Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

15.11.2022 року до суду звернулася [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради з позовом про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач вказує, що останній не піклується інтересами дитини та не займається її вихованням, та не є біологічним батьком дитини тому є достатньо підстав для позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 28.11.2022 року відкрито провадження, справу призначено у підготовче засідання в загальному провадженні на 21.12.2022 року. Ухвалою суду від 21.12.2022 року закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. 26.12.2022 року від Відповідача надійшла заява про визнання позову, якою він повністю визнав позовні вимоги та просив суд про ухвалення рішення про задоволення позову Представник позивача з`явилася у судове засідання, позов підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити, повідомила, що відповідач не є рідним батьком дитини, участі у вихованні сина не приймає та всіляко ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, 14.02.2023 року надала до суду висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] , витяг з відповідним рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 09.02.2023 року № 88, а також заяву, якою просила суд розглядати справу без її участі, та підтримала поданий висновок у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Органом опіки та піклування Хмельницької міської ради надано висновок № 392/01-31 від 13.02.2023 року про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина. Відповідачем - [PERSON] подано до суду заяву, якою він визнає позов та не заперечує проти задоволення позовних вимог на підставі того, що він не є біологічним батьком [PERSON] . Даними довідки Навчально-виховного комплексу №6 м. Хмельницького № 482/01-42 від 27.10.2022 року підтверджується, що учень [PERSON] навчається у 3-А навчально-виховного комплексу № 6 та з початку навчання, батько не цікавиться його вихованням та навчанням, не відвідував батьківських зборів. Факт неучасті батька у вихованні дитини підтверджуються також поясненнями свідків [PERSON] , зареєстрованої за адресою [ADDRESS] , та [PERSON] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] . Свідки у поясненнях зазначили, що вихованням сина повністю займається мати, батько не виявляє жодного інтересу до життя сина, та жодним чином не бере участі у його вихованні. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не цікавиться життям, розвитком дитини, не виконує обов`язки по утриманню дитини, її матеріальному забезпеченню, не вчиняє будь-яких дій спрямованих на забезпечення фізичного і духовного розвитку дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, не забезпечує дитину харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження здійснення перешкод відповідачу у реалізації батьківських прав та обов`язків щодо дитини. Суд вважає за доцільне відступити від висновку щодо недоцільності позбавлення батьківських прав відповідача, через обставини, які були встановлені у судовому засіданні та підтвердженні належними та допустимими доказами. Відповідач будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача, суду не надав. Зважаючи на зазначене, враховуючи, що відповідач маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, навмисно ухилився від їх виконання у відношенні свого неповнолітнього сина, а також, що відповідач є особою працездатного віку, крім того беручи до уваги той факт, що відповідач не є біологічним батьком дитини, як обставину яка ніким не оспорюється суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому слід позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved