Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позов мотивовано тим, що [PERSON] є сином [PERSON] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2020 по справі № 127/18488/20 шлюб між батьками позивача було розірвано. Судовим наказом № 127/11382/20, виданим 11.06.2020 Вінницьким міським судом, стягнуто аліменти із [PERSON] на утримання [PERSON] до досягнення ним повноліття. З 05.09.2022 [PERSON] зарахований на перший курс денної форми навчання Вінницького національного аграрного університету, спеціальність 202 «Захист і карантин рослин», загальний термін навчання з 05.09.2022 по 30.06.2026 на ОС «Бакалавр» - 3 роки 10 місяців, що підтверджується довідкою № 1813 від 16.09.2022. [PERSON] досягнув повноліття, однак продовжує навчання, доходів не має, проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним, інших утриманців немає. Зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні позивача, витрати пов`язані з навчанням (проїзд до навчального закладу, харчування, забезпечення базовими організаційними речами та приладдям) та обставини, що мають значення в їх сукупності, зокрема, й щодо можливості кожного із батьків надавати допомогу, позивач вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 4 000,00 грн, щомісячно. Відповідно до ч. 4\~ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 03.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 02.03.2023 відповідачем було надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позовні вимоги визнає частково, а саме заперечує розмір аліментів, які просить позивач стягнути з нього. Відзив мотивовано тим, що на обґрунтування заявлених позовних вимог позивач не надав до суду жодного доказу щодо доходу відповідача, а також не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність [PERSON] сплачувати аліменти у заявленому розмірі - 4 000,00 гривень, щомісячно. Позивач в порушення вимог ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України не довів належними та допустимими доказами обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог. Враховуючи вище викладене, відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1000,00 гривень, оскільки такий розмір аліментів не порушуватиме права дочки на час навчання в учбовому закладі та не погіршить його матеріальне становище. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 24.09.2020, згідно із рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2020. Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.05.2020 і до досягнення дитиною повноліття. З матеріалів справи вбачається, що позивач проживає за адресою: [ADDRESS] , тобто у квартирі, яка на праві власності належить його матері згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2022. Також судом встановлено, що з 05.09.2022 [PERSON] зарахований на перший курс денної форми навчання Вінницького національного аграрного університету, спеціальність 202 «Захист і карантин рослин», загальний термін навчання з 05.09.2022 по 30.06.2026 на ОС «Бакалавр» - 3 роки 10 місяців, що підтверджується довідкою № 1813 від 16.09.2022. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим\~потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно із ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують\~навчатися, а також той із батьків,\~з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. Згідно із\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17. Аналіз зазначених норм вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальний стан повнолітнього [PERSON] , який дійсно потребує матеріальної допомоги як з боку матері, так і з боку батька, а також особу відповідача, відсутність інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вище викладене, судом не встановлено можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 4 000,00 гривень на користь свого повнолітнього сина, який продовжує навчання. Судом також прийнято до уваги те, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на його утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі розмірі 2 000, 000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 17.01.2023 на період навчання до 30.06.2026. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в сумі 1 073,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial