Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

До Іллінецького районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позов обґрунтований тим, що на даний час їх спільний з відповідачем син - [PERSON] , [INFO] досягнув вісімнадцятирічного віку та є студентом першого курсу денної форми навчання факультету Електроенергетики та електромеханіки Вінницького національного технічного університету для здобуття ступеня вищої освіти - магістр, строк навчання закінчується 01.07.2024 року у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, так як навчання в навчальному закладі потребує значних матеріальних витрат, тому позивач звернулася до суду із вказаним позовом та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним віку 23 років. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 09 лютого 2023 року розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Крім того 07.02.2023 [PERSON] подав відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] позов не визнав повністю. Як підставу своїх заперечень проти позовних вимог відповідач вказав, що на підставі виконавчого листа виданого Іллінецьким районним судом Вінницької області у справі № 131/460/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів (рішення від 28.07.2022 року) стягуються аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Також [PERSON] зазначив, що перебуває у цивільному шлюбі із [PERSON] та на його утриманні перебуває, їх спільний син [PERSON] , [INFO] . Окрім того відповідач [PERSON] вказав, що надавав допомогу позивачеві в утриманні дітей, в тому числі сина [PERSON] уже після досягнення ним повноліття, в підтвердження чого надав наявні в нього розписки про отримання позивачем коштів в рахунок аліментів на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] від 16.03.2021, 23.07.2021, 23.12.2021, які він як доказ додав до відзиву. Також він зазначив, що його син [PERSON] має постійне місце роботи у ТОВ «Люстдорф» м. Іллінці та отримує стабільний дохід, який здатен забезпечити його потреби, в тому числі на навчання. Розглянувши матеріали справи взявши до уваги думку сторін, суд дійшов висновку про ухвалення у справі рішення про відмову в задоволенні позову із наступних підстав. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України ). Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України щодо обов`язків батьків утримувати дітей. Судом установлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] виданого 14 липня 2010 року (а.с.5). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] , із нею проживають, разом діти [PERSON] , та [PERSON] (а.с. 12). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно договору про навчання у закладі вищої освіти № 401 м-2022 від 26 вересня 2022 року (а.с.10), та довідки Вінницького національного технічного університету про навчання у закладі вищої освіти №798 від 04.10.2022 р. (а.с.11) [PERSON] на даний час продовжує навчання, та є студентом першого курсу денної форми навчання факультету Електроенергетики та електромеханіки Вінницького національного технічного університету для здобуття ступеня вищої освіти - магістр, строк навчання закінчується 01.07.2024 року. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Суд враховує, що відповідач [PERSON] на підставі виконавчого листа виданого Іллінецьким районним судом Вінницької області у справі № 131/460/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів (рішення від 28.07.2022 року) сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується постановою Головного державного виконавця Іллінецького ВДВС Максименка О.В. про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 70049543 від 11 жовтня 2022 року (а.с.29-30). Також судом установлено, що відповідач у цивільному шлюбі з [PERSON] має спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] (а.с.36), який перебуває на його утриманні, що підтверджується актом депутата Іллінецької міської ради [PERSON] (а.с.34) та довідкою Іллінецької міської ради № 158 від 03.02.2023 (а.с.35. Окрім того, з наданих відповідачем розписок 16.03.2021, 23.07.2021, 23.12.2021 (а.с.31-33) вбачається отримання [PERSON] від [PERSON] коштів в рахунок аліментів на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] , уже після досягнення ним повноліття. Згідно відповіді ТОВ «Люстдорф»№ 237 від 13.02.2023 на запит Іллінецького районного суду Вінницької області № 131/1245/22/459/2023 ТОВ «Люстдорф» [PERSON] , [INFO] працює у ТОВ «Люстдорф» із 11.08.2022 року електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 3-го розряду та його дохід за період з 11.08.2022 року по 31.01.2023 року складає 97662,68 гривень. Як вказано вище, законом визначені певні умови, сукупність яких є підставою для стягнення аліментів на повнолітню дитину. Такий обов`язок батьків у цьому випадку не є безумовним, як це має місце при утриманні неповнолітньої дитини. За таких обставин, у позові про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, слід відмовити, у зв`язку з відсутністю у даному випадку, передбачених законом підстав, за яких можливе стягнення з батька аліментів на утримання повнолітнього сина. Позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у задоволенні позову відмовлено, за таких обставин, суд дійшов висновку, що у відповідності до статті 141 ЦПК України, судові витрати, компенсуються за рахунок держави. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed