Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» (надалі ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР») звернулось до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення заборгованості, просили стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , з врахуванням уточнення та збільшення позовних вимог, заборгованість за житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в період з 01.07.2017 року по 30.09.2022 року в сумі 6464,35 гривень, суму інфляційних витрат 2636,51 грн., 3% річних 624,43 грн., а також судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2270,00 грн. Мотивуючи свою заяву тим, що відповідно до договору від 21.12.2012 року ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» визначено виконавцем послуг з управління будинком та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкових території, багатоквартирного будинку [ADDRESS] , з 01 квітня 2013 року по теперішній час. Відповідачі, [PERSON] зареєстрована та мешкає в квартирі [ADDRESS] , [PERSON] є власником вказаного житла. В період з 01.07.2017 по 30.09.2022 року ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» надавав послуги з утримання будинку та прибудинкової території, але відповідачі не в повному обсязі проводили оплату, в результаті чого утворилась заборгованість, станом на 01.10.2012 року в сумі 6464 грн. 35 коп., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, також у зв`язку із невиконанням останніх обов`язку щодо сплати заборгованості просить стягнути з них суму інфляційних витрат 2636,51 грн., 3% річних 624,43 грн., всього на загальну суму 9725 грн. 30 коп., а також відшкодувати судові витрати по справі у вигляді судового збору. В обґрунтування своєї позиції до суду надано пояснення, заяву про залучення доказів, відповідь на відзив. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області суду від 11 березня 2021 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи. 19 жовтня 2021\~ ухвалою суду задоволено клопотання позивача клопотання представника позивача [PERSON] , залучено в якості співвідповідача [PERSON] .\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] скористалась своїм правом направила відзив на позовну заяву та відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в судових засіданнях приймала участь, проти позову заперечувала просила відмовити в задоволенні відмовити. Зокрема, посилалась на: укладений нею з позивачем договір реструктуризації №36 від 20.07.2017 року є недійсним та не має юридичної сили; порушено строки позовної давності, про застосування яких наполягає; розрахунки суми заборгованості розраховані завищено та не відповідає дійсності ; відсутні докази надання комунальних послуг; нарахування трьох відсотків річних та інфляційні витрати заборонено нараховувати в період воєнного стану в Україні; докази що саме вона є споживачем житлово-комунальних послуг не надано; на її прохання та інших мешканців відмовив в надані інформації про фактичне надання комунальних послуг; не надано документи підтверджуючі понесені позивачем витрати. [PERSON] належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву.\~ Представники позивача ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» Зарівна С.В., в судовому засіданні 01 березня 2023 року підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 28 лютого 2023 року на адресу суду надійшла заява, в якій [PERSON] просили відкласти розгляд справи, в зв`язку з вторгненням російських військ в Україну та посиленими обстрілами міста, маючи двох неповнолітніх дітей, вимушена виїхати з міста, тому не має можливості бути присутньою в судовому засіданні. З огляду на вищезазначене, порядок розгляду даної справи ( спрощене з повідомленням сторін), дотримання вимог ст. 44 ЦПК України, обов`язок сторін надання доказів у передбачений законом спосіб та строк, з метою дотримання строків розгляду справи, суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача, оскільки сторони зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та обов`язки. Крім того, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, будь-яких обмежень у здійсненні правосуддя не встановлено. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Не скористався правом надання відзиву. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» на підставі договору, укладеного 21 грудня 2012 року між ним та УПРАВЛІННЯМ БЛАГОУСТРОЮ ТА ЖИТЛОВОЇ ПОЛІТИКИ ВИКОНКОМУ МІСЬКРАДИ МІСТА КРИВОГО РОГУ, визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території у Жовтневому районі м. Кривого Рогу (об`єкт № 4), зокрема будинком 21 бульвар Маршала Василевського в місті Кривий ріг Дніпропетровської області. Згідно додаткової угоди від 11.11.2013 року до вказаного договору, термін його дії з 01.04.2013 року - безстроково . За надані послуги позивач здійснював нарахування оплати згідно тарифів, встановлених рішенням КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ № 181 від 12 квітня 2017 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються населенню м. Кривого Рогу ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР». В довідковій інформації ВІДДІЛУ РЕЄСТРАЦІЇ МІСЦЯ ПРОЖИВАННЯ ГРОМАДЯН ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ зазначено, що відповідач [PERSON] (з 26.07.2016 року) по теперішній час має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу № 732 від 21.05.2015 року, НАН № 516338, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Мазепою Н.М. та зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності згідно витягу 37869779 від 21.05.2015 року, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» нараховував щомісяця з 01.07.2017 року по 30.09.2022 року відповідачам плату за надані житлові послуги з утримання будинку та прибудинкової території, за адресою: [ADDRESS] , а саме з послуги з прибирання прибудинкової території, технічного обслуговування внутнішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення, і зливової каналізації, послугами з дератизації, дезінсекції, обслуговування димовентиляційних каналів; поточний ремонт конструктивних елементів будинку, та інших послуг, підтверджених інформацією про щомісячні витрати на послуги з утримання будинку за адресою: [ADDRESS] , на площу 38,10 м2\~та передбачених Рішенням Криворізької міської Ради № 181 від 12.04.2017 року. Між ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» та [PERSON] 20 липня 2017 року було укладено договір № 36 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , зі строком дії до 01.07.2018 року. Рішенням Криворізької Міської Ради № 352 від 21.07.2021 року «Про надання часткової компенсації вартості послуг тепло, водопостачання та водовідведення, управління або утримання багатоквартирного будинку окремими категоріями мешканців міста», відповідачу [PERSON] надано в суммі 1000,00 грн. компенсація вартості послуги з управління або утримання багатоквартирного будинку, які користуються послугою ТОВ «Житлокомцентр», за адресою: [ADDRESS] , що відображено в додатку 27 до вказаного рішення. Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 13 листопада 2019 виданий судовий наказ про стягнення з відповідачки заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги утримання будинків і споруд та при будинкових територій за період з 01.07.2017 року по 30.09.2019 року. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2020 року за заявою [PERSON] судовий наказ скасовано. Як встановлено судом та не спростовано учасниками справи, відповідачі як споживачі послуг, що надаються ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» за адресою: квартири [ADDRESS] , частково здійснювали оплату за отримані житлові послуги, але не своєчасно та не в повній мірі, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно\~ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~управління багатоквартирним будинком здійснюється управителем на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Пунктом 1\~ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~встановлено, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають в себе витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку, витрати на сплату винагороди управителю та інші витрати. Статтею 526 Цивільного кодексу України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до Правил користування приміщеннями жилих будинків, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, наймачі, орендарі та власники житлових або нежитлових приміщень в житловому будинку зобов`язані брати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території . Статтею 179 Житлового кодексу України\~передбачено, що користування будинками державного і громадського житлового фонду, фонду житлово- будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями. Відносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, управителем, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки,регулюються\~законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5 частини 1\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~- житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та /або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~послуга з управління багатоквартирним будинком належить до житлової послуги. Учасниками правовідносин є споживач та управитель -\~ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги ». Згідно зі\~ст. 1 вказаного Закону\~: Управитель багатоквартирного будинку (далі -управитель)- фізична особа-підприємець або юридична особа-суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором з співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична чи юридична особа, яка є власником нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальних послуг; Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» \~передбачений обов`язок споживача здійснювати оплату житлово-комунальних послуг щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Відповідно до\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі вимог ст. ст.\~66,\~67,\~162 ЖК України\~плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги/водопостачання, газ, та інші послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належать громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до правової позиції Верховного Суду України: «Під час розгляду справ про стягнення заборгованості за комунальні послуги, визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією комунальних послуг особам, які є їх споживачами\~(постанова від 09.11.2016р. у справі №1238/8935/12). Зобов`язання оплатити житлово-комунальні послуги виникає у будь-якого споживача, якщо ці послуги були фактично надані, а також\~у разі, якщо споживач фактично користувався фактично наданими комунальними послугами. Саме про це йдеться мова в постановах\~Верховного Суду від 20.04.2016 року (справа №6-2951цс15); від 26.09.2018 року (справа №750/12850/16-ц); від 06.11.2019 року (справа № 642/2858/16). Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначений чіткий порядок оформлення претензій споживачів до виконавців, у разі не згоди з нарахованими або виконаними послугами, а саме : у разі\~порушення виконавцем\~умов договору\~споживач має\~право викликати\~його представника\~для складення\~та підписання\~акта-претензії\~споживача. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Отже, підтвердженням надання житлово-комунальних послуг належним чином та якості є відсутність звернень відповідача до позивача щодо порушень надання житлово-комунальних послуг, а також відсутність складених у порядку передбаченою нормою актів-претензій. Така правова позиція підтверджується численною практикою Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України, зокрема Ухвалами Вищого спеціалізованого суду України у справі № 344/6846/15-ц від 07.09.2016 р. та у справі № 756/4537/14-ц від 17.06.2016 року. Заперечуючи проти вимог позивача, відповідачами не надано актів-претензій за спірною адресою, чи інших доказів, які б підтверджували звернення до позивача із заявами або скаргами щодо не надання чи неналежного надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та/або включення в розрахунки послуг, які не надаються позивачем. Так в матеріалах справи відсутній акт-претензія щодо ненадання або неналежне надання житлово-комунальних послуг. Доводи відповідачів про те, що позивачем не доведено, які саме ним надаються житлово-комунальні послуги спростовуються наданою позивачем інформацією про щомісячні витрати на утримання будинку за адресою: будинок [ADDRESS] , що є належним доказом. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 210/5796/16-ц від 18.03.2019 року. Крім того, іншої угоди щодо визначення оплати житлово-комунальних послуг відповідачами до суду не надано. Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачами наданих позивачем житлово-комунальних послуг з утримання будинків та прибудинкової території . Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01.07.2017 року по 30.09.2022 року особовому рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, заборгованість станом на 01.10.2022 року складає 6464,35 гривень . Заперечуючи проти вимог позивача, відповідачами не надано власного розрахунку заборгованості, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження неправильного нарахування позивачем послуг з утримання прибудинкової території, та не спростовано розрахунок заборгованості, наданого позивачем. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою\~статті 625 ЦК України\~(висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі №6-2023цс15). З огляду на те, що відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання, вони на вимогу позивача повинні сплатити інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми, що складає суму інфляційних витрат 2636,51 гривень та три відсотки річних в сумі 624,43 гривень. Враховуючи зазначене, суд погоджується з визначеним позивачем розміром нарахувань 3 % річних та втрат від інфляції, який в свою чергу не спростований відповідачами у суді. Згідно із ч. 1ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Твердження відповідача про відсутність укладеного між сторонами договору не є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-цта постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Суд не знайшов підтвердження доводам відповідачів, оскільки у своїй сукупності вони не знімають з відповідачів обов`язку по сплаті ними вартості отриманих житлово-комунальних послуг. \~Згідно вимог\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог\~ст. 78 ЦПК України\~суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно вимог\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 541\~ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Суд враховує те, що відповідачі користуються квартирою, проживають, володіють, отримують житлово-комунальні послуги, кожен з них не має відокремленого особового рахунку, не має відокремленого фінансового рахунку для сплати житлово-комунальних послуг, свідчить про неподільність зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг за спірний період. Суд дійшов висновку про обов`язок відповідачів нести солідарну відповідальність за невиконання ними зобов`язання щодо сплати житлово-комунальних послуг, втрат від інфляції та трьох відсотків річних . Стосовно клопотання відповідача про застосування строку позовної давності до пред`явлених ТОВ «Житлокомцентр» вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, суд зазначає наступне. У статті 253\~ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно зі статтею 256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду із вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257\~ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Законом України № 540-IX від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину." Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями) на території України встановлено карантин з 12.03.2020 року до 30.04.2023 року. Отже, відлік строку давності в період карантину починається з 12.03.2017 року . ТОВ «Житлокомцентр» з позовом звернувся до суду 26 лютого 2021 року. Таким чином в межі строку позовної давності з урахуванням приписів пункту 12 Перехідних положень ЦК України входить заявлений період з липня 2017 року по вересень 2022 року включно. З урахуванням вчиненням відповідачами дій, що свідчать про визнання свого боргу, а саме укладання договору реструктуризації, часткової оплати послуг вбачається, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, надано достатньо доказів для задоволення позовних вимог, які в межах строків позовної давнини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 гривень також належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved