Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Грибан\~Ж.\~В. звернувся в суд з позовом до Кредитної спілки «Волинська» про виконання вимоги спадкоємця члена кредитної спілки щодо повернення частки додаткового пайового внеску і стягнення відсотків за користування грошовими коштами, пені та інфляційних збитків. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] . За життя [PERSON] був членом кредитної спілки «Волинська» та за ним рахується обов`язковий пайовий внесок в розмірі 17 гривень та додатковий пайовий внесок в розмірі 84\~618,11 гривень, які є власністю кредитної спілки «Волинська» відповідно до статуту. Позивач успадкував 1/6 частку додаткового пайового внеску [PERSON] у КС «Волинська», що становить 14\~436,33 гривень. 09 серпня 2019 року позивач звернувся до КС «Волинська» із заявою про повернення йому пайового внеску у тридцятиденний строк з часу отримання вимоги. Однак, у запропоновані строки КС «Волинська» не надала позивачу жодної відповіді на вищевказану заяву. Враховуючи те, що обов`язок відповідача з повернення [PERSON] коштів пайового внеску є грошовим зобов`язанням, то до спірних правовідносин застосовуються положення ст. 625 ЦК України. У відповідності до представленого розрахунку, виходячи з суми грошового зобов`язання 14\~436,33 гривень, розмір відсотків за користування грошовими коштами за період з 09 вересня 2019 року по 18 серпня 2022 року становить 1\~274,32 гривень, інфляційні збитки 4\~838,95 гривень, а пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання 8\~593,46 гривень. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного позивач просить: стягнути з КС «Волинська» на користь [PERSON] 1/6 частку додаткового пайового внеску до капіталу спілки 14\~436,33 гривень, 1\~274,32 гривень відсотків за користування грошовими коштами, 8\~583,46 гривень пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 4\~838,95 гривень інфляційних збитків за період з 09 вересня 2019 року по 18 серпня 2022 року. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. 04 листопада 2022 року від представника відповідача КС «Волинська» Гріненка\~В.\~І. до суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи позов, представник відповідача зазначає, що позивач, будучи спадкоємцем члена КС «Волинська» [PERSON] , після смерті останнього не набув прав та обов`язків члена кредитної спілки. Оскільки позивач не є членом кредитної спілки, то належні йому в порядку спадкування кошти додаткового пайового внеску обліковувались у КС «Волинська» як кредиторська заборгованість, виплата доходів по якій не передбачена. Також представник відповідача підтверджує, що [PERSON] 09 вересня 2019 року надав заяву про виключення його з членів спілки та повернення йому пайового внеску. Однак, КС «Волинська» не здійснило виплату позивачу коштів, оскільки заява мала ультимативний характер та не містила реквізитів для перерахунку затребуваних коштів. Крім того, представник відповідача вказує на пропуск позивачем строку позовної давності у цій справі. [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину 27 вересня 2018 року, а тому, на переконання представника відповідача, строк на пред`явлення вимоги про повернення спадкових коштів розпочався саме 27 вересня 2018 року та сплив 27 вересня 2021 року. Таким чином, представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити повністю. Ухвалою суду від 01 лютого 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Грибан Ж. В. в судове засідання не з`явилась, попередньо подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача КС «Волинська» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причини своєї неявки представник відповідача суду не повідомив. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Липинської сільської ради Луцького району Волинської області (а. с. 43). На запит суду приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Гловацька А. В. надала копію спадкової справи, заведеної до майна померлого [PERSON] . Матеріалами спадкової справи підтверджується, що спадкоємцями померлого [PERSON] є: його дружина [PERSON] та сини [PERSON] , [PERSON] . Суд установив, що позивач [PERSON] належним чином успадкував 1/3 частину майна батька та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане 27 вересня 2018 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Гловацькою А. В. (а. с. 6). З копії вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом установлено, що спадщина, на яку у відповідній частці видане це свідоцтво, складається, зокрема, з 1/2 частки додаткового пайового внеску у Кредитній спілці «Волинська» в сумі 84\~618,11 гривень (а. с. 6). З наведеного слідує, що позивач [PERSON] успадкував 1/6 частку додаткового пайового внеску спадкодавця [PERSON] у КС «Волинська», що становить 14\~103,02 гривень (84\~618,11 гривень / 6). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Статтею 23 Закону України «Про кредитні спілки» визначено: внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності; Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо; Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом, та облігації міжнародних фінансових організацій, що розміщуються на території України; Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Додатковий пайовий внесок члена кредитної спілки це необов`язковий зворотний внесок члена кредитної спілки, режим залучення якого визначається положенням про фінансове управління. За підсумками фінансового року на додатковий пайовий внесок може розподілятися нерозподілений доход у вигляді плати (процентів) у розмірі та порядку, які визначені загальними зборами кредитної спілки. Крім цього, на додатковий пайовий внесок може протягом року нараховуватись плата (проценти) у розмірі та порядку, визначених загальними зборами кредитної спілки, але не частіше ніж один раз у квартал. Підставою для\~повернення додаткового\~пайового внеску\~є припинення\~членства у\~кредитній спілці. Додаткові внески пайового типу також можуть бути повернені за заявою члена кредитної спілки за умови дотримання кредитною спілкою нормативів капіталу. Додаткові пайові внески формують пайовий капітал кредитної спілки та є власністю кредитної спілки (Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг, Розпорядження «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо ведення бухгалтерського обліку кредитною спілкою та об`єднаною кредитною спілкою» від 18.12.2003 N 171). Прийняття до кредитної спілки та виключення з її складу провадяться на підставі письмової заяви особи за рішенням спостережної ради кредитної спілки, крім випадків припинення членства\~у зв`язку\~із смертю\~особи або виключенням члена за рішенням загальних зборів у разі порушення ним статуту кредитної спілки (частина 3 статті 10 21 Закону України «Про кредитні спілки»). У разі смерті члена кредитної спілки довідки про його внески та рахунки видаються спадкоємцям, нотаріусам та консульським установам іноземних держав, у провадженні яких знаходяться справи про спадщину (абзац 3 частини 5 статті 21 Закону України «Про кредитні спілки»). Враховуючи наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що членство [PERSON] у КС «Волинська» припинилось у зв`язку з його смертю, тобто [INFO] . Право на повернення додаткового пайового внеску [PERSON] отримали його спадкоємці, в тому числі, позивач [PERSON] . Установлено, що [PERSON] після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом (27 вересня 2018 року) звернувся до КС «Волинська» із заявою (від 09 серпня 2019 року) про повернення йому коштів додаткового пайового внеску (а. с. 9). Зміст відзиву відповідача дає підстави для висновку, що КС «Волинська» не заперечує право позивача на отримання частки додаткового пайового внеску спадкодавця [PERSON] та зазначає, що належні позивачу в порядку спадкування кошти додаткового пайового внеску обліковувались у КС «Волинська» як кредиторська заборгованість. Статтею 17 Загальної декларації прав людини передбачено, що ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. З урахуванням приписів законодавства та наданих позивачем доказів, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині вимог про стягнення з 1/6 частки додаткового пайового внеску в розмірі 14\~103,02 гривень. Вирішуючи заяву відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності, суд зазначає таке. Відповідно до вимог статей 256, 257, 261 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За правилами статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З моменту смерті [PERSON] його членство у КС «Волинська» припинилось, що зумовлює обов`язок відповідача повернути кошти додаткового пайового внеску спадкоємцям [PERSON] , які звернулись з відповідною заявою та документами, які підтверджують таке право вимоги. Установлено, що позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 27 вересня 2018 року. Свідоцтво про право на спадщину це процесуальний нотаріальний акт, який засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців. Таким чином, позивач має правовстановлюючий документ, який засвідчує його право власності на 1/6 додаткового пайового внеску [PERSON] до КС «Волинська». У контексті спірних правовідносин, суд вважає, що позивач, отримавши право власності на частку додаткового пайового внеску у КС «Волинська», мав вчинити дії, передбачені чинним законодавством, з метою отримання виплати відповідачем належних йому коштів додаткового пайового внеску. Установлено, що [PERSON] звернувся до КС «Волинська» із заявою про повернення йому коштів додаткового пайового внеску 09 серпня 2019 року. Наведене також підтверджує й відповідач у своєму відзиві на позовну заяву. У вказаній заяві позивач повідомляє, що у випадку відсутності реагування на його заяву в 30-ти денний строк, або у випадку відмови у задоволенні заяві, він залишає за собою право звернення до відповідних державних установ з метою врегулювання спору (а. с. 9). Досліджені судом обставини справи свідчать, що позивач міг дізнатись про порушення свого права після того, коли відповідач належним чином не відреагував на його заяву про повернення спадкових коштів. Суду достовірно невідома дата отримання відповідачем заяви [PERSON] про повернення коштів, однак, враховуючи, що така заява позивача датована 09 серпня 2019 року, беручи до уваги тридцятиденний строк на очікування відповіді відповідача, суд дійшов висновку, що строк позовної давності у спірних правовідносинах слід відраховувати з 09 вересня 2019 року. З цим позовом до суду [PERSON] звернувся 18 серпня 2021 року, тобто у межах трирічного строку позовної давності. За змістом стст.524, 533535 і 625 ЦК грошовим є зобов`язання, виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника щодо такої сплати. Згідно із ч.2 ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Отже, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозд.1 розд. III кн.5 ЦК), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозд.2 розд. III кн.5 ЦК). Таким чином, у ст.625 ЦК визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення 3 % річних та інфляційних збитків за період з 09 вересня 2019 року по 18 серпня 2022 року. Однак, суд відхиляє представлений позивачем розрахунок, оскільки в його основу покладено суму грошового зобов`язання в розмірі 14\~436,33 гривень, тоді як відповідно до висновків суду належна позивачу 1/6 частка додаткового пайового внеску становить 14 103,02 гривень. Здійснивши відповідні розрахунки, суд встановив, що період прострочення грошового зобов`язання - 1075 днів (з 09 вересня 2019 року по 18 серпня 2022 року), інфляційні збитки на суму грошового зобов`язання 14103,02 гривень становить 5 622,76 гривень. Три відсотки на суму грошового зобов`язання 14103,02 гривень за період з 09 вересня 2019 року по 18 серпня 2022 року 1\~245,00 гривень. Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для нарахування на суму простроченого грошового зобов`язання неустойки (пені). У своїй позовній заяві позивач вказану частину вимог не обґрунтовує. У розрахунку пені позивач використовує подвійну облікову ставку Національного Банку України. Суд зазначає, що така формула розрахунку пені передбачена ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань». Однак, цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. З наведеного слідує, що Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» не регулює спірні правовідносини, а тому позов в частині вимог про стягнення пені до задоволення не підлягає. Визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які їх регулюють, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з КС «Волинська» на користь [PERSON] 20\~970,78 гривень, з яких 14\~103,02 гривень 1/6 частка додаткового пайового внеску [PERSON] ; 5 622,76 гривень інфляційні збитки; 1 245,00 гривень 3 % річних. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Установлено, що при зверненні до суду з цим позовом [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 992,40 гривень. Враховуючи ціну позову (29\~143,06 гривень) та висновок суду про часткове задоволення позову на суму 20\~970,78 гривень, що становить 71,96 % від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 714,13 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: partial