Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що позивач з відповідачкою 10.11.2001 зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей немає, натомість має повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. У зв`язку із цим відбувалися сварки, які призвели до того, що подружжя стало чужими людьми. Повідомив, що можливості зберегти сім`ю не було, а подружні відносини фактично припинилися кілька років тому, шлюб існує лише формально. Позивач вказав, що спільне господарство подружжям не ведеться, подружжя стосунки не підтримує та проживає окремо. Фактично шлюб припинений, а примиренням між подружжям неможливе. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 20.12.2022 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої вирішено провести у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що поштові відправлення із процесуальними документами та судовими повістками неодноразово направлялись відповідачці за останньою відомою адресою її місця проживання (перебування), а також останнім відомим місцем проживання (перебування), зареєстрованим у встановленому законом порядку. Також судом було опубліковано оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідачки про розгляд справи. Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України вважається, що відповідачка була належним чином повідомлена про розгляд справи. У строк, визначений судом ухвалою суду від 20.12.2022, від відповідачки відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі чи клопотання від відповідачки, також, на адресу суду не надійшли. В судове засідання відповідачка повторно не з`явилася, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Таким чином, відповідачка не з`явилась в судове засідання без поважних причин. Позивач не заперечував щодо розгляду справи у відсутність відповідачки та проведення заочного розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, думку позивача та положення ст.ст. 223 і 280 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання у відсутність відповідачки та провести заочний розгляд справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 10.11.2001 виконкомом Маразліївської сільради Білгород-Дністровського району Одеської області, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 10.11.2001, актовий запис № 13. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . (а.с. 7). Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2001; спільне господарство не ведуть; разом не проживають; неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Від шлюбу подружжя має повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 19) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Суд вважає, що в період часу, з якого справа перебуває в провадженні суду, відповідачка мала можливість вчинити необхідні заходи спрямовані на збереження сім`ї. При цьому судом враховано, що вчинення та/або не вчинення таких дій є суб`єктивним правом, реалізація якого залежить від розсуду, бажання і волі особи. Наразі ні позивачем, ні відповідачкою суду не повідомлено про те, що обставини у справі змінились, наявна можливість збереження шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача в судовому засіданні, дослідивши його письмові пояснення, викладені у позові та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 992,40 гривень, що підтверджується квитанцією від 01.11.2022. (а.с. 6) Судові витрати понесені [PERSON] , суд вважає за можливе залишити за ним, враховуючи його клопотання зазначене в позовній заяві. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved