Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Луцької міської ради, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей. Свій позов мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, однак, 07 грудня 2018 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області, шлюб між ними було розірвано. Зазначає, що від спільного шлюбу у них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що в даний час діти проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що проживання дітей разом з нею відповідає їх інтересам. Крім того, зазначає, що має можливість забезпечити дітям належні умови для утримання та виховання дітей. На підставі викладеного, просить суд визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом із нею. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 21 жовтня 2022 року позовна заява залишена без руху і надано строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвалою суду від 31 жовтня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 20 грудня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з?явився, Подав суду заяви про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, що не з`явилися по наявним матеріалам справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини. Згідно зі ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, згідно вимог закону вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б насамперед інтересам неповнолітніх дітей. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у офіційно зареєстрованому шлюбі, однак, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2018 року, шлюб між ними було розірвано (а.с.12-13). Згідно свідоцтва про зміну імені позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.7). Від даного шлюбу у сторін народилася двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-5). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини , бути розлучена зі своєю матір ю. Конвенція про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), виходячи з рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Отже, вищезазначені норми Декларації та Конвенції вказують та наявність виключних обставин для розлучення малолітньої дитини з матір?ю у разі коли батьки проживають окремо. Таким чином, виключних підстав, передбачених Конвенцією та ч.2 ст.161 СК України для розлучення неповнолітніх дітей із матір?ю [PERSON] суд не вбачає. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 березня 2021 року у справі № 542/1428/18 (провадження № 61-18612св19) зазначено, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно наданого висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради, вбачається, що 12.12.2022 року на електронну адресу служби надійшла заява [PERSON] про те, що він не заперечує, щоб діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживали разом з їх матір`ю [PERSON] (а.с.37). На підставі наведеного та з урахуванням усіх обставин, служба не заперечує, щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] (а.с.37). На думку суду проживання неповнолітніх дітей разом із матір?ю, буде відповідати найкращим інтересам дітей, оскільки, діти на даний час знаходяться в такому віці, коли материнська турбота їм більше потрібна, а спілкування саме з матір?ю сприятиме їх повноцінному духовному формуванню. За таких обставин, суд вважає підставною вимогу позивача про визначення місця проживання неповнолітніх дітей разом з матір?ю [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved