Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог. 09\~січня 2023 року керівник Шепетівської окружної прокуратури звернувся до\~суду вінтересах держави в особі\~органу,\~уповноваженого державою\~здійснювати відповідні\~функції у\~спірних правовідносинах\~-\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Хмельницькій області з позовом до [PERSON] , треті особи, які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~на стороні\~відповідача -\~ТОВ «Лотівка\~Еліт»,\~ТОВ «Торговий\~дім «Шепетівський\~цукор» про конфіскацію земельних ділянок. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] , яка є громадянином РФ, успадкувала право власності на земельні ділянки площами 3,301 га, 0,242 га, 3,3011 га та 0,242 га, з кадастровими номерами 6825584100:03:018:0069, 6825584100:03:018:0137, 6825584100:03:018:0070 та 6825584100:03:018:138, що призначені для товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Шепетівського району Хмельницької області. Вказані земельні ділянки вона передала в оренду для ТОВ «Лотівка Еліт», яке в свою чергу передало їх в суборенду для ТОВ «Торговий дім «Шепетівський цукор». Однак, враховуючи, що [PERSON] є іноземною громадянкою, впродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення не відчужила їх, а лише передала в оренду, тому просить конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вищевказані земельні ділянки, що належать [PERSON] . В судовому засіданні прокурор Облог Р.А. підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Представник особи, в інтересах якої заявлено позов Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, в письмових пояснення, наданих суду, просив розгляд справи проводити без участі представника. Позиція сторони відповідачів та третьої особи. Відповідач [PERSON] про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлена\~у встановленому\~законом порядку\~шляхом опублікування\~оголошення на\~офіційному веб-сайті\~«Судова влада», в судове засідання не з`явилась, відзиву на позов не подала, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутності суду не надала. Представник третьої особи ТОВ «Лотівка Еліт» в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника товариства. Представник третьої особи ТОВ «Торговий дім «Шепетівський цукор» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про\~відкладення розгляду\~справи чи\~розгляд справи\~у його\~відсутності суду\~не надав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2023 року по вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду на 09 лютого 2023 року. Ухвалою суду від 10 січня 2023 року задоволено заяву керівника Шепетівської окружної прокуратури про забезпечення позову, накладено арешт на земельні ділянки, що належать [PERSON] , з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 6825584100:03:018:0070, 6825584100:03:018:0069, 6825584100:03:018:0137, 6825584100:03:018:0138, площами 3,3011 га, 3,301 га, 0,242 га та 0,242 га., які знаходяться на території Шепетівського району. Крім того, заборонено [PERSON] розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання вказаних земельних ділянок. 09 лютого 2023 року розгляд справи відкладено на 01 та 09 березня 2023 року у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] . Судом, без виходу до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилась, не повідомила про причини неявки, відзив не подала. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належало чотири земельні ділянки площами 3,301 га, 0,242 га, 3,3011 га та 0,242 га, з кадастровими номерами 6825584100:03:018:0069, 6825584100:03:018:0137, 6825584100:03:018:0070 та 6825584100:03:018:138, що призначені для товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області. Вказані земельні ділянки належали [PERSON] на підставі Державних актів на право на земельну ділянку серії ЯГ №124819 та №124836 від 30 серпня 2007 року та серії ЯГ №413759 та №120156 від 16 жовтня 2006 року. 20 квітня 2007 року між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Лотівка Еліт» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6825584100:03:018:0069, площею 3,301 га, строком на 10 років. 30 квітня 2007 року між [PERSON] та ТОВ «Лотівка Еліт» укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,242 га з кадастровим номером 6825584100:03:018:0138. 02 січня 2013 року між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Лотівка Еліт» (орендар) укладено два договори оренди землі, відповідно до умов яких орендодавець надав в строкове платне користування земельні ділянки площею 0,242 га. з кадастровим номером\~6825584100:03:018:0137 та площею 3,3011 га, з кадастровим номером\~6825584100:03:018:0070, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходяться на території Лотівської сільської ради, строком на 10 років. 01 вересня 2015 року між ТОВ «Лотівка Еліт» та ТОВ «Торговий дім «Шепетівський цукор» укладено договори суборенди землі, відповідно до умов яких ТОВ «Лотівка Еліт» передало в суборенду для ТОВ «Торговий дім «Шепетівський цукор» вищевказані земельні ділянки строком до 20 грудня 2016 року з правом пролонгації. [INFO] [PERSON] помер, за життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений Лотівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №3, яким вказав спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка є громадянкою Російської Федерації. 17 серпня 2021 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстрований за №905, на підставі якого набула права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 68825584100:03:018:0070, площею 3,3011 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області. Цього ж дня 17 серпня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Лотівка Еліт» укладено додаткову угоду №1 до договору оренди землі від 02 січня 2013 року, за умовами якої договір продовжено строком на 10 років до 12 листопада 2033 року. 22 вересня 2021 року [PERSON] отримала ще три свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані за №1027, 1028, 1029, на підставі яких набула права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 6825584100:03:018:0069, 6825584100:03:018:0137 та 6825584100:03:018:138, площами 3,301 га, 0,242 га та 0,242 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходяться на території Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області. Цього ж дня 22 вересня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Лотівка Еліт» укладено додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 6825584100:03:018:0069, 6825584100:03:018:0137 та 6825584100:03:018:138, площами 3,301 га, 0,242 га та 0,242 га, за умовами яких договір продовжено строком на 10 років. На момент успадкування зазначених вище спірних земельних ділянок та державної реєстрації права власності, [PERSON] була іноземцем. Вказані обставини також підтверджуються інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №№318966828, 318967223, 318967043 та 318967374 від 27 грудня 2022 року. Згідно листа Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області за вих. №79/5/2/202/8957 від 15 листопада 2022 року, адресованого заступнику керівника Хмельницької обласної прокуратури, Управлінням СБУ встановлено ряд земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Хмельницької області, якими протиправно володіють громадяни РФ в порушення норм Земельного кодексу України, серед яких вказані чотири спірні земельні ділянки, власником яких є [PERSON] . Відповідно до інформації Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 06 грудня 2022 року, [PERSON] відповідно до обліків ВОМІРМП УДМС України в Хмельницькій області зареєстрованою/знятою з реєстрації не значиться, паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон управлінням не документувалась, інформацією щодо громадянська РФ не володіють. Шепетівський відділ ДРАЦС у Шепетівському районі Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у своїй відповіді за вих. №1381/23.21-36 від 25 листопада 2022 року повідомив про відсутність в архіві відділу та у відомостях Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть [PERSON] . Згідно відповіді Головного управління Держгеокадатру у Хмельницькій області за вих. №22-0.4-2907/2-22 від 20 грудня 2022 року, у зв`язку з відсутністю коштів, виділених на сплату судового збору, просить Шепетівську окружну прокуратуру вжити в інтересах Управління як органу, уповноваженого на здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, заходи представницького характеру з метою усунення порушень законодавства. Застосовані норми права. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.ст. 319, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Власність зобов`язує. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст. 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту ч. 2 ст. 81 та інших норм Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) встановлені нормами розділу V Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України. Відповідно до ч. 1,2 ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 39 даного Закону, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Якщо спірні земельні ділянки, які належать до нерухомого майна (ч.1 ст.181 ЦК України), знаходяться на території України, то на них поширюється дія права України. Відповідно до ч. 5 ст. 22 Земельного кодексу України, набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог ст. 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно за змістом ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Згідно пункту «е» ч. 1 ст. ст. 140 Земельного кодексу України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч.ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію, як одну з підстав припинення права власності. Згідно із ст. 356 Цивільного кодексу України, до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Мотиви та висновки суду. У зв`язку з тим, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відповідно до положень ст. 145 Земельного кодексу України, Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», «Положення про Головне управління Держгеокадастру в області» здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, наділене правом на подання такого роду позовів, на лист прокурора про виявлені порушення із вимогою вжити заходів щодо їх усунення у тому числі в судовому порядку, повідомили про неподання позову щодо усунення даних порушень у зв`язку з відсутністю коштів та не заперечує проти звернення з позовом органів прокуратури, станом на день надходження даного позову до суду самостійно не реалізувало своє процесуальне право, то відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 56 ЦПК України є всі підстави для підтвердження представництва прокурором інтересів держави в суді, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 травня 2020 року в справі №912/2385/18 за схожих обставин. Враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (з 17 серпня та 22 вересня 2021 року по даний час) не відчужила їх, а лише передала в оренду, є підстави для їх конфіскації у власність держави. Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які [PERSON] незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами. Зазначений спосіб захисту чітко визначений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України. Згідно положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Відповідно до ст. 348 ЦК України, якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. З огляду на характер спірних правовідносин не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності [PERSON] критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ. Розподіл судових витрат. Позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 11164,50 грн. судового збору, що складається з судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви в розмірі 9924 грн., та судового збору, сплаченого при поданні заяви про забезпечення позову в розмірі 1240,50 грн. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved