Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 26 січня 2008 року виконавчим комітетом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26 січня 2008 року , актовий запис № 1. За час перебування у шлюбі народилося двоє дітей, а саме син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя у них не склалося через відсутність порозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим. В результаті ведення між ними спільного господарства та побуту остаточно припинено, кожен влаштовує своє особисте життя окремо. Зазначає, що на даний час у неї немає до відповідача почуття поваги, любові, відтак їх шлюб фактично розпався та шкодить їх інтересам та інтересам дітей. Відтак просить позов задовольнити та розірвати шлюб між ними. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, однак був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 24.02.2023 року, отримання 04.03.2023 року відповідачем. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Встановлено, що 06 січня 2008 року виконавчим комітетом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26 січня 2008 року, актовий запис № 1. За час перебування у шлюбі народилося двоє дітей, а саме син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що спільне життя у сторін провадження не склалося через відсутність порозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим. В результаті ведення між ними спільного господарства та побуту остаточно припинено, кожен влаштовує своє особисте життя окремо. Зазначає, що на даний час у неї немає до відповідача почуття поваги, любові, відтак їх шлюб фактично розпався та шкодить їх інтересам та інтересам дітей. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх дітей. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам спільних малолітніх дітей, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved