Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

07 жовтня 2021 року позивач звернувся з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лисогорське» про визнання незаконним та скасування в частині рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лисогорське» від 17.06.2021 року. В позовній заяві просить суд визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів об`єднання співвласників «Лисогорське» від 17 червня 2021 року в частині встановлення внеску на утримання будинку, прибудинкової території; встановлення внеску на благоустрій, розвиток вулиці та мікрорайону; затвердження Правил проживання в будинку, встановлення зобов`язання надати договір оренди та встановлення системи доступу. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що є власником квартири [ADDRESS] , де створено та функціонує ОСББ «Лисогорське». 17 червня 2021 року відповідач провів Загальні Збори, на яких були прийняті наступні рішення, оформлені Протоколом №3 Загальних зборів відповідача: встановлено з 01 липня 2021 року щомісячний внесок на утримання (управління) будинку та прибудинкової території в розмірі: 11.80 грн за 1 кв.м. на місяць - для власників; 14.16 грн за 1 кв.м, на місяць - для власників нежитлових приміщень та орендарів житлових приміщень. Встановлено з 01 липня 2021 року щомісячний внесок на благоустрій, розвиток вулиці та мікрорайону в розмірі 500 (п`ятсот) гривень на місяць - для власників житлових приміщень; 600 (шістсот) гривень на місяць - для власників нежитлових приміщень та орендарів житлових приміщень. затверджено Правила проживання в будинку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лисогорське» у запропонованій редакції. встановлено обов`язок для власників квартир та нежилих приміщень надавати Відповідачу договори оренди. На думку позивача, вказані пункти протоколу, затверджені загальними зборами Відповідача є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки встановлення Загальними зборами відповідача окремих тарифів для орендарів приміщень є незаконним і підлягає скасуванню через те, що Загальні збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку має повноважень встановлювати тарифи лише співвласникам. Крім того, накладення на співвласника обов`язку надавати Відповідачу копії договорів оренди власних приміщень є прямим порушенням норм Законів України "Про захист персональних даних", "Про інформацію" та, у разі його виконання, тягне за собою притягнення власника квартири до цивільної відповідальності. Просить задовольнити позовні вимоги. 07 жовтня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. 08 жовтня 2021 року судом зроблено запит щодо місця реєстрації позивача. 11 лютого 2022 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи. Ухвалою суду від 16.02.2022 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Справу було призначено до розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 24 жовтня 2022 року до суду подано відзив на позовну заяву. Зазначає, що 17 червня 2021 року відповідач провів Загальні Збори, на яких були прийняті наступні рішення, оформлені Протоколом №3 Загальних зборів (: Встановлено з 01 липня 2021 року щомісячний внесок на утримання (управління) будинку та прибудинкової території в розмірі: 11,80 грн за 1 кв.м. на місяць - для власників житлових приміщень; 14,16 грн за 1 кв.м. на місяць - для власників нежитлових приміщень та орендарів житлових приміщень. Встановлено з 01 липня 2021 року щомісячний внесок на благоустрій, розвиток вулиці та мікрорайону в розмірі: 500 (п`ятсот) гривень на місяць - для власників житлових приміщень; 600 (шістсот) гривень на місяць - для власників нежитлових приміщень та орендарів житлових приміщень. Затверджено Правила проживання в будинку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лисогорське» у запропонованій редакції. Встановлено обов`язок для власників квартир та нежилих приміщень надавати відповідачу договори оренди. Зі змісту Протоколу Загальних зборів вбачається, що при встановлені внесків розмежування розміру внесків проводиться за видом об`єкту нерухомого майна, а тому відповідні рішення оформлені Протоколом загальних зборів є законними та не підлягають скасуванню. Твердження позивача, що договори оренди містять розділ щодо конфіденційності інформації, яка в них міститься і що порушення даного розділу тягне за собою цивільну відповідальність орендодавця перед орендатором також не заслуговують на увагу, з наведених вище підстав, а також у зв`язку із тим. що відповідні договори можуть і не містити положень про конфіденційність. Законодавство не встановлює положення про конфіденційність як істотні умови договорів оренди. Просить в задоволенні позову відмовити повністю. 28 листопада 2022 року до суду подано відповідь на відзив. Зазначає, що платниками внесків є співвласники об`єктів у будинку, а не орендарі приміщень. Встановлення тарифів та вимагання коштів ОСББ є незаконно. 28 листопада 2022 року до суду подано заяву про збільшення позовних вимог в якій просить суд: зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лисогорське» усунути перешкоди у користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом надання 8 (восьми) комплектів ключів від дверей під`їзду; зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лисогорське» усунути перешкоди у користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом демонтажу індивідуальної системи контролю доступу до під`їзду будинку [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно з ч. 1 ст. 4 вказаного Закону - об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Частиною 3 статті 10 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що загальні збори скликаються і проводяться згідно з вимогами статуту. Згідно з ч.5 ст.10 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх членів об`єднання. Відповідно до вимог ст. 10 ч. ч. 1, 4 та 7 цього Закону співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників має бути вручено не пізніше ніж за 10 днів до дати проведення зборів у письмовій формі кожному співвласникові під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, а також має бути розміщено у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку. Рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики. Судом встановлено, що на електронну пошту позивача надійшло повідомлення про скликання Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] та проекту порядку денного даних зборів. Один із пунктів порядку денного передбачав зобов`язання власників надавати копії договорів оренди. У відповідь на вказане повідомлення позивач написав заяву, в котрій аргументував протиправність внесення вказаного пункту в порядок денний загальних зборів співвласників ОСББ та його прийняття у зв`язку з тим, що внесення вказаного пункту в порядок денний загальних зборів співвласників ОСББ та його прийняття є прямим порушенням норм Закону України "Про інформацію". Крім того, статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників. Окрім цього, вказаною статтею встановлено, що рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників. Тобто, змістом вказаної статті визначено, що в компетенції співвласників будинку знаходиться встановлювати внески та платежі (один або декілька видів) а розмежування розміру внесків проводиться за видом об`єкту нерухомого майна, а не за людиною або громадянином, тобто розмір внесків визначено залежно від виду об`єкту нерухомого майна (квартира або нежитлове приміщення), і відсутня залежність розміру внесків до конкретної людини або громадянина (групи людей). Згідно з абзацом 4 ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» "співвласники багатоквартирного будинку" - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Тобто, змістом вказаної статті визначено, що в компетенції співвласників будинку знаходиться встановлювати внески та платежі (один або декілька видів), а розмежування розміру внесків проводиться за видом об`єкту нерухомого майна, тобто розмір внесків визначено залежно від виду об`єкту нерухомого майна (квартира або нежитлове приміщення). 17 червня 2021 року відповідач провів Загальні Збори, на яких були прийняті наступні рішення, оформлені Протоколом №3 Загальних зборів: Встановлено з 01 липня 2021 року щомісячний внесок на утримання (управління) будинку та прибудинкової території в розмірі: 11,80 грн (одинадцять гривень вісімдесят коп.) за 1 кв.м. на місяць - для власників житлових приміщень; 14,16 грн (чотирнадцять гривень шістнадцять коп.) за 1 кв.м. на місяць - для власників нежитлових приміщень та орендарів житлових приміщень. Встановлено з 01 липня 2021 року щомісячний внесок на благоустрій, розвиток вулиці та мікрорайону в розмірі: 500 (п`ятсот) гривень на місяць - для власників житлових приміщень; 600 (шістсот) гривень на місяць - для власників нежитлових приміщень та орендарів житлових приміщень. Затверджено Правила проживання в будинку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лисогорське» у запропонованій редакції. Встановлено обов`язок для власників квартир та нежилих приміщень надавати Відповідачу договори оренди. Тобто, зі змісту Протоколу Загальних зборів вбачається, що при встановлені внесків розмежування розміру внесків проводиться за видом об`єкту нерухомого майна, а тому відповідні рішення оформлені Протоколом загальних зборів є законними та не підлягають скасуванню. Окрім того, правомірність встановлення різних розмірів внесків співвласників на утримання та обслуговування будинку для власників житлових та нежитлових приміщень підтверджується і судовою практикою. Так, у Постанові Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2017 року по справі №910/17 921/16 та Постанові Верховного Суду України від 04.06.2018 року по справі №753/10 763/17 зазначено, що частина 2 статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» не встановлює обмеження щодо визначення окремого розміру внесків на утримання будинку як для власників квартир, так і для власників нежитлових приміщень. Позивач також зазначає, що пунктами 10 та 13 Протоколу загальних зборів від 17 червня 2021 року затверджено Правила проживання в будинку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лисогорське» та обов`язок для власників квартир та нежилих приміщень надавати відповідачу договори оренди. Відповідно до п. 11 Протоколу та п. 5 Розділу 2 Правил, співвласники, що здають свої приміщення в оренду (користування), зобов`язані надати копію відповідного договору правлінню та надати дані про орендарів протягом 7 (семи) календарних днів з моменту укладення. Позивач посилається на те, що відповідні пункти порушують норми Закону України "Про інформацію» та норми Закону України "Про захист персональних даних". Разом з тим, твердження позивача є помилковими, адже положення Закону України "Про інформацію» та Закону України "Про захист персональних даних" щодо заборони збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, а також заборони поширення конфіденційної інформації - є лише підставою для відмови в наданні такої інформації на вимогу третіх осіб. Також, законодавство передбачає випадки коли отримання та поширення такої інформації є можливим. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про інформацію" інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. Згідно з п. 1, 2 ст. 21 Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Тобто, законодавством не встановлюється безумовна заборона на отримання та поширення відповідної інформації. Така інформація може отримуватися та поширюватися за згодою відповідної особи. Твердження позивача, що договори оренди містять розділ щодо конфіденційності інформації, яка в них міститься і що порушення даного розділу тягне за собою цивільну відповідальність орендодавця перед орендатором також не заслуговують на увагу, з наведених вище підстав, а також у зв`язку із тим. що відповідні договори можуть і не містити положень про конфіденційність. Законодавство не встановлює положення про конфіденційність як істотні умови договорів оренди. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, прав та інтересів юридичних осіб суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з недоведеністю. Крім того, згідно ч. 1 ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Згідно положень ст.1 Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання зобов`язане забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов та порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна, а також припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласників. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Процесуальний закон містить вимоги до доказів на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми. Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Крім того, суд може захистити лише порушене право позивача на момент розгляду спору в суді. Позивачем також не зазначено, в чому саме полягають перешкоди у користуванні майном та якими саме діями відповідач створив ці перешкоди. Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач обрав не передбачений законом спосіб захисту порушеного права , а також не довів належними та допустимими доказами порушення своїх прав, а тому відсутні підстави для задоволення позову. В порядку ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі слід залишити за позивачем по фактично понесеним. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed