Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Терещенко В.В. звернувся до суду та вимоги мотивує тим, що у період з 05.03.2021 по 14.10.2022 [PERSON] працював в АТ «СМНВО - Інжиніринг» на посаді начальника відділу Управління з продажів. У відповідності з вимогами чинного законодавства відповідач щомісячно здійснював нарахування позивачу сум заробітної плати, але останні місяці перед звільненням її не виплачував. Наказом від 12.10.2022 № 2675/ВК позивач був звільнений з роботи 14.10.2022 за згодою сторін. При звільненні позивача відповідачем не було проведено з останнім розрахунку, тобто виплачено всі суми, які належать [PERSON] від товариства. Станом на день подання цієї позовної заяви, відповідач має перед позивачем заборгованість по заробітній платі у розмірі 133443,36 грн. У зв`язку з цим просить суд стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково- виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь [PERSON] нараховану, але невиплачену заробітну плату у сумі 133443,36 грн. та середній за заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Представник відповідача - Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг" надав суду відзив, у якому просив в задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг" з 05.03.2021 по 14.10.2022, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] (а.с. 9-11). З розрахункового листа за жовтень 2022 року вбачається, що [PERSON] було нараховано, але не виплачено заробітну плату в розмірі 133443,36 грн (а.с. 19). Виплата заробітної плати працівнику гарантована статтею 43 Конституції України. За вимогами статей 115, 116 Кодексу Законів про працю України, статті 24 Закону України «Про оплату праці», - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а при звільненні працівника всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу Законів про працю України, - власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 116 Кодексу Законів про працю України, - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виплатив позивачу заборгованість із заробітної плати, розмір якої становить 133443,36 грн, що підтверджується довідкою від 23.01.2023 № 16-07/31, то це свідчить про порушення відповідачем строків виплати заробітної плати позивачу, встановлених статтею 115 Кодексу Законів про працю України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці» та наявність заборгованості з виплати заробітної плати, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідність стягнення з Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг" на користь [PERSON] заборгованість із заробітної плати в розмірі 133443,36 грн. З приводу вимоги щодо стягнення середнього заробітку слід зазначити наступне. Відповідно до статті 117 Кодексу Законів про працю України, - в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Однак, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України 24.02.2022. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022. затвердженого Законом України № 2102-ІХ, на території України було введено воєнний стан. Наразі строк дії воєнного стану продовжено до 23.02.2023 відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 № 2738-ІХ. Згідно з п. 3 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» яким передбачено, що «у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану". Відповідно до ст. 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», - цей Закон визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами (далі - працівники), у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. В обґрунтування наявності обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які спричинили порушення зобов`язання Товариства по своєчасній виплаті заробітної плати є надзвичайність та невідворотність військової агресії з боку російської федерації. Як вбачається з листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, палата засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022. Також, 30.11.2022 Сумською Торгово-промисловою палатою було видано AT «СМНВО - Інжиніринг» сертифікат № 5900-22-1596, яким засвідчено форс- мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме, забезпечення граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів, а саме зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. 24.01.2023 Сумською Торгово-промисловою палатою було видано AT «СМНВО - Інжиніринг» сертифікат № 5900-23-0322, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме, забезпечення граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту' товарів, а саме зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України по Договору на поставку № 1467/21 запасних частин до насосного обладнання для планово-попереджувального ремонту енергоблоку № 1 Білоруської АЕС від 03.11.2021. Вищевикладені обставини є підставою для звільнення Товариства від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, адже вони виникли внаслідок військової агресії російської федерації проти України, а тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід відмовити. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Позивачі - у справах про стягнення заробітної плати відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору. Тому з Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг" на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. Судовий збір на користь держави за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню з [PERSON] в розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial