Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

09 грудня 2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 червня 2009 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним центром розвитку сім`ї, (актовий запис № 878). В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні характери та погляди на сімейне життя, що призвело до припинення шлюбних відносин з серпня 2021 році. Від даного шлюбу є дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що збереження сім`ї є неможливим тому просить розірвати даний шлюб. Ухвалою від 29 грудня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Разом із позовною заявою позивач подала заяву якою просить слухати справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, однак 01.02.2023 року подав до суду заяву про визнання позову, та просить слухати справу без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України, передбачено, що кожен з право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 27 червня 2009 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним центром розвитку сім`ї, було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] за актовим записом № 878, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сімейні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведуть з серпня 2021 року. Від даного шлюбу є дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем. Тобто сім`я фактично припинила своє існування. Ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Так, як позов [PERSON] задоволено у повному обсязі, тому в силу ст.141 ЦПК України\~з відповідача на її користь слід стягнути 992 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved