Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

13.12.2022 позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері. В обґрунтування позову посилаєься на те, що відповідач [PERSON] є її сином. Вона є пенсіонером, отримує пенсію в розмірі 2300 грн., при цьому з жовтня 2018 року являється інвалідом 3-ї групи по слуху, безтерміново. Вона проживає з чоловіком, який також є пенсіонером та інвалідом 2-ї групи, і отримує пенсію у розмірі 2027 грн. Відповідач працездатний, проходить службу у в/ч № [NUMBER] , розмір грошової допомоги складає близько 25000 грн., тому може надавати матеріальну допомогу на її утримання. В даний час з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу). Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання в розмірі по 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця і довічно. Позивач у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , є матір`ю відповідача [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] є пенсіонером по інвалідності 3 гр. загального захворювання (а.с.6), згідно довідки МСЕК серії 12 ААА №620461, [PERSON] встановлено третю групу інвалідності безтерміново (а.с.8). Відповідно до довідки про доходи №4774 2575 5574 1747 від 05.12.2022 [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Кіровоградській області (м. Олександрія та Олександрійський район) та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2300,00 грн. щомісяця (а.с.9). Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Частиною 1, 2 ст. 205 СК України передбачено суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, неможливість одержання позивачем утримання від інших осіб, наявність у відповідача інших утриманців. Потреба матеріальної допомоги (нужденність) полягає в тому, що батьки не мають можливості забезпечити своє гідне існування у зв`язку з відсутністю пенсій (допомоги) чи їх низького розміру, а також у зв`язку із відсутністю у них інших джерел існування. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Суд враховує, що позивачка є непрацездатною особою, отримує пенсію, розмір якої не є достатнім для забезпечення належного рівня проживання, має незадовільний стан здоров`я, потребує постійного лікування, тому приходить до висновку, що остання потребує утримання від свого сина. Відповідач визнав позовні вимоги, має можливість надавати матеріальну допомогу матері, але свій обов`язок по її утриманню не виконує, тому суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти на користь непрацездатної матері в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно. Відповідно до ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, передбаченому ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved