Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на підставі судового наказу Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 14.11.2022 на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , а саме з 1/3 до 1/8 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у нього змінився сімейний стан, оскільки він одружився з іншою жінкою, яка має трьох неповнолітніх дітей, серед яких одна дитина має статус дитини-інваліда. Позивач бере безпосередню участь в утриманні та вихованні дітей дружини. Також, 16.09.2022 він був зарахований на заочну форму навчання до Житомирського відділення навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання Національної академії внутрішніх справ, оплата за навчання становить 11000,00 гривень за один навчальний рік. В цьому ж навчальному закладі навчається і його дружина. Зазначив, що його матеріальний стан значно погіршився, оскільки відчутно зросли витрати на утримання сім`ї, є необхідність проведення реабілітації дитині дружини, яка має статус дитини-інваліда. Значна частина коштів витрачається на медичне обстеження, медикаменти та інші витрати. На даний час він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному в судовому наказі. Разом з цим, до постановлення судом рішення про стягнення з нього аліментів він щомісячно перераховував кошти на банківський рахунок відповідача на утримання їх спільних дітей. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу надано строк 15 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позов та надання доказів в обґрунтування заперечень. 28.12.2022 відповідачем до суду подано відзив на позов, в якому [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Зазначила, що позивачем не надано жодного підтвердження того, як саме погіршився його матеріальний стан; не обґрунтовано чому має бути зменшено розмір аліментів на утримання їх спільних дітей по тій причині, що він має утримувати дітей нової дружини, які мають своїх батьків. Крім цього, [PERSON] не надано суду доказів того, чи зверталася дружина позивача із заявами до суду про стягнення аліментів на утримання трьох дітей. Також позивачем не надано довідки про його заробітну плату та доходи дружини. Обґрунтовуючи необхідність зменшення розміру аліментів тим, що дитина його дружини має статус дитини-інваліда, позивач не враховує, що його син [PERSON] є дитиною з особливими освітніми потребами, для його лікування та утримання необхідні значні кошти. Відповідач самостійно не має змоги забезпечувати потреби дитини для його повноцінного розвитку. Її дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, придбання одягу, продуктів, медикаментів для сім`ї. Вважає, що зменшення розміру аліментів не буде спрямоване на належне забезпечення спільних дітей сторін та суперечитиме їх інтересам. У судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Також повідомив, що працює у відділенні поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, його заробітна плата значно зменшилась у порівнянні з минулим роком. Наразі, розмір аліментів на дітей складає половину його заробітної плати. На даний час з дружиною винаймає житло, утримує дітей дружини та не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному в судовому наказі. Відповідач просила відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позов. Крім того пояснила, що діти знаходяться на її утриманні, водночас, її доходу не вистачає на повноцінне матеріальне забезпечення дітей. Значні кошти витрачаються на лікування сина [PERSON] , який є дитиною з особливими освітніми потребами. Останній знаходиться на обліку в лікаря-невролога, має проблеми з розвитком мовлення, захворювання щитовитки, з 2- х років приймає стимулюючі препарати, потребує проходження курс лікування, вартість якого складає від 15 до 17 тисяч гривень. Крім цього, вона несе витрати на харчування, забезпечення одягом, на проживання (винаймає житло), комунальні та освітні послуги для сім`ї. Представник відповідача, окрім повідомлених відповідачем обставин, зазначив про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, оскільки [PERSON] не доведено належними доказами суттєвого погіршення його матеріального становища, сім`я не перебуває на обліку як малозабезпечена. Вказав, що позивач є фізично здоровим, проходить службу в правоохоронних органах, його дружина також працевлаштована та отримує заробітну плату в поліції, спільних дітей у них на даний час немає, а діти його дружини мають батьків, на яких законом і покладено обов`язок їх утримувати на належному рівні. Водночас, позивач зобов`язаний утримувати своїх дітей [PERSON] та [PERSON] , останній з яких має потребує належного лікування, обстеження та додаткових витрат на освітні заходи. Також зазначив, що факт перебування у шлюбі з іншою жінкою не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дітей від першого шлюбу. Крім цього, зменшення аліментів безумовно суперечитиме інтересам самих дітей. Стаття 263 ЦПК України\~регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який рішенням Володарсько-Волинського районного суду від 04.10.2022 було розірвано (а.сп.10). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дітей (а.сп.14-15). 14 листопада 2022 року Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області видано судовий наказ, яким вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином [PERSON] повноліття, після чого в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином [PERSON] повноліття, починаючи з 04.11.2022 року (а.сп.9). 22.11.2022 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.сп.12). [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дітей (а.сп.16-18). Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 10784 та індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда, [PERSON] , [INFO] , є дитиною-інвалідом, яка має захворювання: цукровий діабет, кетоз, астигматизм; потребує відновну терапію, проведення профілактичних заходів, санаторно-курортного лікування та медичного спостереження (а.сп.19-20). Згідно з довідкою №271 від 21.11.2022, яка видана Хорошівським ЦПМСД, [PERSON] знаходиться на обліку в жіночій консультації, у зв`язку з вагітністю 14-15 тижнів (а.сп.13). [PERSON] та [PERSON] у 2022 році були зараховані на заочну форму навчання до Житомирського відділення навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання Національної академії внутрішніх справ; термін навчання: 16.09.2022 31.05.2026, оплата за навчання становить 11000,00 гривень за один навчальний рік. Вказане підтверджується довідками №41 та №42 від 23.11.2022 (а.сп.21-22). Позивач в період з червня по жовтень 2022 року систематично перераховував [PERSON] кошти, зокрема: 09.06.2022 502,51 грн, 29.06.2022 4020,10 грн, 01.07.2022 10025,06 грн, 29.07.2022 5025,13, 31.08.2022 7025,00 грн, 07.09.2022 5025,13 грн, 30.09.2022 2010,05 грн та 4020,10 грн, 29.10.2022 7035,18 грн, що підтверджується копіями квитанцій, долучених до відзиву на позовну заяву (а.сп.23 -31). Згідно з довідкою виконавчого комітету Новоборівської селищної ради №19 від 21.12.2022, [PERSON] працює головним спеціалістом у Новоборівськійї селищній раді, в період з 01.01.2022 по 31.12.2022 їй було нараховано заробітну плату у розмірі 125006,00 гривень (а.сп.44). [PERSON] має захворювання грудного відділу хребта та потребує лікування, про що свідчить довідка КНП ЦПМСД №300 від 21.12.2022 та протокол МРТ обстеження від 04.11.2022 (а.сп.45-46). [PERSON] , [INFO] , є дитиною з особливими освітніми потребами та відвідує інклюзивну групу Новоборівської ЦРД «Казка», що стверджується висновком №85 про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 28.09.2021, довідкою Новоборівського ЦРД «Казка» від 21.12.2022 (а.сп.47 51). Згідно з характеристикою на [PERSON] , наданою Новоборівським центром розвитку дитини «Казка», [PERSON] відвідує інклюзивну групу, так як має статус дитини з особливими освітніми потребами. Емоційний стан дитини нестійкий, потребує допомоги вузьких спеціалістів: вчителя-логопеда, практичного психолога, додаткових розвиваючих та корекційних занять (а.сп.52). Відповідно до консультативного висновку спеціаліста лікаря-невролога, [PERSON] має затримку мовленнєвого розвитку та потребує, крім логопедичних занять, лікування препаратом цереброкурин (а.сп.55). Згідно інформації з веб-сайту, вартість цих ліків складає 16596,80 гривень (а.сп.56). Крім того, [PERSON] має проблеми із зором та потребує носіння окулярів з корекцією, що підтверджується висновком дитячого офтальмолога (а.сп.57). Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.\~За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України\~від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі\~\~№ 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він одружився з іншою жінкою, утримує її 3-х неповнолітніх дітей, одна з яких має інвалідність, його дружина на даний час вагітна. Крім цього, Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд враховує, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено суттєвого погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з укладенням шлюбу, що має наслідком неможливість сплачувати аліменти у розмірі, визначеному в судовому наказі. Доказів додаткових витрат на утримання його дружини, дітей дружини, оренду житла суду не надано. Водночас, як повідомив у судовому засіданні [PERSON] , він разом з дружиною офіційно працевлаштовані, сім`я не перебуває на обліку як малозабезпечена. Крім того,\~неповнолітні діти:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~мають батьків,\~на яких\~іпокладається обов`язок по утриманню своїх дітей на належному рівні. В матеріалах справи відсутні докази того, що батьки цих дітей були позбавлені батьківських прав, або ж, що [PERSON] є одинокою матір`ю. Остання має право на отримання аліментів на своїх дітей для належного їх утримання, зокрема, і на додаткові витрати, пов`язані з лікуванням дитини, яка має інвалідність. Також, згідно з усталеною практикою Верховного Суду, факт перебування у шлюбі з іншою жінкою та народження в цьому шлюбі дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дітей від першого шлюбу. Суд зазначає, що позивач має визначений законом обов`язок по належному утриманню своїх дітей: [PERSON] та [PERSON] , останній з яких потребує належного лікування, обстеження та додаткових витрат на освітні заходи. Суд звертає увагу на те, що відповідно до судового наказу Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2022 року, розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства. Зменшення аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дружину та її дітей, не буде спрямоване на належне забезпечення дітей позивача - [PERSON] та [PERSON] . Зменшення аліментів безумовно суперечитиме інтересам самих дітей. Приймаючи до уваги, що\~\~ [PERSON] не довів підстав для зменшення розміру аліментів, визначених судовим наказом, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed