Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

12 серпня 2022 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору виділу майна із спільної часткової власності та визнання незаконною державну реєстрацію речових прав нерухомого майна, мотивуючи свій позов тим, що вона є власником нерухомого майна у [ADDRESS] , і безпосередньо за цією адресою знаходиться водопровід №3, що є невід`ємною складовою частиною її садиби. 20.09.2021 року [PERSON] звернувся із позовом до Київського районного суду м.Полтави про усунення перешкод у користуванні об`єктом права власності та зобов`язання вчинити дії. З даного позову їй стало відомо, що водогін №3 входить до обсягу речового права власності [PERSON] . Ця частина належного їй на праві власності нерухомого майна була включена до складу об`єкту права власності [PERSON] під час здійснення [PERSON] та [PERSON] виділу нерухомого майна. Оскільки процедура виділу нерухомого майна відповідачами здійснювалася формально за адресою місця знаходження їхнього майна: [ADDRESS] , а її майно знаходиться за адресою: [ADDRESS] , то її до участі не залучали із формальних підстав. Незважаючи на те, що наявні різні адреси майна, [PERSON] та [PERSON] під час виділу, частину її майна свідомо включили до складу того майна, що підлягає виділу, як їхню спільну власність. Зокрема, як вбачається із фактичних обставин, що склалися на території садиб, що розташовані за вищевказаною адресою, до здійснення виділу був тільки один водопровід, а після виділу у предметі договору виділу зазначено вже два водопроводи, а саме водопровід за №2 та за №3. 08.08.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір виділу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , а одним із предметів виділу були, зокрема, водопроводи за №2 та №3. Крім цього, згідно п.5 спірного договору предметом виділу було самочинне майно. Договір укладений на підставі висновку №43 від 15.06.2021 року експерта [PERSON] . Оскільки в змісті вказаних документів виявлені ознаки невідповідності вимогам закону, то даний договір має бути припинений шляхом визнання недійсним, а державна реєстрація речового права власності на підставі цього договору підлягає скасуванню. В зв`язку з чим просила суд визнати недійсним договір про виділ майна із спільної часткової власності за адресою [ADDRESS] , від 08.08.2018 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Державну реєстрацію нерухомого майна здійснену на підставі спірного договору скасувати. 15.08.2022 року судом відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 02.09.2022 року відповідачем [PERSON] було подано до суду відзив на позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору виділу майна із спільної часткової власності та визнання незаконною державну реєстрацію речових прав нерухомого майна. В даному відзиві [PERSON] зазначив, що він позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. 02.09.2022 року відповідачем [PERSON] було подано до суду відзив на позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору виділу майна із спільної часткової власності та визнання незаконною державну реєстрацію речових прав нерухомого майна. В даному відзиві [PERSON] зазначив, що він позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. 09.09.2022 року [PERSON] було подано до суду відповідь на відзив відповідача [PERSON] , в якому вона вказує на те, що оскільки спірним договором відокремлено частину її нерухомого майна без залучення її до участі в договорі і без її волі, то такий договір не відповідає вимогам закону. Вважає відзив [PERSON] незаконним та просила визнати недійсним договір про виділ майна із спільної часткової власності за адресою: [ADDRESS] від 08.08.2018 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Скасувати Державну реєстрацію нерухомого майна здійснену на підставі спірного договору. 15.09.2022 року [PERSON] було подано відповідь на відзив [PERSON] , в якому вона просила визнати відзив незаконним, а також просила визнати недійсним договір про виділ майна із спільної часткової власності за адресою: [ADDRESS] від 08.08.2018 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Скасувати Державну реєстрацію нерухомого майна здійснену на підставі спірного договору. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 26.09.2022 року зобов`язано ПП ПБТІ «Інвентаризатор» здійснити інвентаризацію об`єктів нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , з виготовленням технічних паспортів та надати їх до суду. 31.10.2022 року представником третьої особи ПП ПБТІ «Інвентаризатор» Тукало В.І. на виконання вимог ухвали суду від 26.09.2022 року надано результати інвентаризації нерухомого майна у [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 17.01.2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. 09.02.2023 року до суду надійшли пояснення третьої особи ПП ПБТІ «Інвентаризатор». В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] адвокат Куліш О.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в їх задоволенні відмовити за безпідставністю. Представник третьої особи ПП ПБТІ «Інвентаризатор» Тукало В.І. позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю. Судом встановлено, що 08 серпня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] , як співвласниками житлового будинку [ADDRESS] , було укладено договір про виділ майна із спільної часткової власності, який посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. та зареєстровано в реєстрі за №712. Згідно вищевказаного договору у власність [PERSON] переходить у будинку «А-1»: кухня 3-1, пл.13,6, передпокій 3-2, пл.7.7 кв.м., кімната 3-3, пл.7,8 кв.м., кімната 3-4 пл. 15,3 кв.м., санвузол 3-5, пл.3,9 кв.м., коридор 3-6 пл.2,1 кв.м., загальною площею:50,4 кв.м. та господарські будівлі і споруди: гараж літ. «Г1», гараж літ. «К», вбиральня літ. «М», літній душ літ. «П», навіс літ. «О», навіс літ. «З», водопровід «№3», хвіртка «№4», огорожа «№5». У власність [PERSON] переходить у будинку «А-1» сіни 1 пл. 4,1 кв.м., передпокій 1-2, пл.9,7 кв.м., кухня 1-3 пл.4,7 кв.м., кімната 1-4 пл.14,9 кв.м., кімната 1-5 пл.6,9 кв.м., коридор 1-6 пл.5,8 кв.м., коридор 1-7, пл..4,4 кв.м., загальною площею 50,5 кв.м. та господарські будівлі і споруди: сарай літ. «Б», погріб літ. «б», вбиральня літ. «Т», літній душ літ. «П», водопровід №2, ворота «№6» огорожа «№7». Крім того, між співвласниками встановлено користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , де в користування [PERSON] переходить 831 кв.м., а до [PERSON] у користування переходить 811 кв.м. За їх спільною згодою, як співвласників, було припинено спільну часткову власність, шляхом виділу майна із спільної часткової власності. [PERSON] є власником нерухомого майна по [ADDRESS] . Як вбачається з довідки КП Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» від 12.08.2021 року в архіві підприємства знаходиться проектна документація на водопровідний ввід, розташований на межі садиб [ADDRESS] та [ADDRESS] . З висновку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження №43 від 15.06.2018 року, проведеного судовим експертом Федоровим Д.Ф., а саме додатку №3 вбачається, що згідно плану фактичного користування земельною ділянкою площею 1642 м2 за адресою [ADDRESS] зазначено 2 водопроводи: водопровід №2 і водопровід №3. При цьому водопровід №2 знаходиться на частині земельної ділянки, яка належить [PERSON] , що межує з земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] і зазначено водопровід №3, що знаходиться на частині земельної ділянки [PERSON] та знаходиться на значній відставні від земельної ділянки [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно зі ст 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.ст.358, 364 ЦК України кожен із співвласників спільної власності має право на виділ у натурі частки, що є у спільній власності. При цьому, відповідно до ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У частинах першій, третій статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що «у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється зі спільної власності, у разі поділу спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників (стаття 367 ЦК України). Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників». В судовому засіданні позивачем [PERSON] не було доведено, яке саме відношення вона має до водопроводу, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, судом встановлено, що договір про виділ майна із спільної часткової власності від 08.08.2018 року, який посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. та зареєстровано в реєстрі за №712 укладено правомірно, а тому не підлягає скасуванню . А тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору виділу майна із спільної часткової власності та визнання незаконною державну реєстрацію речових прав нерухомого майна необхідно відмовити за безпідставністю. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed