Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Просив стягнути з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] . З березня 2009 року, за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області, з його батька, [PERSON] стягувались аліменти на його утримання в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття. На даний час він повнолітній та є студентом IV курсу денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Рівненський автотранспортний фаховий коледж Національного університету водного господарства та природокористування». Навчається на державній формі, проте стипендію не отримує. В зв`язку з навчання є значна кількість витрат, які наразі несе виключно його мама. Будь якої участі в його утриманні, батько [PERSON] не приймає. Особисто він не може сам себе належним чином матеріально забезпечити, час від часу навчається за допомогою дистанційних технологій проте, не має багато вільного часу, в нього не гнучкий графік навчання, а тому влаштуватись на будь яку роботу не має можливості. Його мама не може самостійно забезпечити його всім необхідним, оскільки значна сума коштів витрачається на його лікування. На даний час, його зір є поганим і лікар встановив діагноз: прогресуюча міопія середнього ступеню обох очей. Складний міопічний астигматизм обох очей. За рекомендаціями лікаря йому потрібні окуляри або контактна корекція постійно. Його батько є працездатного віку і може працевлаштуватись, щоб сплачувати аліменти на його утримання. Крім того, батько не має на утриманні інших дітей, дружини, батьків. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача за довіреністю від 30.09.2022 [PERSON] подала до суду письмову заяву згідно якої просила позовні вимоги задовольнити повністю. Розгляд справи провести без участі сторони позивача. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про день, час та місце слухання справи належним чином рекомендованою кореспонденцією, СМС повідомленням на його номер мобільного телефону у судове засідання не з`явився повторно. З заявою про розгляд справи у його відсутність не звертався, причину неявки суду не повідомив. Письмового відзиву на позов не подав. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України, проти чого не заперечила представник позивача . Ухвалою суду від 08.12.2022 прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Дослідивши письмові матеріали справи , та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що 13.09.2004 р.. відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції був складений відповідний актовий запис №1909. Рішенням Рівненського міського суду від 18.03.2009 року у цивільній справі №2-4057/09 було стянугнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.03.2009 року. Встановлено, що на виконання вказаного рішення суду було видано 02.04.2009 виконавчий лист № 2-4057, який перебуває у відділі ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на примусовому виконанні. За виконавчим провадженням № 86946 станом на 02.08.2022 має заборгованість у сумі 70760,22 грн. Встановлено, що позивач [PERSON] навчається за денною формою навчання , є студентом ІІІ курсу денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Рівненський автотранспортний фаховий коледж Національного університету водного господарства та природокористування», форма навчання державна, стипендію не отримує. Термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023. З оглянутої судом копії витягу з реєстру територіальної громади щодо реєстрації місця проживання № 2022/000572597 вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Оглянутими судом копіями квитанцій підтверджується , що мама позивача несе витрати на придбання певних речей для навчання позивача. З оглянутої копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого підтверджується, що позивачу [PERSON] встановлено діагноз: прогресуюча міопія середнього ступеню обох очей. Складний міопічний астигматизм обох очей. Рекомендовано окуляри або контактна корекція постійно. Ст. 55 Конституції України передбачено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи те, що обов`язок по утриманню повнолітніх дітей лежить на обох з батьків, то суд прийшов до висновку, що кожний з батьків має нести матеріальні витрати в період навчання дитини до 30.06.2023 р. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, що відповідач є працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу позивачу на період його навчання. Також суд враховує, що навчання позивача на денній формі є певною перешкодою у його працевлаштуванні. Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (незадовільний стан здоров`я відповідача, наявність у нього утриманців, тощо), судом не встановлена Враховуючи встановлені по справі обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу на період його навчання, оскільки судом не встановлено будь-якого джерела доходу позивача у даний час, а відповідач не подав до суду заперечень щодо вимог та підстав звернення до суду позивачем. Таким чином, враховуючи достовірно встановлені судом докази, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, положень СК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково , слід стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на його утримання на період навчання в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 10.11. 2022р. до 30.06.2023 року. Вимога щодо мінімального розміру аліментів, яка на думку позивача має бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не підлягає до задоволення, оскільки діючим законодавством такий вид доходу як прожитковий мінімум для повнолітньої дитини яка продовжує навчання, не визначений. Відповідно до ст. 141 ЦПК судовий збір, від сплати якого позивач був звільнений, підлягає до стягнення з відповідача в прибуток державного бюджету в сумі 992,40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial