Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

У жовтні 2022 року позивач пред`явила через суд зазначений позов до відповідача на предмет визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно - гараж площею 21 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , що залишилося після батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що на підставі рішення Кіровської районної ради народних депутатів № 95 від 16 січня 1987 року батькові позивача було виділено земельну ділянку та надано дозвіл побудувати гараж у дворі будинку [ADDRESS] , після отримання якого у цьому ж році батько позивача [PERSON] уклав із Кіровським БМУ договір № 130 від 10 липня 1987 року на виконання робіт із будівництва гаражу за вказаною адресою. Протягом року будівельні роботи були завершені, гараж був під`єднаний до мережі електропостачання. В той же час, за життя батько позивача не встиг оформити правовстановлюючі документи на цей гараж. Позивач зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги після батька та у передбачений законом шестимісячний строк вона прийняла спадщину, оскільки на момент смерті проживала з батьком за однією адресою. У 2022 році у позивача виник намір здійснити продаж зазначеного гаражу, однак з`ясувалося, що для цього необхідно отримати документи, що підтверджують право власності на гараж, а також технічний паспорт. Після виготовлення технічного паспорту на гараж, позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений гараж, проте постановою нотаріуса позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що нею не надано нотаріусу правовстановлюючих документів на спадкове майно. З відкриттям загального позовного провадження за ухвалою суду від 10 жовтня 2022 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень, проте з потребою у витребуванні доказів та сприянні в поданні доказів позивачу (а.с. 44). Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2022 року задоволене клопотання представника позивача [PERSON] та у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренка Р.О. витребувано належним чином копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 60). Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2023 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с. 86). Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, останній через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, в яких також зазначив, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, заступник директора Департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради Дика Н.В. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за відсутності представника Виконавчого комітету Дніпровської міської ради. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , доводиться донькою [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 7, 8). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 вересня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради міста Дніпропетровська, вбачається, що [INFO] у м. Дніпропетровськ помер [PERSON] у віці 75 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 848 (а.с. 9). Так, на підставі рішення Виконавчого комітету Кіровської районної ради народних депутатів № 95 від 16 січня 1987 року [PERSON] надано дозвіл на будівництво гаражу у дворі [ADDRESS] поряд з існуючими гаражами розміром 3х6 м, для зберігання власного автомобіля ВАЗ-21013 (а.с. 10). 10 липня 1987 року між [PERSON] та Кіровським БМУ укладено типовий договір № 130 на виконання робіт з будівництва гаражу за адресою: [ADDRESS] , та після завершення будівельних робот гараж було приєднано до мережі електропостачання, що підтверджується договором від 20 вересня 1989 року (а.с. 11, 12-13). 25 січня 2022 року позивачем виготовлено технічний паспорт на гараж за адресою: [ADDRESS] , згідно якого гараж є одноповерховою будівлею з підвалом 4,4 м2, стіни якого з цегли, перекриття залізобетонне, підлога - бетон, покриття - рубіроїд, площа забудови цього гаражу становить 21,1 м2, висота 2,4 м, загальна площа - 21 м2. Гараж під`єднаний до електропостачання та освітлення (а.с. 34-37, 38-41). Згідно звіту про оцінку майна від 07 вересня 2022 року оціночна (ринкова вартість) гаражу за вищевказаною адресою становить 271 044 грн. (а.с. 14-29). У абз. 16 п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначається, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Як роз`яснювалось у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України (435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06 ) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (435-15) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно, оскільки спадкодавець [PERSON] помер у 1999 році і спадщина після нього відкрилася у 1999 році, то підлягають застосуванню норми ЦК УРСР. За визначенням ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки на момент смерті останнього була зареєстрована та проживала разом із ним за однією адресою, що підтверджується довідкою Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 5/5-29 від 04 лютого 2022 року (а.с. 30). Інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні документами спадкової справи № 15/2022, заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 64-74). Із постанови приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренка Р.О. від 29 серпня 2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що під час розгляду [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину законом на нерухоме майно після смерті [PERSON] , у задоволенні цієї заяви було відмовлено, оскільки позивачем нотаріусу не було надано документ, що підтверджують право власності на майно за померлим (а.с. 73). Отже, судом встановлено, що перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж позивачу, який своєю постановою відмовив у вчиненні відповідних нотаріальних дій, є відсутність у позивача документів, що підтверджують право власності на гараж за адресою: [ADDRESS] , за померлим [PERSON] . Таким чином, оскільки позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після батька, то її право власності як спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності згідно з ст. 392 ЦК. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, оцінивши зібрані докази кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв`язку на предмет належності, допустимості, достатності, суд приходить до висновку, що позивач належним чином прийняла спадщину після батька та набула право власності в порядку спадкування за законом як спадкоємець першої черги на вказаний гараж, у зв`язку з чим наявні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved