Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

29 листопада 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про\~стягнення матеріальної\~та моральної\~шкоди.\~Обґрунтовуючи позовні\~вимоги,\~позивач вказує,\~що постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2022 року у справі №344/9564/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 119 грн. Даною постановою судом встановлено, що 16 липня 2022 року близько 21 години 58 хвилин у місті Івано-Франківську по вулиці Чорновола, 3, [PERSON] здійснив пошкодження майна [PERSON] , а саме: автомобіля марки «Hyundai ІХ 35», державний номерний знак [NUMBER] , чим порушив громадський порядок та спокій громадян, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з камер зовнішнього відеоспостереження, який долучено до матеріалів справи, судом встановлено, що 16 липня 2022 року о 22:58:14 до шлагбауму підійшов чоловік, почав відчиняти його. О 22:58:18 штовхнув шлагбаум в сторону припаркованого автомобіля марки «Hyundai», білого кольору, чим пошкодив його. У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [PERSON] є власником автомобіля марки «Hyundai ІХ 35», державний номерний знак [NUMBER] . Своїми хуліганськими діями, які проявилися у пошкодженні автомобіля, [PERSON] заподіяв позивачу матеріальну шкоду, розмір якої, згідно висновку експерта, становить 5322,78 грн. Внаслідок пошкодження транспортного засобу позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях та хвилюванні, зміні звичного соціального життя, необхідністю вживати додаткові дії для відновлення майнового стану. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у сумі 5000,00 грн, яку просить стягнути з відповідача. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 5322,78 грн та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн, а також судові витрати по справі. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, проте представник позивача до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу за відсутності сторони позивача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у жодне судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, відповідач викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Від відповідача не надходив відзив на позов, не надходило в установлений судом строк заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини свої неявки в судове засідання, відзиву не подав, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 13 березня 2023 року прийнята відповідна ухвала.\~ Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/109-22/7786-АВ від 17 серпня 2022 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику наданого на дослідження автомобіля марки «Hyundai ІХ 35», державний номерний знак [NUMBER] , 2010 року виготовлення, внаслідок завданих йому пошкоджень, станом на 01 серпня 2022 року становить 5322,78 грн (а.с.6 -19). Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2022 року, що набрала законної сили 25 жовтня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 7 (семи) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 грн (а.с.20-21). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [PERSON] є власником автомобіля марки «Hyundai ІХ 35», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.53-54). У відповідності\~зі статтею\~15\~Цивільного кодексу\~України,\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання.\~ Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно частини першої-другої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктами 8-9 частини другої статті 16\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Частинами першою-третьою статті 22 Цивільного кодексу України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до вимог\~частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України,\~\~майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. На підставі частини першої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України,\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень частин першої-другої статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку зі здійсненням пошкодження майна [PERSON] , який є чоловіком позивача (а.с.50-52), а саме: автомобіля марки «Hyundai ІХ 35», державний номерний знак [NUMBER] , чим порушив громадський порядок та спокій громадян, про що свідчить постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2022 року. Відповідно до частини шостої\~статті 82 Цивільного процесуального кодексу України,\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2022 року, що набрала законної сили 25 жовтня 2022 року, є обов`язковою для суду в питанні,\~чи мали\~місце ці\~дії (бездіяльність)\~та чи\~вчинені вони\~цією особою, при розгляді даної цивільної справи. Отже, з постанови суду вбачається, що саме відповідач [PERSON] є винним у пошкодженні транспортного засобу марки «Hyundai ІХ 35», державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності позивачу [PERSON] . Судом встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Hyundai ІХ 35», державний номерний знак [NUMBER] , 2010 року виготовлення, внаслідок завданих йому пошкоджень, станом на 01 серпня 2022 року становить 5322,78 грн, що підтверджується висновком експерта № СЕ-19/109-22/7786-АВ від 17 серпня 2022 року, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 5322,78 грн в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Розглядаючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до\~статті 23 Цивільного кодексу України,\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4)\~у приниженні\~честі та\~гідності фізичної\~особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної або\~юридичної особи.\~Якщо інше\~не встановлено\~законом,\~моральна шкода\~відшкодовується грошовими\~коштами,\~іншим майном\~або в\~інший спосіб. Розмір\~грошового відшкодування\~моральної шкоди\~визначається судом\~залежно від\~характеру правопорушення,\~глибини фізичних\~та душевних\~страждань,\~погіршення здібностей\~потерпілого або\~позбавлення його\~можливості їх\~реалізації,\~ступеня вини\~особи,\~яка завдала\~моральної шкоди,\~якщо вина\~є підставою\~для відшкодування,\~а також\~з урахуванням\~інших обставин,\~які мають\~істотне значення.\~При визначенні\~розміру відшкодування\~враховуються вимоги\~розумності і\~справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина перша статті 1167 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно роз`яснень, що містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні розміру заподіяної позивачу моральної шкоди, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, як того вимагає стаття 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховує характер та обсяг душевних страждань, важкість вимушених змін в житті позивача, тому вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі на користь позивача у сумі, яка становить 5000,00 грн. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання обов`язків, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення грошової суми. Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем про подачі позовної заяви сплачено судовий збір за позовом у розмірі 992,40 грн (а.с. 1). Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивачів понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 992,40 грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.\~16,22, 23, 1166,1167, Цивільного кодексу України,

Outcome: approved