року [PERSON] був укладений Договір про надання послуг з газопостачання з ВАТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ».(а.с.32-33) 21 вересня 2006 року [PERSON] був уладений Договір № 417-к про надання населенню послуг з водопостачання та водовідведеення.(а.с.31) 29 травня 2009 року [PERSON] був переукладений типовий Договір № 32873 про надання населенню послуг з газопостачання.(а.с.28-30) Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Межівської селищної ради Дніпропетровської області за № 30 від 19.01.2023 року квартира, яка розташована за адресою [ADDRESS] не належить до комунальної власності Межівської селищної територіальної громади і не перебуває на балансі комунального підприємства «Комунсервіс» Межівської селищної ради.(а.с.41) Згідно довідки виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області за № 31 від 19.01.2023 року Межівська селищна рада не подавала заяву про визнання відумерлою спадщиною однокімнатної квартири [ADDRESS] до Межівського районного суду Дніпропетровської області.(а.с.42) Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 321011541 від 25 січня 2023 року право власності на будь-яку юридичну або фізичну особу не зареєстровано і власник відсутній.(а.с.43) Відповідно до квитанцій про сплату комунальних платежів, починаючи з 2006 року по січень 2023 року включно [PERSON] сплачувала комунальні платежі за постачання: електричної енергії за 2021 рік, за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2019 рік; за 2019 рік; за 2019 рік; за 2019 рік; за 2019 рік; за 2019 рік; за спожитий газ за 2022 р.; за 2020 р. за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2019 рік; за 2019 рік; за 2019 рік; за 2019 рік; за 2019 рік; за 2020 рік; за розподіл (доставку) газу за 2022 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік;за 2021 рік; за 2021 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; водопостачання та водовідведення за 2021 рік; за 2021 рік; за 2023 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2021 рік; за 2022 рік;за 2022 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2022 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2020 рік; за 2019 рік; за 2019 рік; за 2019 рік; за 2019 рік; за 2020 рік;за 2019 рік.(а.с.44-45) У судовому засіданні встановлено, що квитанції про сплату комунальних послуг збереглися лише за період починаючи з 2019 року, у зв`язку з неякісними печатними характеристиками квитанцій. Відповідно до технічного паспорту на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] загальна площа становить: 34,3 кв. м. із них: житлова - 17,5 кв. м.: 1. коридор площею: 5,4 кв. м.; 2. кухня площею: 8,3 кв. м.; 3. санвузол площею: 3.1 кв. м. 4. жила кімната площею: 17,5 кв. м.(а.с.12-14) Згідно Звіту про оцінку житла від 12 грудня 2022 року ринкова вартість квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] загальна площа 34,3 кв. м., становить 94 350,00 грн. без ПДВ.(а.с.15) Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина другастатті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Відповідно до правових висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18), а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18), від 27 червня 2019 року у справі № 175/2338/16-ц (провадження № 61-2017св18) було зазначено наступне: «При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Водночас володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності». За набувальною давністю може бути визнане право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, а також на майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26 травня 2021 року у справі № 214/3083/18. Відповідно до пунктів 1, 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК при розгляді справ про набуття права власності за набувальною давністю правила ст. 344 ЦК поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 р., то набувальна давність може застосовуватись для набуття права власності на майно, володіння яким почалося не раніше 1 січня 2001 р. Тобто, набувальна давність щодо об`єктів нерухомості могла застосовуватись лише після 1 січня 2011 р., а щодо рухомого майна після 1 січня 2006 р. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.76 ЦПК України 1. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи, що позивач відкрито, добросовісно, без таємниць, починаючи з жовтня 2006 року і по теперішній час, безперервно, володіє чужим майном, яке не має власника, а саме: однокімнатною квартирою, яка розташована за адресою [ADDRESS] , не вчиняла дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння, підтримувала квартиру в хорошому стані, проводила поточні ремонти квартири в якій проживала, тобіш поводилася з відповідним майном так само, як поводився б із ним власник суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Outcome: approved