Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

19.07.2022 [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Києві є (була) його рідною тіткою. Заява обґрунтована тим, що він є рідним племінником [PERSON] ,яка померла [INFO] та яка була йому рідною тіткою. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У встановленому законом порядку, після її смерті він звернувся до приватного нотаріусу КМНО Шестопал О.П. із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки встановлено розбіжності у написанні власних імен та по-батькові між ним - [PERSON] та його рідною тіткою - [PERSON] , у зв`язку з чим факт родинних відносин неможливо встановити, при цьому, надано роз`яснення щодо необхідності підтвердження родинних відносин між ним та [PERSON] в судовому порядку. За таких обставин, у зв`язку з викладеним, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] є його рідною тіткою, що зумовили заявника звернутися до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2022 вищевказана заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою суду від 25.07.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. В подальшому, в судовому засіданні, яке відбулося 06.03.2023, заявник заяву підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених в ній. Заінтересована особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шестопал Олена Петрівна в судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, надіслала суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом досліджено в судовому засіданні письмові докази, з яких встановлено що, факт родинних стосунків підтверджується свідоцтвом про народження заявника, видане 25.05.1957 Дарницьким бюро ЗАГС м. Києва, серії [NUMBER] , згідно якого його батьками є - [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати), свідоцтвом про одруження батьків заявника [PERSON] , видане Дарницьким бюро ЗАГС, серії [NUMBER] від 10.06.1956, актовий запис № 413, згідно якого після одруження прізвище матері заявника - « [PERSON] », свідоцтвом про народження (видане повторно) [PERSON] (померлої), [INFO] , місце народження: село Вільшанка, Поліський район, Київська область, видане Поліським відділом РАЦС Київської області 26.05.1994 серії [NUMBER] . Факт родинних відносин також підтвердили допитані як свідки в судовому засіданні - [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили той факт, що [PERSON] є рідною сестрою померлої [PERSON] . Таким чином у судовому засіданні судом встановлено, що померла [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , яка є матір`ю заявника, отже, заявник [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Києва, є племінником [PERSON] , [INFO] , місце народження: Київська область, Поліський район, село Вільшанка. [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла у віці 76 років про що 17 жовтня 2020 складено відповідний актовий запис № 17381, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Київським міським відділом державної реєстрації смерті ЦМУ МЮ (м. Київ) серії [NUMBER] від 17.10.2020. Також, судом встановлено, що після смерті [PERSON] заявник звернувся до приватного нотаріусу КМНО Шестопал О.П. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно , що належало його рідній тітці - [PERSON] . Однак, нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.01.2022 № 4/02-31 відмовив у видачі заявнику свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру у зв`язку з виявленням розбіжностей у написанні власних імен та по-батькові між [PERSON] та його рідною тіткою - [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Виникнення особистих, майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, які підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), тому допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями Цивільного кодексу України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту. При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин суд виходить з фактичних, встановлених в судовому засіданні обставин. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно положень ст.ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст. 206 ЦПК України (ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову). Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст. 76-81 ЦПК України, обставини справи, на які заявник послався як на підставу своїх вимог, з`ясувавши відомості про встановлений факту та мету його встановлення, яка перешкоджає заявнику отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його рідної тітки [PERSON] , а також, враховуючи те, що Законом не передбачено порядку встановлення факту родинних відносин та іншого способу у заявника немає, зважаючи на неможливість оформлення заявником спадщини після смерті його рідної тітки без встановлення факту родинних відносин, суд вважає заяву обґрунтованою та вважає за можливе встановити факт родинних відносин між фізичними особами, про який просить заявник. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України (суд ураховує також роз`яснення Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання).

Outcome: approved