Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Стислий виклад обставин справи та обгрунтування позовних вимог Представник позивача звернулася до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги представник позивача обґрунтувує тим, що [PERSON] є матір`ю трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 28 серпня 2015 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та визначено місце проживання дітей з батьком. Однак, батько дітей, [PERSON] , помер [INFO] і вихованням дітей займалася їх мати - відповідачка у справі [PERSON] . Рішенням комісії з питань захисту прав дитини відповідачка була взята на соціальний супровід 16.02.2021 як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. У ході здійснення соціального супроводу, мати не виконувала умови договору, не виконала жодних зобов`язань, передбачених заходами супроводу. Рішенням виконавчого комітету Рокитнянської селищної ради Київської області від 18.02.2021 № 23 дітей було тимчасово влаштовано до комунального закладу Рокитнянської селищної ради Київської області "Рокитнянський дитячий будинок "Чебурашка" за заявою матері, у зв`язку із складними сімейними обставинами та відсутністю належних умов проживання. [PERSON] зобов`язувалася відвідувати дітей у закладі, та створити належні умови для повернення їх у сім`ю. За час перебування дітей у закладі [PERSON] відвідувала дітей кілька разів, не допомагала матеріально. Питання про доцільність позбавлення [PERSON] розглядалося 23.08.2022 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Рокитнянської селищної ради. На засідання комісії мама не з`явилася. В зв`язку з тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не створила належних умов для проживання дітей, не звернулася із заявою про повернення їх у сім`ю, просить, з метою захисту прав малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та надання їм статусу дітей, позбавлених батьківського піклування, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно трьої її малолітніх дітей. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, відповідно до статті 165 СК України мають, у тому числі, орган опіки та піклування. Крім того, зазначає, що статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на викладене, просить стягувати з відповідачки аліменти на утримання трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Відповідачка [PERSON] своїм правом на наданні відзиву на позов не скористалась та не надала такого відзиву. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Позовна заява разом з доданими до неї документами надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 06 жовтня 2022 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 жовтня 2022 року справа передана для розгляду судді Чорненькій О.І. На виконання вимог частини 6 статті 187 ЦПК України 12 жовтня 2022 року судом подано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки. Інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки надійшла на адресу суду 17 жовтня 2022 року. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 19 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Зазначену ухвалу разом з позовною заявою та додатками до неї, рекомендованим листом відправлено відповідачці та третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Представник позивача, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибула. Натомість, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої підготовчий судовий розгляд просить проводити у її відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила. Так, ухвала про відкриття провадження разом з позовною заявою та доданими до неї документами, поштовим зв`язком була надіслана на адресу фактичного місця проживання відповідачки, зазначену у позовній заяві. Однак, поштове відправлення № 0960101825055 було повернено з відміткою про причини повернення - "неправильно зазначена (відсутня) адреса", що підтверджується довідкою, складеною відповідальним працівником відділення зв`язку. З огляду на викладене, ухвала про відкриття провадження разом з позовною заявою та доданими до неї документами, поштовим зв`язком була надіслана також на адресу реєстрації місця проживання відповідачки, зазначену у інформації, наданої органом місцевого самоврядування на запит суду. Поштове відправлення № 0960101852001 було вучено адресату особисто 02 грудня 2022 року, що підтверджується зворотнім рекомендовани повідомленням про вручення поштового відправлення. Також повістка про виклик на судове засідання призначене на 22.02.2023 була вручена особисто відповідачці 24.01.2023, про що свідчить рекомендовене повідомлення про вручення поштового відправлення. Також, відповідачка про дату, час та місце розгляду справи була повідомлення шляхом надсилання на номер її мобільного телефону СМС-повідомлення про виклик у судове засідання. Зазначене СМС-повідомлення було доставлено абоненту 24.11.2022, що підтверджується довідкою про його доставку, складеною відповідальною особою суду. Крім того, відповідно до вимог частини 11 статті 128 ЦПК України, відповідачку [PERSON] було викликано шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті судової влади за посиланням: https://rk.ko.court.gov.ua/sud1021/gromadyanam/ogolosennya. Такі оголошення були оприлюдненні 02.11.2022, 25.11.2022. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмата спору - Центру соціальних служб Рокитнянської селищної ради Київської області, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не прибула. Однак, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої підготовчий судовий розгляд просить проводити у її відсутності. Позов підтримує та просить задоволити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмата спору - Рокитнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не прибула. Натомість, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без представника відділу. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 09 січня 2023 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду на 13 годину 26 січня 2023 року. У судове засідання представник позивача не прибула, натомість, через канцелірію суду подала заяву у якій зазначила, що позов підтримує повністю та провить його задовольнити. Розгляд справи просить проводити у її відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у разі неявки відповідачки. Відповідачка - [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибула та про причини своєї неявки суд не повідомила. Так, повістка про виклик до суду поштовим зв`язком була надіслана на адресу реєстрації її місця проживання. Поштове відправлення № 0960101881869 було вручено адресату особисто 24 січня 2023 року, що підтверджується зворотнім рекомендовани повідомленням про вручення поштового відправлення. Також, відповідачка про дату, час та місце розгляду справи була повідомлення шляхом надсилання на номер її мобільного телефону СМС-повідомлень про виклик у судове засідання. Зазначені СМС-повідомлення були доставлені абоненту 10.01.2023 та 27.01.2023, що підтверджується відповідними довідками про їх доставку, складеними відповідальною особою суду. Крім того, відповідно до вимог частини 11 статті 128 ЦПК України, відповідачку [PERSON] було викликано шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті судової влади за посиланням: https://rk.ko.court.gov.ua/sud1021/gromadyanam/ogolosennya. Такі оголошення були оприлюдненні 13.01.2023, 27.01.2023. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмата спору - Центру соціальних служб Рокитнянської селищної ради Київської області, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибула. Однак, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої судовий розгляд справи просить проводити у її відсутності. Позов підтримує та просить задоволити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмата спору - Рокитнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибула. Натомість, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без представника відділу. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про судовий розгляд справи, відзиву на позов не надала та свою позицію щодо заявленого до неї позову у будь-який інший спосіб не висловила. За таких обставин суд розглядає справу за наявними письмовими матеріалами. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи позицію представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, прийнявши всі заходи по виклику відповідачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статтей 223, 280 ЦПК України. Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, розгля справи проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Позивач - орган опіки та піклування Рокитнянської селищної ради Київської області в особі селищного голови, звернувся до суду з даним позовом, в якому просить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 28 серпня 2015 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . При цьому шлюбне прізвище відповідачки " [PERSON] " змінено на дошлюбне - " [PERSON] ". Цим же рішенням суду визначено місце проживання дітей з батьком - [PERSON] . Відповідачка [PERSON] є матір`ю трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 07.02.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 07.02.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 11.07.2014 виконавчим комітетом Синявської сільської ради Рокитнянського району Київської області. Однак, батько дітей, [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується скороченим витягом акту про смрть, виданого 08.01.2019 бюро запису актів цивільного стану м. Катовіце Сілезького воєводства Республіки Польща. Після смерті батька дітей їх вихованням стала займалася мати - відповідачка у справі [PERSON] . Рішенням комісії з питань захисту прав дитини відповідачка була взята на соціальний супровід 16.02.2021 як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. Під час візитів у сім`ю [PERSON] неодноразово відмовлялася надати можливість обстежити умови проживання, не виконувала рекомендації соціальних працівників, рідко йшла на контакт. У ході здійснення соціального супроводу, мати не виконувала умови договору, не виконала жодних зобов`язань, передбачених заходами супроводу. 16 лютого 2021 року від [PERSON] надійшла заява про тимчасове влаштування дітей у місцевий дитячий будинок «Чебурашка» у зв`язку із складними сімейними обставинами та відсутністю належних умов проживання. Рішенням виконавчого комітету Рокитнянської селищної ради Київської області від 18.02.2021 № 23 дітей було тимчасово влаштовано до комунального закладу Рокитнянської селищної ради Київської області "Рокитнянський дитячий будинок "Чебурашка" за заявою матері, у зв`язку із складними сімейними обставинами та відсутністю належних умов проживання. [PERSON] зобов`язувалася відвідувати дітей у закладі, та створити належні умови для повернення їх у сім`ю. 16 серпня 2021 року від [PERSON] надійшла заява про продовження терміну перебування дітей у дитячому будинку «Чебурашка» у зв`язку із складними сімейними обставинами та відсутністю належних умов проживання. Однак, за час перебування дітей у закладі [PERSON] відвідувала дітей не регулярно, не допомагала матеріально. Питання про доцільність позбавлення [PERSON] розглядалося 23.08.2022 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Рокитнянської селищної ради. На засідання комісії відповідачка не прибула, пояснивши це тим, що вона перебуває в м. Київ. У телефонній розмові з працівником служби у справах дітей та сім`ї [PERSON] повідомила, що вона не створила умови для повернення дітей та погоджується на позбавлення її батьківських прав. Рішенням Рокитнянської селищної ради Київської області №204 від 30 серпня 2022 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно трьої її малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до зазначеного висновку органу опіки та піклування Рокитнянської селищної ради Київської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Рокитнянської селищної ради Київської області від 30.08.2022 №204, захищаючи права і законні інтереси дітей виконавчий комітет Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та стягнути аліменти на їх утримання. Відповідно до інформації, наданої директором Комунального закладу Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області "Рокитнянський дитячий будинок "Чебурашка" від 22 серпня 2022 року № 17, з 18 лютого 2021 року до закладу, за заявою матері, були поміщені терміном на шість місяців малолітні вихованці [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 18 серпня 2021 року мати написала ще одну заяву про продовження терміну перебування дітей у закладі ще на шість місяців. 02 березня 2022 року діти були евакуйовані до Комунального закладу Львівської обласної ради "Львівська спеціальна школа Марії покрови І-ІІІ ступенів" м. Львів, до проживають до цього часу. За переід перебування дітей у закладі мати - [PERSON] відвідувала їх кілька разів, матеріально не допомагала та не створювала умов для належного виховання та проживання дітей. В телефонній розмові з дітьми пропонувала їм повернутися та проживати у будинку дядька разом з його сім`єю, з якої діти були поміщені до комунального закладу, але діти від такої пропозиції відмовились. Відповідно до інформації, наданої начальником відділення поліції №1 Білоцерківського РУ ГУНП в Київській області №1898/109/1102/04-2021 від 12.05.2021 з [PERSON] , [INFO] проведено профілактичну бесіду щодо відповідального батьківства та попереджено про настання адміністративної відповідальності за статтею 184 КупАП. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зазначає наступне. Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. Частиною 1 статті 19 СК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Згідно з частиною 2 статті 19 СК України, рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Частиною 5 статті 19 СК України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У зазначеній справі суд погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її трьох малолітніх дітей, оскільки він є виваженим, грунтується на фактичних даних та захищає інтереси дітей. При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18 (провадження № 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі № 522/21914/14 (провадження № 61-8179св19). Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними матеріалами цивільної справи та встановленими обставинами. На підставі наведеного,

Outcome: approved