Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є батьком їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання дитини не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, знаючи, що його син, [PERSON] , потребує батьківської уваги і допомоги. Відповідач має достатньо коштів для забезпечення себе, і їхньої спільної дитини. Будь-який інших стягнень з відповідача не проводиться. Позивач працює, але\~враховуючи незначний\~розмір доходу,\~який отримує,\~вона не\~може самостійно\~забезпечувати достатні\~умови для\~виховання та\~проживання своєї\~дитини,\~тому просить суд стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з усього його заробітку (доходу) щомісячно, на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи з 18 січня 2023 року. Ухвалою суду від 20 січня 2023 року було ухвалено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження в справі та призначити до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження /а.с. 12/. У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає та просить суд розглянути справу за його відсутності. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, сторони в поданій позовній заяві просили розглянути справу за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнав, тому суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~проводиться без участі сторін за наявними у справі матеріалами. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області /а.с. 7/. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в період часу з 21 травня 2010 року по 30 липня 2018 року /а.с. 5, 6/. Відповідно до положень ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України\~\~27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.ч. 1-2 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З довідки, виданої Комунальним підприємством Іванківської селищної ради «Виробниче управління житлово-комунального господарства» слідує, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з [PERSON] /а.с. 8/. Згідно статті 141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, доньки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, які мають суттєве значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач довідки про свої доходи суду не надав. Відповідно до ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи слідує, що позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом 18 січня 2023 року, тому суд вважає за можливе присудити аліменти на утримання дитини з 18 січня 2023 року. Згідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. З наданого відповідачем пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] являється інвалідом ІІ групи. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп. Враховуючи вимоги п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» суд вважає за доцільне, звільнити [PERSON] від сплати судового збору. Вимогою ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, як відповідач, є інвалідом 2 групи, звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved