Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про усунення перешкод та визначення способу участі у вихованні та зустрічей із сином та онуком, який проживає після розлучення батьків із матір`ю. Як підставу для звернення до суду із даною позовною заявою зазначили той факт, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі. Рішенням суду від 30.08.2021 вказаний шлюб розірвано. У них є спільна дитини [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина продовжила проживати з матір`ю за їх спільною згодою. В 2021 році вони досягли домовленості щодо їх спільної участі у вихованні та зустрічах з дитиною. Позивачам протягом 2021 року відповідач жодних перешкод у зустрічах та спілкуванні з сином (онуком) не чинила. Дитина перебувала у них в господарстві, в тому числі без присутності матері. Вони харчували дитину та одягали. Все погоджувалось із відповідачем. Остання працювала та не була проти того, щоб дитина тривалий час залишалась із ними. Починаючи з 2022 року відповідач почала їм чинити перешкоди в спілкуванні з дитиною, не давала змоги побачитись. Наполягала на тому, що син повинен спілкуватись із батьком виключно в її присутності та за місцем її проживання. В лютому 2022 року позивач [PERSON] звернувся до органу опіки та піклування з метою вирішення вказаного спору та надав пропозицію щодо порядку спілкування з сином. 31.03.2022 відповідач надала органу опіки та піклування відповідь зі своєю пропозицією участі батька у вихованні сина. З весни 2022 року відповідач їх не давала можливості зустрічатись із дитиною та чинила перешкоди в цьому. Тому, в серпні 2022 року вони направили спільну письмову пропозицію в якій висловили можливий графік побачень із дитиною. Відповідач надала їм свою письмову відповідь в якій висловила своє небажання вирішити питання щодо їх зустрічей в запропонований ними спосіб. Вважають, що відповідач [PERSON] порушує їх законні права щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а тому просять зобов`язати останню не чинити їм перешкоди в зустрічах із дитиною. Також просять визначити їм графік їх участі у вихованні наступним чином: першої та третьої суботи кожного місяця з 10-00 до 20-00 години по місцю їх проживання, без присутності матері дитини; кожної другої та четвертої неділі кожного місяця з 10-00 до 20-00 години по місцю їх проживання, без присутності матері; кожного вівторка та четверга кожного тижня кожного місяця з 10-00 до 20-00 години по місцю їх проживання, без присутності матері в разі невідвідування дитиною в ці дні дошкільного закладу. В разі перебування дитини в дошкільному закладі у вівторок та четвер кожного тижня кожного місяця з 16-00 години, з правом забирати дитину із дошкільного закладу до місця їхнього проживання і перебування дитини у них до 20-00 години, без присутності матері. Просять також зобов`язати відповідача [PERSON] у визначені судом дні та часи зустрічей з дитиною, одягнути її відповідно до погодних умов та передати дитину по місцю свого проживання одному із позивачів. У визначені судом дні зустрічей із дитиною надати їм право виїзду з дитиною в м.Чернівці, в м.Заліщики та с.Прилипче, з метою відвідування парків, кафе, розважальних дитячих закладів, а також прадіда і прабабки в с.Прилипче, без присутності матері. Також просять у випадку неможливості зустрічей по поважним причинам позивачів зобов`язати їх повідомляти сторону з якою проживає дитина напередодні до 21-00 години. Про хворобу дитини мати також повинна повідомляти позивачів напередодні зустрічі до 21-00 години. У випадку хвороби дитини просять надати право їм зустрічатись з дитиною по місцю її проживання. 19.10.2022 відповідач [PERSON] через свого представника подала до суду відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позовних вимог заперечила. Визнала ту обставину, що вони дійсно перебували в шлюбі та у них є спільна дитина, яка проживає з нею. Зазначила, що проживала спільно з позивачами, однак з часом їх стосунки погіршились та вони припинили шлюбні стосунки. Вважає, що батько дитини є агресивним. З січня 2021 року між нею та позивачами була домовленість про періодичність зустрічей з дитиною. Вона жодним чином не чинила перешкод в такому спілкуванні та надавала дитину позивачам. Однак, дитина після перебування у позивачів починала хворіти та трапився випадок прояву агресії з боку позивача [PERSON] . Разом з тим, вона не заперечувала проти відвідування дитини його батьком, дідом та бабусею по місцю її проживання та в її присутності. Крім того, дідусю [PERSON] вона довіряла, а тому не заперечувала щодо відвідування останнім їх з дитиною по вихідним та святам. Також вона підтвердила той факт, що позивачі звертались до неї з письмовою пропозицією щодо визначення днів та способу участі у побаченні дитини, однак вона відхили запропонований ними графік. Вказала, що оскільки дитини маленька, то вона потребує постійного догляду, не може тривалий час перебувати з сторонніми особами, навіть з врахуванням того, що позивачі є родичами. Вона знає індивідуальні характеристики дитини та її потреби, режим харчування та володіє переліком продуктів, які можна вживати дитині. Остання погано розмовляє та не має можливості переказати свої фізіологічні потреби. З цих підстав вона запропонувала позивачам власний графік, який відповідатиме інтересам дитини та стосується її (материного) постійного перебування поруч. Так, зазначила, що не заперечує проти того, щоб позивачі бачилися з ї сином кожну неділю кожного тижня кожного місяця з 09-00 до 12-00 години, з 16-00 до 20-00 години, однак не за місце проживання позивачів та тільки в її присутності чи в присутності когось одного із її родичів. Відносно надання права на виїзд за межі населеного пункту з дитиною то заперечила в зв`язку з обмеженнями, які діють в державі та пов`язані із карантинними обмеженнями та воєнним станом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Підтвердив, що має бажання та намір приймати участь у вихованні дитини та утриманні. Будучи допитаним в якості свідка позивач [PERSON] показав, що раніше з відповідачем [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі, який в подальшому був розірваний рішенням суду. З січня 2021 року вони перестали разом проживати, однак жодних перешкод у вихованні дитини та побаченні з ним не було. З 30.01.2022 відповідач перестала давати дитину та почала чинити перешкоди в зустрічах. Вказав, що у нього вдома створені всі належні умови для дитини. Зокрема, є окрема кімната, іграшки. Також зазначив, що на підставі рішення суду сплачує щомісячно аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 гривень. Відповідач чинить перешкоди в регулярному спілкуванні з дитиною, оскільки дозволяє їм бачитись один раз на тиждень та у неї вдома. Він не має змоги провести час з сином на одинці, хоча йому відомий розпорядок дня дитини та він може піклуватися про неї. Підтвердив той факт, що звертався до відповідача з проханням врегулювати спір, однак остання встановила умови на які він не погодився. Також вказав, що він частково не погоджується із висновком органу опіки та піклування щодо запропонованого порядку його участі у вихованні дитини та графіку побачень. В судовому засіданні позивач [PERSON] показав, що є батьком позивача [PERSON] . Його син перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У них є спільна дитина [PERSON] . Раніше вони проживали з дитиною у них, однак після розірвання шлюбу відповідач забрала онука та переїхала проживати до своїх батьків. Під час допиту в якості свідка зазначений позивач вказав, що протягом тривалого часу відповідач не чинила жодних перешкод в спілкуванні з онуком. Більше того, сама до них приходила та давала можливість спілкуватися. Однак, протягом останнього часу вона обмежила їм спілкування. Хоча він має можливість безперешкодно та за попередньою домовленістю приходити, спілкуватись та бачитись з онуком. На даний час він працює, однак у вільний від основної роботи час, він має змогу відвідувати онука. Підтримує запропонований в позовній заяві графік, хоча він особисто не звертався до відповідач з проханням дати онука до себе додому. Позивач [PERSON] в судовому засіданні показала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить усунути перешкоди в спілкуванні з онуком та встановити графік спілкування. В ході допиту вказаного позивача в статусі свідка, остання показала, що під час перебування її сина [PERSON] з відповідачем в шлюбі, вони проживали всі разом. Спільно виховували дитину [PERSON] . Однак, в подальшому вони шлюб розірвали та [PERSON] переїхала проживати з сином до своїх батьків. Спочатку відповідач не чинила перешкод в спілкуванні з дитиною та сама привозила її до них, давала можливість спілкуватись. З лютого 2022 року такі зустрічі припинились, а тому її син звернувся до органу опіки та піклування з питанням вирішення спору. В подальшому вони також звертались до відповідача письмово та намагались вирішити вказаний спір. Вказала, що відповідач не дозволяє спілкуватись та бачитись з онуком у них вдома. Разом з тим, остання також не забороняє їм приходити до неї додому, щоб бачитись з дитиною, але тільки в її присутності. Також відповідач не забороняла їм відвідувати дитину в садочку. Зазначила також, що не намагалась брати онука у відповідача в той час, який запропонований ними в позові. Хоча, має можливість приймати участь в спілкуванні з дитиною відповідно до графіка позовної заяви. Представник позивачів адвокат Дронь О.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] вказала, що позовні вимоги не визнає з підставі викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково показала, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] на даний час не відвідують онука по місцю його проживання, хоча вона не чинить їм перешкоди в цьому. Останні не проявляють ініціативи в цьому питанні. Разом з тим, позивач [PERSON] останнім часом часто відвідує сина, хоча й без попередження, та цікавиться його здоров`ям. Дитина на даний час відвідує дошкільний заклад, часто хворіє. Зазначила, що не заперечує проти встановлення графіку побачення позивачів із дитиною відповідно до висновку органу опіки та піклування. В судове засідання представник органу опіки та піклування Кострижівської селищної ради Чернівецького району Чернівецької області не з`явився, просив справу розглядати без їх участі. Надали суду копію рішення №12/5 виконавчого комітету Кострижівської селищної ради від 08.11.2022, яким затверджено висновок про визначення способу участі у вихованні та зустрічах позивачів із сином та онуком відповідно, малолітнім [PERSON] . Згідно вказаного висновку орган опіки та піклування встановив наступний порядок. Зокрема, перший місяць починаючи з дати прийняття рішення суду побачення проводяться по місцю проживання позивачів в присутності матері [PERSON] або в присутності когось із її родичів в такі дні: кожну неділю кожного тижня з 9.00 до 12.00 год. та з 16.00 до 20.00 год. Наступні місяці побачення проводяться за відсутності матері або когось із родичів матері (матері, батька, брата) по місцю проживання позивачів в [ADDRESS] в такі дні: кожну неділю кожного тижня кожного місяця з 9.00 до 12.00 год. та з 16.00 до 20.00 год.; кожну першу та третю суботу кожного місяця з 9.00 до 12.00 год. та з 16.00 до 20.00 год. У разі виникнення обставин, які обумовлюються поважними причинами (хворобою): батько дитини, [PERSON] , попереджає мати дитини, [PERSON] , про неможливість побачення у визначений день із дитиною. В свою чергу, мати дитини, [PERSON] , попереджає батька дитини, [PERSON] про неможливість побачення у визначений день із дитиною. Рекомендовано відповідачу поважати права позивачів та не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною. Рекомендовано позивачам не порушувати графік побачень, приділяти дитині увагу і турботу. В судовому засіданні допитані в якості свідків батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] . Останні повідомили суд про те, що їх донька та вони не чинять жодних перешкод позивачам в спілкуванні з дитиною. [PERSON] та [PERSON] останнім часом взагалі перестали ходити до внука та провідувати його. Позивач [PERSON] приходить до сина в їх присутності спілкується з ним та провидить час, цікавиться його життям. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З 26 жовтня 2018 року до 30 серпня 2021 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією заочного рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30.08.2021 (а. с. 18-19). Під час перебування сторін у шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 17). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.08.2003 (а.с. 15) батьками позивача [PERSON] є позивачі [PERSON] та [PERSON] відповідно. Згідно відомостей про реєстрацію місця проживання, що містяться в паспортах (а.с. 11-14), останні зареєстровані та фактично проживають на [ADDRESS] . Позивач [PERSON] фактично проживає з своїми батьками за вказаною адресою. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є непрацездатними особами, оскільки досягли пенсійного віку та є пенсіонерами, що підтверджується їх пенсійними посвідченнями № [NUMBER] та № [NUMBER] відповідно (а.с. 16). Як вбачається з характеристики від 23.08.2022 виданої виконкомом Кострижівської селищної ради (а.с. 25), позивач [PERSON] на момент її видачі не працевлаштований. За час проживання в селищі зарекомендував себе з позитивної сторони, порушень в громадському житті та побуті не спостерігалось. Скарги на його поведінку не надходили. Згідно характеристики від 23.08.2022 виданої виконкомом Кострижівської селищної ради (а.с. 26), позивач [PERSON] на момент її видачі працевлаштований в ПП «МАРКСВУД». За час проживання в селищі зарекомендував себе з позитивної сторони, порушень в громадському житті та побуті не спостерігалось. Скарги на його поведінку не надходили. Факт працевлаштування позивача [PERSON] підтверджується також і довідкою з місця роботи від 23.08.2022 (а.с. 28). Згідно характеристики від 23.08.2022 виданої виконкомом Кострижівської селищної ради (а.с. 27), позивач [PERSON] на момент її видачі є пенсіонером. За час проживання в селищі зарекомендувала себе з позитивної сторони, порушень в громадському житті та побуті не спостерігалось. Скарги на її поведінку не надходили. 22.02.2022\~позивач [PERSON] \~одноособово звернувся\~до органу\~опіки та\~піклування Кострижівської\~селищної ради\~із заявою\~(а.с.\~20)\~в якій\~просив визначити\~йому порядок\~спілкування з\~сином [PERSON] .\~Зокрема,\~просив встановити\~такі дні\~побачень:\~з 10-00\~до 20-00\~год суботи\~першого та\~третього тижня\~кожного місяця\~за місцем\~його проживання\~без присутності\~матері;\~з 10-00\~до 20-00\~год неділі\~другого та\~четвертого тижня\~кожного місяця\~за місцем\~його проживання\~без присутності\~матері;з 10-00 до 20-00 год вівторка та четверга тижня кожного місяця за місцем його проживання без присутності матері. 31.03.2022 відповідач [PERSON] надала органу опіки та піклування Кострижівської селищної ради письмову відповідь стосовно заяви позивача [PERSON] (а.с. 21). З даної відповіді вбачається, що вона не заперечує щодо побачень [PERSON] , з їх спільним сином кожної неділі місмяця з 15-30 по 19-30 годину, однак лише в її присутності. Своє рішення мотивувала тим, що батько дитини є агресивним, а тому вона виступає проти побачень на одинці. 26.08.2022 позивачі звернулись із спільною письмовою пропозицією до відповідача з пропозицією досудового врегулювання спору щодо участі у вихованні та зустрічах із сином та онуком [PERSON] (а.с. 22). Запропонований графік побачень аналогічний тому, що викладений в позовній заяві. 30.08.2022 відповідач [PERSON] надала письмову відповідь (а.с. 23) зі змісту якої вбачається, що вона не чинить жодних перешкод в спілкуванні з малолітнім [PERSON] , однак запропонований графік є неможливим. Заперечуючи запропонований позивачами час вказала, що малолітній потребує постійного догляду та не може тривалий час перебувати з сторонніми особами, навіть незважаючи на те, що вони є родичами. Вона знає індивідуальні характеристики дитини, режим харчування та володіє переліком продуктів, які можна вживати сину. Відповідач запропонувала встановити графік кожної неділі кожного тижня кожного місяця з 09-00 до 12-00 години та з 16-00 до 20-00 години, не за місцем проживання позивачів та тільки в її присутності. Відповідно до направлення сімейного лікаря від 05.08.2021 (а.с. 79) малолітнього [PERSON] направлено на стаціонарне лікування з дитячою інфекційною хворобою з рекомендацією госпіталізації. Згідно довідки лікаря-педіатра від 05.08.2021 за наслідками огляду [PERSON] виявлено висипку неясного ґенезу та направлено на консультацію дитячого інфекціоніста (а.с. 49). Відповідно до направлення сімейного лікаря від 25.07.2022 (а.с. 48) малолітнього [PERSON] направлено на консультацію до лікаря дерматолога. Відповідно до знімків екрану мобільного телефону, що надані позивачем [PERSON] , вбачається переписка останнього з відповідачем за період з липня по серпень 2021 року згідно якої вони обговорювали стан здоров`я дитини та участь у вихованні (а.с. 80-91). Рішенням №12/5 виконавчого комітету Кострижівської селищної ради від 08.11.2022 (а.с. 70) затверджено висновок про визначення способу участі у вихованні та зустрічах позивачів із сином та онуком відповідно, малолітнім [PERSON] . Згідно вказаного висновку орган опіки та піклування встановив наступний порядок. Зокрема, перший місяць починаючи з дати прийняття рішення суду побачення проводяться по місцю проживання позивачів в присутності матері [PERSON] або в присутності когось із її родичів в такі дні: кожну неділю кожного тижня з 9.00 до 12.00 год. та з 16.00 до 20.00 год. Наступні місяці побачення проводяться за відсутності матері або когось із родичів матері (матері, батька, брата) по місцю проживання позивачів в [ADDRESS] в такі дні: кожну неділю кожного тижня кожного місяця з 9.00 до 12.00 год. та з 16.00 до 20.00 год.; кожну першу та третю суботу кожного місяця з 9.00 до 12.00 год. та з 16.00 до 20.00 год. У разі виникнення обставин, які обумовлюються поважними причинами (хворобою): батько дитини, [PERSON] , попереджає мати дитини, [PERSON] , про неможливість побачення у визначений день із дитиною. В свою чергу, мати дитини, [PERSON] , попереджає батька дитини, [PERSON] про неможливість побачення у визначений день із дитиною. Рекомендовано відповідачу поважати права позивачів та не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною. Рекомендовано позивачам не порушувати графік побачень, приділяти дитині увагу і турботу. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 18 Конвенції ООН про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1 і 3 статті 9 Конвенції ООН про права дитини). Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною є реалізацією матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Згідно зі статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Отже, системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства). Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судами України як джерело права. У рішенні ЄСПЛ у справі «Hunt v. Ukraine» («Хант проти України») від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» («Йогансен проти Норвегії») від 07 серпня 1996 року, § 78). Таким чином, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. У цій справі судом встановлено, що [PERSON] піклується про малолітнього сина [PERSON] та любить його, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною. Жодних обставин, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітнім сином, чи обставин, які б свідчили про таке спілкування батька з сином, яке б перешкоджало нормальному розвитку дитини, судом не встановлено. Відповідно до частини четвертої і п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У висновку органу опіки та піклування Кострижівської селищної ради від 08 листопада 2022 року № 12/5 про визначення способу участі у вихованні та зустрічах батька, діда та баби із малолітнім [PERSON] , [INFO] , рекомендовано органом опіки та піклування визначити позивачам порядок спілкування із малолітньою дитиною. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України). Відповідно до вимог ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно ст. 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. В судовому засіданні не здобуто та стороною позивачів не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідач чинить будь-які перешкоди дідові й бабі, [PERSON] та [PERSON] відповідно, у зустрічах з малолітнім онуком [PERSON] . Останні не проявляють жодної ініціативи та не вживають заходів для побачення з онуком. Надаючи покази в якості свідка позивач [PERSON] підтвердив, що йому такі перешкоди не чиняться і він завжди має змогу прийти до онука та провести з ним час. Такі зустрічі відбуваються як за попередньою домовленістю із матір`ю дитини так і без такої. Відповідач [PERSON] так само підтвердила той факт, що вона особисто не намагалася взяти дитину з метою спілкування та проведення особистого часу з нею. Покази вказаних осіб зводяться до того, що такі перешкоди існують для батька з боку матері, останній не має можливості проводити час з сином на одинці та поза межами його проживання та без присутності матері. В даному випадку, суд цілком погоджується з тим, що з боку відповідача [PERSON] створюються перешкоди для батька дитини [PERSON] для особистого спілкування з сином та проведення часу на одинці. Поведінка зазначеного позивача свідчить про турботу про сина, а також про бажання проводити з ним особистий час, піклуватися про нього, приймати участь у вихованні та реалізовувати батьківські права. Саме тому, з метою реалізації своїх законних прав як батька, [PERSON] необхідно зобов`язати не чинити [PERSON] перешкод у зустрічах з малолітнім сином. В той же час, в цій частині позовних вимог решті позивачам необхідно відмовити, оскільки останні не довели про наявність в діях відповідача будь-яких перешкод в таких зустрічах із онуком. Визначаючи порядок участі у вихованні дитини батьком та графіку їх побачень, суд враховує інтереси дитини, зокрема, необхідність дотримання звичних для неї умов щодо організації, розпорядку її повсякденного життя, її вік, а також право кожного з батьків брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Суд вважає, що необхідно встановити такий спосіб участі позивача [PERSON] у вихованні малолітнього сина, та спілкуванні з ним, який передбачає поступовий перехід від адаптаційного періоду (в присутності матері дитини, на нейтральній території в межах населеного пункту за місцем проживання дитини, з дотриманням розпорядку дня дитини, стану здоров`я дитини та інтересів дитини) до періоду проведення зустрічей без присутності матері дитини, на нейтральній території в межах населеного пункту за місцем проживання дитини, з дотриманням розпорядку дня дитини, стану здоров`я дитини та інтересів дитини. В подальшому необхідно встановити систематичні побачення батька та сина без присутності матері, в тому числі по місцю проживання [PERSON] . При цьому суд відхиляє пропозицію сторони позивача висловлену в позовній заяві щодо запропонованого графіку, оскільки вказаним графіком сторона позивача бере до уваги лише свої власні інтереси, а не інтереси дитини. Також суд зауважує, що мати, усвідомлюючи інтереси дитини та виконуючи рішення суду щодо усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, має можливість морально підготувати її до зустрічей з батьком, сприяти встановленню психоемоційного зв`язку батька з малолітньою дитиною. Вирішуючи існуючий спір, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина, визначити йому такий спосіб його участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з ним: - встановити адаптаційний період, а саме: після набрання рішенням законної сили протягом першого місяця кожну суботу з 10.00 годин до 17.00 годин, в присутності матері дитини, на нейтральній території в межах населеного пункту за місцем проживання дитини (смт.Кострижівка Чернівецького району Чернівецької області), з дотриманням розпорядку дня дитини, стану здоров`я дитини та інтересів дитини; - наступний місяць проводити зустрічі кожну суботу з 10.00 годин до 17.00 годин, без присутності матері дитини, на нейтральній території в межах населеного пункту за місцем проживання дитини (смт.Кострижівка Чернівецького району Чернівецької області), з дотриманням розпорядку дня дитини, стану здоров`я дитини та інтересів дитини; - надалі встановити систематичні побачення кожної 2-ої та 4-ої п`ятниці з 16.00 години до 18.00 години суботи, без присутності матері дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини та інтересів дитини, зобов`язавши [PERSON] забирати та повертати дитину за адресою її проживання; - встановити, що всі виїзди дитини з батьком за межі населеного пункту місця проживання дитини погоджуються спільно з матір`ю. Таким чином, суд частково змінює графік участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON] , запропонований органом опіки та піклування, обґрунтовуючи це тим, що при встановленні способу спілкування суд має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитині. Стосовно виїзду малолітньої дитини за межі населеного пункту в якому вона проживає, то суд зазначає, що зважаючи на вік дитини, введення правового режиму воєнного стану в державі, а також дії карантинних обмежень, такі виїзди повинні відбуватись по мірі необхідності за попереднім погодженням батьками між собою. Суд також вважає за необхідне зазначити, що оскільки позивачі проживають спільно та пов`язані одним побутом, це дає змогу діду [PERSON] та бабі [PERSON] також спілкуватися з онуком та проводити час, тим самим приймати участь у його вихованні. Оскільки стороною позивача заявлено вимогу про необхідність подання суду доказів розміру витрат, які вказана сторона понесла у зв`язку із розглядом справи, то відповідно до вимог ст.246 ЦПК України, необхідно призначити судове засідання для ухвалення рішення про судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial