Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , згідно якого прохала суд розірвати шлюб, укладений 21.08.2019 року, що був зареєстрований у Соборному районному у м. Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 543. В обґрунтуванні позову вказала, що 21.08.2019 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований у Соборному районному у м. Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 543. Від даного шлюбу дітей не мають. Наразі шлюб носить формальний характер. З квітня 2022 року вони не проживають разом, не ведуть спільне господарство та спільний бюджет. Причиною розпаду сім`ї, на думку позивача, стало відчуження одне від одного, що виникло у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та різні характери, що не дає змоги зберегти сім`ю. Позивач, як і відповідач, не мають наміру продовжувати сімейні відносини один з одним, оскільки вони істотно суперечать їх інтересам. Проте, відповідач від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС ухиляється, що стало підставою звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.01.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з`явилися, від представника надійшла заява, згідно якої представник прохає справу розглянути без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують та прохають їх задовольнити. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити - [PERSON] . Судові витрати покласти на відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву згідно якої справу прохав розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи заяви сторін, суд вирішив на підставі ст. 211, ст. 247 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 21 серпня 2019 року був зареєстрований шлюб у Соборному районному у м. Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 543, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21.08.2019 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з квітня 2022 року, оскільки позивач з відповідачем втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, вести спільне господарство та спільний бюджет, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе. Сторони проживають окремо. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, враховуючи думку позивача, після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача у разі відмови в позові на позивача. При цьому, згідно положень ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідному рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, згідно положень ст. 141, ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, судовий збір слід покласти на відповідача, при цьому, з урахуванням визнання позову відповідачем, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом та стягнути з відповідача на користь позивача іншу половину сплаченого судового збору.

Outcome: approved