Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить: визнати спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS] та транспортний засіб «Mercedes-Benz 313 СDI» 2002 року, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 двокімнатної квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 двокімнатної квартири [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 3\~500,00 дол. США, в якості компенсації 1/2 частини вартості автомобіля «Mercedes-Benz 313 СDI» 2002 року, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2002, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.04.2019 розірвано. Під час шлюбу ними за спільно нажиті грошові кошти придбано двокімнатну квартиру [ADDRESS] та автомобіль «Mercedes-Benz 313 СDI» 2002 року, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . На даний час сторони не можуть дійти згоди щодо поділу майна, що стало підставою для звернення до суду з метою вирішення спору. Ухвалою судді від 13.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, постановленою 10.01.2023 без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 24.02.2023 провадження у справі в частині позовної вимоги про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 3500 доларів США в якості компенсації за 1/2 частини вартості автомобіля «Mercedes-Benz 313 СDI» 2002 року, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] закрито. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, представник подала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечує. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~ Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив наступне. 28.02.2002 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.04.2019 у справі №607/3562/19 розірвано. Рішення набрало законної сили 16.05.2019. 27.10.2016 між [PERSON] та ТДВ «Березовицький комбінат «Будіндустрія» укладено Договір №ДГ-0000315 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, згідно якого [PERSON] набув майнові права на двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Планова вартість квартири 602268,00 грн. Згідно довідки ТДВ «Березовицький комбінат «Будіндустрія» №37 від 25.02.2019, [PERSON] сплатив вартість квартири в сумі 602268,00 грн. 30.07.2019 державним реєстратором Шпендак Ю.Р. за [PERSON] на підставі довідки 03072019 виданої 03.07.2019 ТДВ «Березовицький комбінат «Будіндустрія» зареєстровано право власності на об`єкт житлової нерухомості квартиру [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №176244126 від 05.08.2019. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 60\~СК\~України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Судом встановлено, що квартира була придбана сторонами за час шлюбу, що в ході судового розгляду справи не спростовано, а отже належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 статті 61\~СК\~України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст.\~63\~СК\~України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 статті 69\~СК\~України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно із статтею 70\~СК\~України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної вартості подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71\~СК\~України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Верховний Суд у постанові від 09.07.2021 у справі №161/8116/19 зазначив, що якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на її особисті кошти не буде належним чином підтверджена, то презумпція права спільної сумісної власності подружжя не спростована. Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Виходячи з презумпції рівності часток подружжя, суд дійшов до переконання про необхідність задовольнити позов шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частини двокімнатної квартири [ADDRESS] . На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5485,29 грн. судового збору (сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1% від ціни позову в частині визнання права власності на квартири).

Outcome: approved