Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

У листопаді 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Покровської міської ради Донецької області, в якій він просив визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на одну четверту частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 101,5 кв.м., житловою площею 75,1 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивач та чоловік [PERSON] - [PERSON] , який на теперішній час помер. На підставі заяви позивача про прийняття спадщини була заведена спадкова справа № 88/2013. Спадщина після смерті матері складається, зокрема, з частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Вказане майно було успадковане [PERSON] після смерті попереднього чоловіка останньої [PERSON] , який помер [INFO] , який був власником майна на підставі Договору купівлі-продажу від 19.07.1971 року. Після смерті [PERSON] мати успадкувала це майно шляхом подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Отже, [PERSON] прийняла спадщину, однак не отримала свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку після смерті [PERSON] . Оскільки після смерті [PERSON] є два спадкоємці, розмір частки кожного у спадковому майні є 1/2 частка кожному спадкоємцю, тобто по 1/4 частки житлового будинку кожному. Позивач не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку житлового будинку, оскільки державним нотаріусом йому видано постанову від 27 жовтня 2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставами для відмови зазначено: відсутність документу про право власності на ім`я [PERSON] через те, що вона спадщину прийняла, але не отримала свідоцтво про право на спадщину; наявність суперечливої інформації про земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , а саме під такою адресою значиться земля комерційного призначення площею 0,0307 га, та земля з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку площею 0,0815 га, що належить [PERSON] . Отже, отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно у нотаріальному порядку позивач можливості не має. Що стосується наявності суперечливої інформації щодо земельної ділянки, про що зазначено у постанові нотаріуса, то під 1/2 часткою житлового будинку, що успадкувала [PERSON] , земельна ділянка у власність не оформлювалась (не приватизувалась). Відтак і успадкувати право власності на неї позивач не може. Натомість іншій співвласник 1/2 частки житлового будинку - [PERSON] оформила право власності на земельну ділянку під своєю часткою будинку. З технічного паспорту будинку [ADDRESS] вбачається, що на приватизованій земельній ділянці, яка належить [PERSON] (за її конфігурацією, вказаною у Плані зовнішніх меж земельної ділянки державного акту) розташована 1/2 частка будинку, що їй належить (ліва сторона будинку А-1). Права сторона будинку А-1, що належала [PERSON] (та успадкована [PERSON] ), розташована на земельній ділянці, що не була приватизована, тому її межі не позначені на Схемі. Що стосується земельної ділянки з кадастровим номером 1413200000:06:056:0549 площею 0,0307 га комерційного призначення, на якій розташований магазин, то вказаний об`єкт нерухомого майна не відноситься до житлового будинку, що наразі спадкується позивачем та є окремим об`єктом нерухомого майна. Тим більше, житловий будинок та земельна ділянка є різними видами нерухомого майна. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в\~судове засідання\~не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у місті Білгород-Дністровський Одеської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 06 квітня 2000 року Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області (а.с. 10-14). У свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданого 19 листопада 1969 року, актовий запис № 51, батькам [PERSON] , [INFO] , зазначені: батько - [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 65). При цьому, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з укладенням 19 листопада 1982 року шлюбу з [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 19 листопада 1982 року Міським відділом РАЦС м. Красноармійська Донецької області, актовий запис № 601 (а.с. 74). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] . [INFO] чоловік [PERSON] - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10 квітня 2004 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 335 (а.с. 34). Відповідно до\~ч. 1 ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. У відповідності до\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За життя, а саме 27 березня 2004 року, [PERSON] було\~складено заповіт,\~посвідчений державним\~нотаріусом Першої\~красноармійської державної\~нотаріальної контори\~Шиленко С.В.,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 2-224,\~яким він\~все належне\~йому майно,\~де б\~воно не\~було та\~з чого\~б воно\~не складалось,\~і взагалі\~все те,\~що буде\~йому належати\~на день\~смерті і\~на що\~за законом\~він матиме\~право,\~заповів [PERSON] \~(а.с.\~49). Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 14 вересня 2004 року [PERSON] звернулась до Першої красноармійської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, що залишилась після смерті її чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 48), у зв`язку з чим було заведено спадкову справу № 521/2004, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи) № 5218866 від 01 червня 2006 року (а.с. 52). У заяві про прийняття спадщини [PERSON] зазначала, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: частина житлового будинку, розташованого у [ADDRESS] ; автомобіль марки М-2140; грошові внески. Судом встановлено, що чоловіку [PERSON] - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19 липня 1971 року, посвідченого нотаріусом Красноармійської нотаріальної контори Костенко В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1707, дійсно на праві власності належала частина житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). З відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 1348/01-02 від 23 жовтня 2021 року вбачається, що будинок [ADDRESS] належав: частина [PERSON] ; частина [PERSON] . Загальна площа 101,5 кв.м., житлова площа 75,1 кв.м., А1-1 житлова прибудова, С-1 сарай збудовані без дозвільних документів. [PERSON] загальна площа будинку 45,6 кв.м., житлова площа 36,6 кв.м.; [PERSON] загальна площа будинку 55,9 кв.м., житлова площа 38,5 кв.м.. Інвентаризаційна справа № 110100002288 (а.с. 8) Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак, за життя [PERSON] так і не було одержано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 101,5 кв.м., житловою площею 75,1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] . Разом з цим, у частині 3 статті 1296 ЦК України закріплено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. [INFO] мати позивача - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 147 (а.с. 60). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Як зазначено у \~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин, незважаючи на те, що за життя [PERSON] так і не оформила право власності на спадкове майно 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , однак вказана спадщина фактично була прийнята та належить [PERSON] з часу відкриття спадщини, тобто з [INFO] . Таким чином, судом встановлено, що на момент смерті, тобто станом на [INFO] , [PERSON] належала 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] . Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить також і належна померлій 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] . Частиною 1 ст. 1222 ЦК України, передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За правилами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 26 квітня 2013 року [PERSON] звернувся до Першої Красноармійської державної нотаріальної контори Донецької області з заявою про прийняття спадщини за законом, що залишилась після смерті його матері - [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 59), у зв`язку з чим було заведено спадкову справу № 88/2013 (номер у спадковому реєстрі - 54435648), що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 33882146 від 26 квітня 2013 року (а.с. 62). З заявою про прийняття спадщини (а.с. 68) після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] до Першої Красноармійської державної нотаріальної контори Донецької області 14 червня 2013 року звернувся і чоловік спадкодавця [PERSON] [PERSON] (шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 15 липня 2005 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 252, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 15 липня 2005 року). Отже, позивач [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку та у встановлений законом строк прийняли спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] заповіт не складала, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 33881980 від 26 квітня 2013 року (а.с. 61). Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У статті 1261 ЦК України закріплено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, після смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємцями першої черги спадкування за законом, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку та у встановлений законом строк є син спадкодавця позивач [PERSON] та чоловік спадкодавця - [PERSON] ,\~що також\~підтверджується довідкою\~№ 904/02-14\~від 09\~вересня 2019\~року,\~виданою державним\~нотаріусом Першої\~покровської державної\~нотаріальної контори\~Шиленко С.В.\~(а.с.\~11). Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже, оскільки [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкування, то вони мають успадкувати спадщину [PERSON] в рівних частках по частині спадкового майна, тобто по житлового будинку [ADDRESS] . 24 жовтня 2022 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. з заявою від імені [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку [ADDRESS] , яка залишилась після смерті [INFO] [PERSON] . Однак, постановою державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. від 27 жовтня 2022 року (а.с. 35) було відмовлено [PERSON] як представнику [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки документ, який підтверджує право власності [PERSON] на спадкове майно не надано, а також у довідці з державного земельного кадастру на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] є відомості про те, що земельна ділянка площею 0,0307 га є комунальною власністю та її цільовим призначенням є комерційне використання, а також є відомості про те, що земельна ділянка площею 0,0815 га належить [PERSON] , але кадастровий номер відсутній, про співвласника [PERSON] відомості відсутні. У зв`язку з викладеним позивач [PERSON] , з метою захисту своїх спадкових прав, звернувся до суду з даною позовною заявою про визнання права власності на частину житлового будинку, загальною площею 101,5 кв.м., житловою площею 75,1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.\~\~Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначено\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України,\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до\~ст. 1217 цього ж Кодексу. Як вже було зазначено вище, незважаючи на те, що за життя спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] , так і не оформила право власності на спадкове майно 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , однак вказана спадщина фактично належала [PERSON] з часу відкриття спадщини, тобто з [INFO] . Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, і у встановлений законом строк прийняв спадщину після смерті [PERSON] , однак у передбаченому законом порядку позбавлений можливості реалізувати свої права спадкоємця та отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність документу, який підтверджує право власності [PERSON] на спадкове майно, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . При цьому, всі наведені у позовній заяві пояснення позивача щодо земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та надані у зв`язку з цим докази суд до уваги не бере, оскільки вони є неналежними по справі, в якій предметом позову є виключно визнання в порядку спадкування права власності на частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Оскільки, позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом, захистити своє порушене право не може, то суд вважає за можливе визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на частину житлового будинку, загальною площею 101,5 кв.м., житловою площею 75,1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~переконливого висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1258, 1261, 1267, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України та

Outcome: approved