Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) завдані збитки в порядку регресу у розмірі 26 676,94 грн та судовий збір 2 270 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.02.2020 о 12:05 год. по пр-ту Л. Гузара, 46-Б в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.05.2020 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим позивач, 25.06.2020 здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій стороні в розмірі 25 376,94 грн. Також, позивач поніс витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1 300 грн. Вказані витрати просив суд стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.01.2022 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи і визначено відповідні процесуальні строки. Копію ухвали суду від 24.01.2022 з копією позовної заяви та доданих до неї документів, що повторно направлялась на адресу відповідача, останнім не отримано, конверт повернувся до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Позивач копію ухвали отримав 27.01.2022. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, від позивача додаткових заяв/пояснень не надходило. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.02.2020 року, о 12:05 годині, в м.Київ, по пр-ту Л. Гузара, 46-Б водій [PERSON] керуючи транспортним засобом керуючи т.з. «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з т.з. «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] , , який рухався попереду. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.05.2020 у справі №760/4880/20, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. За нормою частини четвертої ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті ДТП був пошкоджений «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована за Полісом №АМ/9578888 в ПАТ «НАСК «Оранта», що діяв на момент ДТП. 19.02.2020 [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 16.02.2020. Відповідно до Звіту № 7714/02/20 від 04.03.2020, складеного спеціалістом ТОВ «Сател Груп», розмір завданих збитків, визначений згідно зі ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», склав 25 376,94 грн. У зв`язку з залученням оцінювача ТОВ «Сател Груп» для складання звіту з визначення розміру матеріального збитку, МТСБУ понесло витрати в розмірі 1 300,00 грн. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 вказаного Закону МТСБУ 25.06.2020 перерахувало потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 25 376,94 грн. Таким чином, позивач відповідно до Закону здійснив відшкодування шкоди за відповідача - водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Убачається, що предметом спору у цій справі є стягнення на користь МТСБУ витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, з відповідача, який спричинив ДТП, не маючи договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. Відповідно до пункту 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 цього Закону. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст.38 даного Закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. У відповідності до вимог ст.27 ЗУ «Про страхування» та ст.993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно із ст.38 цього ж Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст.1191 ЦК України, п.38.2.1 ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу, тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, розмір якого у даній справі становить 2 270,00 грн.

Outcome: approved