Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся Вінницький національний технічний університет з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] з 21.06.2019 по 28.06.2022 навчався у Вінницькому національному технічному університеті за спеціальністю 141 - Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка. Навчання здійснювалось на умовах надання платних послуг згідно з контрактом № 2019/30 від 21.06.2019, згідно якого відповідач зобов`язаний сплачувати за своє навчання по 900, 00 доларів США за офіційним курсом НБУ на день сплати. Станом на 04.11.2022 відповідач не сплатив за вже надані йому освітні послуги, що призвело до утворення заборгованість перед позивачем у розмірі 822, 00 долари США, що еквівалентно 32 253, 51 гривень. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про стягнення з [PERSON] на користь Вінницького національного технічного університету заборгованості за контрактом № 2019/30 від 21.06.2019 в сумі 32 253, 51 гривень. Ухвалою суду від 22.12.2022 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що поштові відправлення із процесуальними документами та судовими повістками неодноразово направлялись відповідачу за адресою його останнього відомого місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку. Також судом було опубліковано оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. У строк, визначений ухвалою суду від 22.12.2022, від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі чи клопотання від відповідача, також, на адресу суду не надійшли. Представник позивача в судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, в якій зазначено про відсутність заперечень щодо розгляду справи у відсутність відповідача та проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідачем суду не повідомлено. Таким чином, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин. Враховуючи вищевикладене, заяву представника позивача та повторну неявку в судове засідання відповідача, а також положення ст.ст. 223 і 280 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання у відсутність представника позивача та відповідача та провести заочний розгляд справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання). При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21.06.2019 між Вінницьким національним технічним університетом та [PERSON] було укладено договір про навчання у Вінницькому національному технічному університеті за освітньо-професійною програмою «Бакалавр» № 2019/30, відповідно до якого Вінницький національний технічний університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів [PERSON] надати відповідачу освітню послугу, а саме: навчання з метою отримання ним І (бакалаврського) рівня освіти за спеціальністю - «141 - Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка». (а.с. 6-7) Наказом № 15-сі від 21.06.2019 [PERSON] з 21.06.2019 зараховано до складу студентів 1-го курсу денної форми навчання факультету електроенергетики та електромеханіки, спеціальність 141 - Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка. Термін навчання з 01.09.2019 до 01.08.2023. (а.с. 4) Відповідно до витягу з наказу № 29-сі від 28.06.2022 студента 3-го курсу, який здобуває ступінь бакалавра денної контрактної (договірної) форми навчання факультету ЕЕЕМ за спеціальністю 141 - Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка, групи 1ЕМ - 19б - [PERSON] відраховано з університету з 28.06.2022 за невиконання умов контракту. (а.с. 5) У відповідності до п. 3.1. договору № 2019/30 від 21.06.2019 відповідачзобов`язався своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у терміни, що встановлені цим договором. Статтею 4 цього договору визначено порядок оплати. Згідно довідки № 14-423, виданої ВНТУ 07.11.2022, за [PERSON] рахується заборгованість по оплаті за надані освітні послуги у сумі 882, 00 долари США за надані освітні послуги у сумі 882, 00 долари США, що дорівнює 32 253, 51 гривень. (а.с. 8) Відповідно до ст.ст. 901, 903 ЦК України, за договором про надання послуг, у тому числі освітніх, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовником) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу; якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору грошовий еквівалент вартості навчання визначено в іноземній валюті - в доларах США, а сума, що підлягає сплаті у гривнях визначається за офіційним курсом НБУ відповідної валюти на день платежу. Зазначене положення договору відповідає положенням ст. 533 ЦК України. Таким чином, враховуючи заборгованість відповідача перед позивачем за надані освітні послуги у сумі 882, 00 долари США, на день пред`явлення позову дана сума еквівалентна 32 253, 51 гривень. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили. Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Також, судом в ухвалі суду від 22.12.2022 було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями. Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 - п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті, в даному випадку, пояснення, викладені позивачем в позовній заяві, та докази, надані разом із нею. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про навчання у Вінницькому національному технічному університеті за освітньо-професійною програмою «Бакалавр» № 2019/30 від 21.06.2019 у розмірі 32 253, 51 гривень. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову, згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 2 481, 00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 2495 від 16.11.2022. (а.с. 3) Тому, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, а також положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 481, 00 гривень. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved