Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» (далі - КП «Кривбасводоканал») звернулося до суду з вищевказаним позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , обґрунтовуючи свій позов тим, що надає послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату цих послуг згідно з особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідачам щомісячно, відповідно до тарифів на вказані послуги, здійснювалося постачання холодної води за адресою: [ADDRESS] , на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] . У квартирі відповідачів відсутній засіб обліку води, тому нарахування за послуги централізованого постачання холодної і водовідведення здійснюється за науково обґрунтованими нормативами питного водопостачання, водоспоживання та водовідведення населення м. Кривого Рогу затвердженими рішенням комітету Криворізької міської ради від 12.12.2012 № 367. Так позивачем відповідачам постійно надавались послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, однак відповідачі порушують свої зобов`язання в частині оплати вказаних послуг, у зв`язку із чим за період з 01.09.2014 по 30.11.2019 сума боргу становить 36 776,22 грн. Вказану суму заборгованості по оплаті за отримані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення просять стягнути з відповідачів на свою користь, та 3% річних в сумі 825,94 грн. і втрати від інфляції в сумі 1 827,61 грн., а також судовий збір. Ухвалою суду від 08.01.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 10.03.2020 Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалив заочне рішення, яким повністю задовольнив позовні вимоги позивача. Ухвалою суду від 15.02.2022 заочне рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області скасоване та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 20.05.2022 від представника відповідача [PERSON] адвоката Павленка В.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить залишити позов без задоволення, посилаючись на їх необґрунтованість, так як відповідач [PERSON] у квартирі не проживає з 2014 року. Також відповідач вважає, що позивач пропустив строк позовної давності. Окрім того, просить стягнути з позивача на свою користь понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Разом з відзивом подано заяву про застосування строку позовної давності. 17.06.2022 до суду надійшла відповідь позивача на відзив на позовну заяву, відповідно до якої представник позивача Голотяк М. просить суд задовольнити позовні вимоги позивача з врахуванням зменшення позовних вимог. Відповідно до уточненої позовної заяви позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість по оплаті за отримані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 01.12.2016 по 30.11.2019 у сумі 26 050,15 грн., 3% річних в сумі 923,26 грн. і втрати від інфляції в сумі 2 148,98 грн. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача Шаповал З.А. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомили причини неявки. Представник відповідача [PERSON] адвокат Павленко В.В. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, просив відмовити позивачу у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21-23, 26). Відповідачі є споживачами послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, які надаються КП «Кривбасводоканал» на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] та Договору № Д26/818 «Про надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення» від 21.04.2017, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] (а.с. 9-11). Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому постачанню холодної води та водовідведенню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV та Цивільним кодексом України, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі Правила). Так, відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за послуги нараховується щомісячно. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, серед обов`язків споживача оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а одним із обов`язків виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Відповідно до частини п`ятої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи з загальної площі квартири, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими тарифами. Наймач зобов`язаний самостійно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. Згідно пунктів 17, 18, 21 Правил, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; Відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Комунальним підприємством «Кривбасводоканал» щомісячно здійснюється централізоване постачання холодної води та водовідведення до житла відповідачів, засіб обліку води відсутній. Так, згідно з наданим до суду 17.06.2022 розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.12.2016 по 30.11.2019 становить 26 050,15 грн. (а.с. 117). Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач при поданні позову до суду заявив вимогу про солідарне стягнення з відповідачів на його користь інфляційних втрат у сумі 1 827,61 грн. та 3% річних від простроченої суми в сумі 825,94 грн., нарахованих на суму несплаченої заборгованості. Тобто, між сторонами склалися правові відносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд зауважує, що вказаний розрахунок розрахований у межах строку позовної давності. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України. При цьому суд вважає за необхідне стягнути інфляційні втрати та 3% річних у розмірі, який було заявлено при подані позивачем первісного позову, оскільки при поданні заяви про зменшення розміру позовних вимог позивач не зменшив вимогу, яка і так була в межах строку позовної давності, а навпаки збільшив її. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з врахуванням викладеного вище. Суд відхиляє заперечення відповідача [PERSON] щодо необґрунтованості позовних вимог позивача у зв`язку з тим, що останній не проживає за вказаною вище адресою з 2014 року, оскільки відповідач мав письмово повідомити позивача про те, що він не проживає за вказаною адресою, на підставі чого позивач міг би зробити перерахунок. Крім того, він зареєстрований за вище вказаною адресою з 2011 роуу ( а.с. 22 ). Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1 921,00 грн., сплачений ним при подачі позову та при подачі заяви про видачу судового наказу, тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів на користь позивача з врахуванням роз`яснень, викладених в пункті 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Суд вважає, що вимога щодо стягнення з позивача на користь відповідача [PERSON] витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підстав викладеного, відповідно до ст. ст. 10, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 354-355 ЦПК України, суд -

Outcome: approved