Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 червня 2019 року в Дрогобицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, посилаючись на те, що подружнє життя із відповідачем не склалося через постійні непорозуміння та конфлікти, що в результаті призвели до фактичного припинення шлюбних відносин; вони втратили почуття любові та взаємоповаги. Від шлюбу в сторін дітей немає; вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин і разом не проживають, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Позивач до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. Відповідач у минулому судовому засіданні проти позову заперечував, а тому судом було вирішено надати сторонам термін для примирення; однак в останньому судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення і пояснив, що за наданий судом строк для примирення він із дружиною не примирилися і, на його переконання, це є цілком неможливим, однак він не розуміє в чому причина їх несумісності. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Тому до ухвалення судового рішення судом роз`яснено наслідки відповідної процесуальної дії. Також судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 червня 2019 року в Дрогобицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області; від цього у сторін дітей немає. Сторони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть із вересня 2022 року. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом уживались заходи для збереження сім`ї та сторонам надавався строк для примирення, однак вони не примирились; позивач у письмовому зверненні наполягала на питанні розірвання шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку; відповідач пояснив, що він із дружиною вже не повернуться до нормального їх подружнього життя, оскільки це суперечить інтересам сторін і він вважає причиною розводу саме незрозумілу поведінку дружини. З`ясувавши обставини справи під час її розгляду, суд приходить до висновку про зайве надалі вживати заходи для збереження сім`ї та надавати сторонам строк для примирення. Суд вважає, що сім`я розпалася, оскільки із звернення позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить її інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються більше півроку. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим позивач звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї. При наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права; відтак, позов підставний та підлягає задоволенню. У зв`язку з таким вирішенням спору, а також вини сторін навзаєм у розпаді сім`ї слід стягнути із відповідача половину понесених судових витрат позивачем.

Outcome: approved