Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив визнати його усиновлювачем неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати Перечинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) внести зміни в актовий запис про народження № 8 від 03 листопада 2005 року та актовий запис про народження № 6 від 17 квітня 2008 року, а також записати його батьком дітей, вказавши прізвище дітей « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно, при цьому інші відомості про дітей залишити без змін. Заяву мотивує тим, що з 2018 року по сьогоднішній день він проживав у цивільному шлюбі з [PERSON] (офіційно шлюб зареєстрували 01 квітня 2022 року в м. Перечин, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 01 квітня 2022 року). За період проживання у цивільному шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Однак, у його дружини від попереднього шлюбу є двоє дітей - донька [PERSON] , [INFO] (її батьком відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 03 листопада 2005 року є [PERSON] ), та син [PERSON] , [INFO] (його батьком відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 17 квітня 2008 року є [PERSON] ). Заявник зазначає, що під час шлюбу його дружини з її першим чоловіком [PERSON] , останній почав зловживати спиртними напоями, часто вчиняв безпідставні сварки в родині, свідками яких ставали діти, не дбав та не надавав жодну матеріальну допомогу на утримання родини, у зв`язку з чим рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу останній ухилявся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, а тому рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 06 грудня 2022 року [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Заявник також зазначає, що з 2018 року по сьогоднішній день [PERSON] та [PERSON] перебувають на його повному утриманні та проживають разом з ним та [PERSON] , між ним, [PERSON] та [PERSON] справжні батьківські стосунки (діти називають його батьком, а він їх своїми донькою та сином). Наразі він має намір усиновити [PERSON] та [PERSON] , яких і так вважає своїми дітьми, однак цей факт потребує юридичного оформлення. Приймаючи таке важливе рішення, він добре розуміє відповідальність та можливі труднощі щодо виховання дітей, позбавлених батькового піклування. При цьому, крім [PERSON] і [PERSON] , заявник разом із [PERSON] виховують ще одного біологічного сина - [PERSON] . Діти вважають один одного повно рідними братами і сестрами, тому він хоче узаконити цей факт та надати [PERSON] і [PERSON] можливість користуватися усіма правами сина та доньки як за свого життя, так і після. 09 січня 2023 року він звернувся в Службу у справах дітей Перечинської міської ради із заявою про бажання усиновити [PERSON] та [PERSON] , про що просив службу надати йому висновок про доцільність такого усиновлення. Відповідно до висновку служби у справах дітей Перечинської міської ради № 17/19-11 від 09 січня 2023 року Перечинською міською радою вирішено вважати за доцільне усиновлення [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог законодавства, начальником служби у справах дітей Перечинської міської ради з неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] у присутності матері - [PERSON] було проведено бесіду, внаслідок якої встановлено, що діти вважають заявника своїм батьком. Також, [PERSON] і [PERSON] своє бажання бути усиновленим заявником виклали письмово в своїх заявах. Крім цього, [PERSON] надала згоду на усиновлення своїх неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] та сина [PERSON] , що засвідчено її нотаріально завіреною заявою від 09 січня 2023 року. За вказаних обставин, заявник зазначає, що він усвідомлює правові наслідки усиновлення, має бажання та можливість виховувати дітей, він не був позбавлений батьківських прав, не притягувався до кримінальної відповідальності, є дієздатним громадянином та за своїм станом здоров`я може бути усиновлювачем, а тому просив заяву задовольнити. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав повністю та просив таку задовольнити. [PERSON] та [PERSON] як особи, щодо яких розглядається заява про усиновлення, у судовому засіданні надали згоду на їх усиновлення [PERSON] , при цьому подали письмові заяви, в яких просили змінити їм прізвище на [PERSON] , а по-батькові [PERSON] та [PERSON] відповідно. У судовому засіданні представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області Рашкі Г.М. не заперечила щодо поданої заяви. Представник заінтересованої особи Перечинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій розгляд справи просила провести в її відсутності, при цьому вирішення заявленої заявником заяви залишила на розсуд суду, з вимогами заяви згідна, заперечень немає. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Так, відповідно до ст. 293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про усиновлення. Згідно з ст. 313 ЦПК України суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. Для забезпечення таємниці усиновлення у випадках, встановлених Сімейним кодексом України, суд розглядає справу в закритому судовому засіданні. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , народився [INFO] в с. Сімер Перечинського району Закарпатської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , громадянин України. Наразі проходить службу в Ужгородському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, отримав заробітну плату за період з 01 квітня по 30 вересня 2022 року в розмірі 266 270, 37 грн, що підтверджено довідкою про доходи № 11558/8 від 28 жовтня 2022 року, виданою Закарпатським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Департаменту інформації Міністерства внутрішніх справ ВР-000520653 встановлено, що громадянин України [PERSON] , [INFO] , до кримінальної відповідальності не притягався, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Висновком про стан здоров`я особи № 1 від 19 жовтня 2022 року КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради підтверджено, що [PERSON] на психіатричному, наркологічному та диспансерному обліку не перебуває. За даними медичного обстеження здоровий. Як установлено в судовому засіданні, з 2018 року по сьогоднішній день [PERSON] проживав у цивільному шлюбі з [PERSON] (офіційно шлюб зареєстрували 01 квітня 2022 року в м. Перечин, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 01 квітня 2022 року). За період проживання у цивільному шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Також встановлено, що у дружини заявника - [PERSON] від попереднього шлюбу є двоє дітей - донька [PERSON] , [INFO] (її батьком відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 03 листопада 2005 року є [PERSON] ), та син [PERSON] , [INFO] (його батьком відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 17 квітня 2008 року є [PERSON] ). Однак, останній ще під час шлюбу з [PERSON] почав зловживати спиртними напоями, часто вчиняв безпідставні сварки в родині, свідками яких ставали діти, не дбав та не надавав жодну матеріальну допомогу на утримання родини, у зв`язку з чим рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу останній ухилявся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, а тому рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 06 грудня 2022 року [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Актом обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] встановлено, що умови задовільні, наявна електроенергія, пічне опалення, вода. У подружжя є все необхідне для всебічного розвитку та виховання дітей. Згідно із заявою, яка нотаріально засвідчена приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Бисага Ю.Ю., мати дітей [PERSON] дає згоду на усиновлення [PERSON] , [INFO] , її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог законодавства, начальником служби у справах дітей Перечинської міської ради з неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] у присутності матері - [PERSON] було проведено бесіду, внаслідок якої встановлено, що діти вважають [PERSON] своїм батьком. Також, [PERSON] та [PERSON] своє бажання бути усиновленими [PERSON] виклали письмово в своїх заявах. Згідно з висновком служби у справах дітей Перечинської міської ради № 17/19-11 від 09 січня 2023 року Перечинською міською радою вирішено вважати за доцільне усиновлення [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має стійке бажання виховувати та утримувати неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , усиновлення яких провадиться лише в їх інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя таких. Сім`я матеріально та фінансово забезпечена. Для виховання, розвитку та проживання дітей створені всі належні умови. Згідно з ч. 3 ст. 5 СК України держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Згідно з ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Відповідно до ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що обов`язок суду при вирішенні заяви про усиновлення перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. ч. 1-3 ст. 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно з ст. ст. 3-5, 7 СК України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 21 Конвенції про права дитини держави - учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися у першочерговому порядку і вони забезпечують, щоб у випадку усиновлення дитини в іншій країні застосовувалися такі самі гарантії і норми, які застосовуються щодо усиновлення в середині країни. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Таким чином, передбачених законом підстав, які виключають можливість усиновлення дітей [PERSON] , судом не встановлено, останній за віком, станом здоров`я, матеріальним станом та умовами проживання може бути усиновлювачем, є всі підстави вважати, що дітям створені необхідні умови для проживання, передбачені законом, заявник бажає бути усиновлювачем дітей з метою надання їм батьківської любові та домашнього затишку і здатен забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дітей. Відповідно до ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що це усиновлення здійснюється виключно в інтересах [PERSON] та [PERSON] , а [PERSON] , у свою чергу, дійсно бажає їх усиновити, діти проживають у сім`ї з усиновлювачем та не заперечують проти усиновлення, відсутність підстави, які б перешкоджали усиновленню, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно із ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухвалюючи рішення згідно зі статтею 255 ЦПК України та статтею 224 СК України, суд повинен обґрунтовувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення, в разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім`я, по батькові, день місяць і рік народження, а також його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища, імені та по батькові, дати і місця народження відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва про народження, а до актового запису про народження дитини. Положеннями ст. 233 СК України визначено, що на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Крім того, для забезпечення таємниці усиновлення суд, відповідно до вимог ч.1 ст. 228 СК України, роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема, і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника. З огляду на наведене та

Outcome: approved