Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

Орган опіки і піклування Городоцької сільської ради Рівненського району в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач - [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідач тривалий час з дитиною не проживає. Шлюб з матір`ю дитини - [PERSON] розірвано у 2015 році. Після розірання шлюбу, кожен з них мав іншу родину. Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] . Батько повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги стосовно позбавлення відповідача батьківських прав підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі та відзив на позов не подав. Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Так, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (серія [NUMBER] видано 14 травня 2007 року). [INFO] мати дитини - [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 06 лютого 2016 року виконавчим комітетом Княгининської сільської ради Демидівського району Рівненської області, копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 19 листопада 2016 року Демидівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Рівненської області та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З 2021 року і на даний час [PERSON] постійно проживає із тіткою [PERSON] та перебуває на її повному утриманні. Даний факт підтерджується довідкою про склад сім`ї виданою Городоцькою сільською радою від 17 травня 2022 року та актом обстеження умов проживання сім`ї від 15 липня 2022 року. Згідно інформацією Рівненського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №570/601/13-ц виданого 17 червня 2013 року Рівненським районним судом Рівненської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , починаючи з 18 лютого 2013 року і до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] аліменти не сплачує, а тому наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01 липня 2022 року становить 132336 грн. 08 коп. Згідно відповіді, наданої відділом обліку та моніторингу інформації реєстрації місця проживання УДМС України в Рівненській області, [PERSON] , [INFO] був зареєстрований в [ADDRESS] , але з 18 липня 2017 року був знятий з реєстрації і за даною адресою не проживає, місце його проживання невідоме. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1 п.2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 Сімейного Кодексу України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків, а також спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Як слідує з приписів вищевказаних нормативно-правових актів та правових позицій Верховного Суду України, для позбавлення батьківських прав не достатньо впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню дітей. Належить також встановити, що особа ухиляється від їх виконання свідомо. А це означає, що особа вперто та систематично, незважаючи на всі заходи попередження, продовжує не виконувати батьківські обов`язки. Зі змісту висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням Городоцької сільської ради від 22 липня 2022 року № 129, вбачається, що вказаний орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначений висновок мотивований тим, що неповнолітній [PERSON] , у зв`язку із відсутністю законного представника, позбавлений права оформлення першого паспорта та номера платника податків, отримання пенсії по втраті годувальника. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а саме: не виконує обов`язку щодо виховання дитини, свідомо нехтує ними, не спілкуються з дитиною, не виявляє жодного інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для його фізичного, духовного, морального розвитку. При цьому суд бере до уваги, що вказані обставини існують тривалий час за який у відповідача була можливість змінити своє ставлення до виховання дитини. Однак він цього не зробив, що свідчить про стійкий та усвідомлений характер ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК Україн мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, враховуючи факти систематичного ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору, на підставі п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved