Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] , які мотивувала тим, що вона є власницею 1/2 частини квартири за адресою [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 квітня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №673. Її донька [PERSON] є власницею 1/2 частки у спадщині на зазначену квартиру. Зазначена квартира розташована на 1-ому поверсі 5-ти поверхового житлового будинку. 27 червня 2016 року квартиру [ADDRESS] було залито з вини відповідачки як власника квартири [ADDRESS] . Згідно акту про залиття від 05липня 2016 року, складеного комісією житлово- експлуатаційного підприємства ТОВ «Керуюча Компанія «Сумитехнобудсервіс» у складі: головного інженера Швець О.В., майстра технічної дільниці [PERSON] , встановлено, що «27 червня 2016 року в будинку [ADDRESS] трапилося із системи холодного водопостачання - залиття холодною водою із квартири [ADDRESS] ». Також комісією визначена причина залиття: «Причиною залиття, аварії, що трапилася на системі ХВП (холодного водопостачання протікання стояка у квартирі 80 холодного водопостачання)». Висновки і рекомендації комісії: «Коридор, туалет, ванна потребують ремонту стелі (шпаклівка, покраска) 5 м2». 14 липня 2016 року позивачка звернулась до Сумського відділення Харківського науково-дослідного інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса із заявою про надання висновку експертного будівельно-технічного дослідження та на вирішення експертного дослідження та відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 621 від 29 липня 2016 року розмір матеріальної шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок залиття квартири за адресою: [ADDRESS] станом на дату проведення обстеження об`єкту 28 липня 2016 року становить 2638 грн. 38 коп. Додатком до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 621 від 29 липня 2016 рокує є фототаблиця, в якій показано наслідки залиття квартири. Відповідно до цього висновку експертного будівельно-технічного дослідження розрахунок вартості ремонтно-відновлювальних робіт, які належать виконати для ліквідації наслідків залиття квартири за адресою: [ADDRESS] , станом на 28 липня 2016 року становить 3007,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, та остаточно уточнивши позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідачки на свою користь матеріальну (майнову) шкоду, завдану внаслідок залиття квартири за адресою: [ADDRESS] в розмірі 2638 грн., інфляційні збитки в сумі 1036,74 грн., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 2537,28 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 липня 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачці надано час для усунення недоліків. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 липня 2019 року відкрито провадження по справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 19 листопада 2019 року 15 год. 30 хв. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 листопада 2019 року залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ТОВ «Керуюча Компанія «Сумитехнобудсервіс», [PERSON] 19 листопада 2019 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 30 січня 2020року, 13 год. 00 хв. у зв`язку із залученням третіх осіб та необхідністю направлення їм позовних заяв. 24 січня 2020 року від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що підставою для звернення [PERSON] до суду є акт обслуговуючої організації ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» від 05 липня 2016 року, відповідно до якого 27 червня 2016 року в будинку [ADDRESS] трапилося залиття холодною водою із квартири [ADDRESS] , у зв`язку з чим коридор, туалет, ванна потребують ремонту стелі (шпаклівка, покраска) 5 м2 . Вказаний акт не є належним доказом у справі, на який посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, з огляду на наступне. Як вбачається зі змісту наданого позивачем акту про залиття від 05 липня 2016 року, відповідачка не була присутня під час огляду місця начебто залитої квартирі [ADDRESS] , яка належить позивачу, та не була залучена до складення цього акту. У разі залиття комісією повинно було проведено обстеження не лише квартири позивача, а й її квартири, як ймовірного джерела протікання, яке вказане в акті пре залиття. Однак, обстеження її квартири на предмет встановлення причини залиття у квартирі [ADDRESS] здійснено не було, запрошення на комісійне обстеження вона не отримувала. Її підписи про ознайомлення з актом як начебто винної у залитті сторони або примітка комісії щодо її відмови від підписання акту відсутні. Висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття, в акті також не міститься. Актом від 05 липня 2016 року не є встановленою особа відповідача як винна у залитті квартири відповідача 27 червня 2016 року. Позивачем не надано жодних доказів про вчинення відповідачем дій, що могли спричинити залиття квартири позивача. У зв`язку з відсутністю протиправних діянь та вини відповідача в залитті квартири [ADDRESS] , відсутній і причинний зв`язок між неправомірними діями та спричиненими наслідками. Зважаючи на те, що акт від 05 липня 2016 року не містить інформацію про обставини, що підтверджують заявлені позивачем вимоги, а саме завдання нею матеріальної шкоди, такий доказ є неналежним для підтвердження вимог позивача, а тому вимога [PERSON] про стягнення з неї матеріальної шкоди. є безпідставною та задоволенню не підлягає. Ознайомившись з копією висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 621 від 29 липня 2016 року, складеного судовим експертом Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Ольговським В.В., нею виявлено, що плями, зафіксовані експертом у фототаблиці дослідження, були наявні в квартирі [ADDRESS] до 27 червня 2016 року. Вищевказані плями та їх характер вона особисто бачила у квартирі [PERSON] приблизно у 2013 році, що мають можливість підтвердити сусідка позивача - власник квартири [ADDRESS] [PERSON] , квартира якої знаходиться на одній сходовій клітині з квартирою позивача, а також власником квартири [ADDRESS] [PERSON] . У висновку експертного будівельно-технічного дослідження №621 від 29 липня 2016 року було встановлено наявність розводів та відшарування шпаклівки, шпалер і фарби у ванній кімнаті, вбиральні та коридорі квартири [ADDRESS] , однак висновок щодо давності вищевказаних дефектів та час їх виникнення дослідження не містить. У зв`язку з цим, вимога [PERSON] про стягнення з неї витрат у розмірі 2537,28 грн. на проведення експертного обстеження дефектів, дата виникнення та походження яких не доведена, є безпідставною та задоволенню не підлягає. У зв`язку з тим, що нею не було завдано жодної матеріальної шкоди позивачу з огляду на викладені вище аргументи, наявність у неї грошового зобов`язання (боргу) перед позивачем відсутня. Крім того, жодного разу з 27 червня 2016 року та до дати подання позовної заяви ані усно, ані письмово позивачем не було пред`явлено їй вимогу щодо сплати їй матеріальної шкоди. Доказів про чинення відповідних дій позивачем до суду не надано, відтак відсутнє підтвердження про прострочення відповідачем виконання зобов`язання. Таким чином, вимога [PERSON] про стягнення з неї витрат інфляційних збитків у розмірі 1036,74 грн. є безпідставною та задоволенню не підлягає. Датою ймовірного залиття, про яке стверджує позиває є 27 червня 2016 року, однак позов подано 23 липня 2019 року, тобто більше ніж через три роки після того, як у позивача з`явилося право на подання до суду, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Враховуючи викладені обставини, просить суд у задоволенні позову відмовити (а.с.113-114). 30 січня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 30 березня 2020 року,о 15 год. 00 хв. за клопотанням позивачки. 30 березня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 07 липня 2020 року, о 10 год. 00 хв. за клопотанням відповідачки. 02 липня 2020 року від представника позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідачка після затоплення квартири позивачки уникала спілкування. Примусово залучити відповідачку для здійснення обстеження позивачка не могла. Квартира відповідачки знаходиться над квартирою відповідачки і остання у своєму відзиві на позовну заяву не заперечує факт затоплення квартири позивачки, посилається лише на відсутність прямих доказів її вини. Будь-яких доказів стосовно того, що підтоплення квартири позивачки могло відбутись в будь-який інший спосіб, ніж це зазначено у позовній заяві, відповідачка не наводить. Відповідачка просить суд застосувати строки позовної давності посилаючись на те, що підтоплення квартири позивачки відбулось 27 червня 2016 року. Вказана обставина повинна розцінюватись судом, як визнання відповідачем факту затоплення позивачки. Саме клопотання відповідачки про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки затоплення відбулось 27 червня 2016 року. 24 червня 2019 року позивака звернулась до суду з позовом в межах строків позовної давності. 23 липня 2019 позивачка уточнила свої позовні вимоги. Тому відповідачка помилково вважає, що позивачка звернулась до суду 23 липня 2019 року (а.с. 151-152). 07 липня 2020 року у зв`язку із зайнятістю головуючого судді Сидоренко А.П. в розгляді цивільної справи № 591/4575/19, провадження № 2/591/475/20 підготовче засідання відкладено до 29 липня 2020 року 09 год. 00 хв. 29 липня 2020 року протокольною ухвалою суду у підготовчому засіданні оголошено перерву до 10 серпня 2020 року, 10 год. 15 хв. у зв`язку з клопотанням відповідачки. 10 серпня 2020 року від відповідачки [PERSON] надійшли заперечення на відповідь позивача, в яких зазначає, що закон не покладає на споживача відповідальність за технічний стан стояка холодного водопостачання до першої запірної арматури. В якості доказу її вини у залитті квартири позивач надала акт про залиття від 05 липня 2016 року, складений комісією у складі головного інженера [PERSON] та майстра технічної дільниці [PERSON] . Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Окрім цього, в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил: «чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. [ADDRESS] у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушник сушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.». Проста фіксація замокання стін та стелі не може бути розцінена судом як належний доказ того, що залиття сталося саме з вини відповідача. З доданого позивачем акту вбачається, що він не відповідає вимогам закону. Хоча в акті зазначена причина залиття «протікання стояка у кв. 80 х.в.п.», але в її квартиру члени комісії не заходили, ніякого обстеження не робили, стояк ніхто з членів комісії не оглядав, тому не могли об`єктивно встановити його технічний стан і з`ясувати, чи мало місце протікання чи можлива будь-яка інша причина залиття (наприклад, гідроудар). Про складання акту її ніхто не повідомляв, з актом не була ознайомлена, у зв`язку з чим була позбавлена можливості надати будь-які пояснення з приводу його складання. В акті не зазначено, в чому саме полягає пошкодження стояку та відсутній висновок щодо встановлення вини конкретної особи, можливо організації, яка постачає воду. Відповідно до висновків і рекомендацій у акті зазначені приміщення - коридор, туалет, ванна, які потребують ремонту стелі (шпаклівка покраска) 5 кв.м. Але в акті не зазначені об`єми спричиненої шкоди конкретно по кожному приміщенню, йде посилання лише на загальну площу ремонту, тому доказів об`єму залиття по кожному приміщенню позивачка не надала. Не оглянувши її квартиру, комісія не змогла встановити, хто саме є винним у залитті квартирі [ADDRESS] позивача 27 червня 2016 року, а її висновок ґрунтується на припущеннях. Отже, вона проживає на другому поверсі будинку 5-ти поверхового будинку. Стояк холодного водопостачання проходить через квартири, які належать їх власникам також і на 4-му, і на 5-му поверхах. Оскільки комісія не обстежила технічний стан їхнього загального стояка у вище розташованих квартирах, тому висновок щодо протікання стояка саме у її квартирі не є достовірним. Звертає увагу суду, що приблизно у 2008 році, в квартирах, розташованих в їхньому під`їзді по їхньому стояку, відбулось залиття квартир з квартири [PERSON] , розташованої на 3-му поверсі. В результаті залиття були пошкоджені стіни та стелі всіх нижче розташованих квартир, в тому числі і в квартирі позивача. Після залиття, власники квартир, окрім позивача, здійснили у своїх квартирах ремонти. Сліди колишнього залиття у квартирі позивача весь час залишались. Вказані обставини в судовому засіданні будуть підтверджені поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , які неодноразово бували у квартирі позивача до 27 червня 2016 року. На даний час сліди залиття залишились і на стінах площадок з 3-го до 1-го поверхів. Вимоги щодо стягнення інфляційних збитків є незаконними, оскільки правовідносини щодо стягнення матеріальної шкоди не носять характер грошових зобов`язань. Також, позовна заява [PERSON] пред`явлена до суду з порушенням встановленого законом 3-х річного строку позовної давності, що є також є підставою для відмови у задоволенні її вимог. Просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити за необґрунтованістю (а.с.175-178). 10 серпня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 08 жовтня 2020 року, 08 год. 30 хв. у зв`язку з наданням можливості ознайомитися з запереченнями позивачу та її представнику. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено для розгляду по суті на 03 лютого 2021 року, 15 год. 00 хв. 03 лютого 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 10 лютого 2021 року, 16 год.00 хв. за клопотанням представника 3-ї особи. 10 лютого 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 02 червня 2021 року, 14 год.00 хв. у зв`язку із клопотанням представника відповідачки та представника третьої особи. 02 червня 2021 року протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 17 вересня 2021 року, 10 год. 00 хв. у зв`язку з необхідністю виклику позивачки та свідків. 17 вересня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 06 грудня 2021 року, 15 год. 00 хв. у зв`язку із клопотанням представника позивача. 06 грудня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 18 лютого 2022 року, 13 год. 00 хв. у зв`язку з необхідністю забезпечення явки свідків. 18 лютого 2022 року протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 08 квітня 2022 року для виклику свідків. Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми. Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року. Справа призначена до судового розгляду 21 липня 2022 року о 15 год. 00 хв. 21 липня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 10 жовтня 2022 року, 10 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням представника 3-ї особи. 10 жовтня 2022 року у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою в Сумській області, розгляд справи відкладено до 16 грудня 2022 року, о 13 год. 00 хв. 16 грудня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 30 січня 2023 року, 10 год. 00 хв. у зв`язку з неявкою позивачки та відповідачки. 30 січня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 23 лютого 2023 року, надано час представнику позивача для узгодження позиції з позивачем щодо проведення експертизи. В зазначене судове засідання з`явилися представник відповідачки, яка проти позову заперечувала з підстав, що викладені у відзиві, та представник третьої особи, яка при вирішенні позову покладається на розсуд суду Позивачка, відповідачка та третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про спадщину за законом від 08 квітня 2016 року, спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його донька [PERSON] , [INFO] , на 1/2 частку у спадщині та дружина [PERSON] , на 12 частку у спадщині. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтва складається з частки квартири під номером [ADDRESS] (т.І, а.с.47, 48). 05 липня 2016 року комісією у складі: головного інженера виконавця послуг Швець С.В. голова комісії, майстра технічної дільниці Гавриленка Р.В., мешканки квартири [ADDRESS] [PERSON] , представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкову системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету складено акт про те, що 27 червня 2016 року в будинку [ADDRESS] трапилось залиття холодною водою із квартири [ADDRESS] . Причиною залиття, що трапилось на систему ЦО, ГАП (або ХВП) вказано протікання стояка у квартирі 80 х.в.п. Висновки комісії: коридор, туалет, ванна і т.д. потребують ремонту стелі (шпаклівка, покраска і т.д.) 5 кв.м. (т. І а.с.50). Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 621 від 29 липня 2016 року розмір матеріальної шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок залиття квартири за адресою: [ADDRESS] станом на дату проведення обстеження об`єкту 28 липня 2016 року становить 2638 грн.38 коп. Додатком до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 621 від 29 липня 2016 рокує є фототаблиця, в якій показано наслідки залиття квартири (т. І а.с.51-80). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою сторін, мешкає за адресою: [ADDRESS] , де проживає приблизно з 1974 року. Пояснила, що квартира [PERSON] була залита сусідкою з третього поверху. В кінці серпня якого року вона не пам`ятає. Лилося аж на перший поверх. Це було близько 10 років тому. Вони допомагали прибігали, бо було багато води, вона була брудною. У [PERSON] було залиття, і з тих пір ремонт не робився. Коли у неї помер чоловік, вона до 40 днів запросила допомогти поклеїти шпалери, але так і не покликала. Це у 2013 році було. Більше вона шпалери не шукала, і нічого не робилося. З приводу залиття 27 червня 2016 року не відомо. Коли ставили кондиціонер в червні 2016 року, вона побачила, що у [PERSON] на стіні в залі патьок води. Вдруге у 2016 році коли вона була у квартирі, стан квартири не змінився, був такий самий. Після встановлення кондиціонеру, [PERSON] покликала з приводу шпалер, це десь через тиждень було десь. Вона хотіла в коридор фотошпалери поклеїти. Стеля в коридорі підтьокша була. Шпакльовка там була на місці. У ванній кімнаті сліди затоплення невеликі. Рижі плями у ванній кімнаті попід стінами, на стінах. Там плитка була якась, стеля у ванній кімнаті не була пошкоджена. Винними у залитті, яке відбулось 10 років тому, були мешканці квартири [ADDRESS] та [PERSON] заплатила [PERSON] за шкоду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою сторін, мешкає за адресою: [ADDRESS] . У квартирі проживає з народження з 1974 року. Знає сусідку [PERSON] , її квартира розташована напроти її квартири. Більше 10 років тому сусідка та третьому поверсі [PERSON] з квартири [ADDRESS] залила сусідку [PERSON] , вона при цьому була присутня, допомагала [PERSON] виносити речі, вимочувати вологу. При цьому була присутня позивачка, на цей момент була жива мати [PERSON] . [PERSON] по стінах у [PERSON] залишилися з тих часів. Коли померла мама, а потім чоловік [PERSON] десь у ці часи, вони заносили гроші, і тоді було видно патьоки у квартирі. Ремонт робила мама [PERSON] . Їй відомо лише про одне залиття. Про залиття 27 червня 2016 року їй нічого не відомо. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є мешканкою квартири [ADDRESS] , проживає за вказаною адресою з 1986 року. Зазначила, що вона заливала і позивачку, і відповідачку, двічі, другий раз у 2016 році в кінці червня, за що з ними розплатилася. [PERSON] досі ремонт не зробила, у них претензій до неї не було. Позивачка прийшла до неї з претензією і перший, і другий раз. В квартиру позивачки вона заходила: затоплення в ванній, туалеті, на кухні стеля була пошкоджена. Комісія не приходила жодного разу. Позивачка звала свідка, як вона її затопила. Про те, що [PERSON] затопила вона чула, але чи це правда чи ні їй не відомо. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він працює головним інженером ТОВ «Сумитехнобудсервіс» з січня 2016 року. По суті акту про залиття обстеження квартири проводилося візуально, обставин не пам`ятає. Якщо підпис в акті стоїть, то значить він оглядав квартиру. Причина залиття протікання стояка з квартири [ADDRESS] . Якщо немає підпису в акті мешканця квартири, то спілкування з мешканцями квартири не було. У разі відмови мешканця квартири надати доступ до квартири, про це було б зазначено в акті. Частиною 1\~статті 316 ЦК України\~встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.ч. 4, 5\~ст. 319 ЦК України\~власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. За змістом ч. 1\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. Частинами 1 і 2\~статті 22 ЦК України\~встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до\~статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими\~наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт від 05 липня 2016 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, оскільки в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття. Власник зазначеної в акті квартири, з якої вказано залиття, також не була присутньою при його складанні та не\~підписувала його. Тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачкою майнової шкоди. Крім того, під час судового розгляду з показань свідків встановлені обставини, які вказують на те, що залиттю квартири позивачки, яке мало місце у червні 2016 року, передувало залиття квартири раніше. Зазначені обставини не спростовані позивачкою належними та допустимими доказами, та з урахуванням показань свідків, які вказували на те, що ремонті роботи після первісного залиття квартири позивачкою не проводилися, вказують на неможливість встановлення обсягу завданої позивачці шкоди залиттям, яке відбулося 27 червня 2016 року. Крім того, учасникам справи роз`яснялося, що належним доказом на підтвердження причини залиття, яке відбулося 27 червня 2016 року, є експертний висновок, а також роз`яснено наслідки невчинення процесуальних дій. Проте клопотання про призначення експертизи заявлено не було, також як і не надано відповідного експертного висновку. Згідно вимог ст. ст.\~76,\~77,\~79,\~80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Однак, факт залиття квартири, власником якої є позивачка, з вини відповідачки не підтверджено належними доказами. Оскільки під час судового розгляду справи докази сторони позивача, а саме акт про залиття квартири, висновки будівельно-технічного дослідження, спростовані відповідачкою належними та допустимими доказами, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи висновок суду про недоведеність завдання відповідачкою шкоди внаслідок залиття квартири, не підлягають задоволенню і її позовні вимоги про стягнення інфляційних збитків, які є похідними від основної вимоги На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивачку.

Outcome: dismissed