Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради про визнання членом сім`ї наймача та визнання права користування житловим приміщенням посилаючись на те, що він є племінником [PERSON] , яка разом з чоловіком та дочкою проживала за адресою [ADDRESS] . У 2019 році померла її дочка [PERSON] та чоловік [PERSON] . З цього часу позивач з дружиною приходили до [PERSON] , щоб підтримати та допомогти по господарству, він мав ключі від квартири тітки. З січня 2020 року позивач з дружиною за згодою [PERSON] переїхали жити у кв. [ADDRESS] та стали проживати однією сім`єю з [PERSON] , вести спільний побут, бюджет. У даній квартирі позивач зробив косметичний ремонт. У січні 2022 року [PERSON] вирішила переоформити особовий рахунок даної квартири на позивача та звернулась з відповідною заявою до КП «ЖЕО № 2». У лютому 2022 року позивач зареєструвався у черзі ЦНАП на 02.03.2022 року щодо зміни місця реєстрації , проте у зв`язку з введенням воєнного стану відповідні реєстри не працювали. [INFO] [PERSON] померла. Просив задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 06 грудня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги пославшись на викладені в позовній заяві обставини та пояснив, що з січня 2020 року його тітка [PERSON] стала дуже хворіти і потребувала допомоги. Він пропонував їй переїхати до себе, але вона бажала проживати у своїй квартирі та запросила його з дружиною переїхати до неї . Вони проживали всі разом у квартирі тітки, вели спільне господарство, були однією родиною. Просив позов задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади в особі Полтавської міської ради Дзюбло О.І. покладається на розсуду суду щодо заявлених позовних вимог. Представник відповідача Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради Акуліна І.В. щодо задоволення позовних вимог не заперечує та пояснила, що заборгованість по оплаті комунальних платежів по спірній квартирі відсутня. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] народилася [INFO] її батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . 10 січня 1970 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище [PERSON] . 27 травня 1975 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 18 грудня 1981 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та їй присвоєно прізвище [PERSON] . [INFO] [PERSON] дочка [PERSON] померла. [INFO] [PERSON] помер. [INFO] [PERSON] померла. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, за заявою позивача відкрита спадкова справа до майна померлої [PERSON] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що знають позивача тривалий час, знали його тітку [PERSON] . Останні роки позивач проживав зі своєю тіткою в її квартирі, доглядав за нею, забезпечував лікуванням, продуктами. Вони проживали як одна сім`я, разом святкували різні свята, готували щоденно їжу, робили ремонт у квартирі, де фактично жили, вирішували разом всі побутові питання. Після смерті тітки, позивач всі питання з похованням вирішував сам. Зазначені обставини підтверджуються також актами про проживання позивача за адресою [ADDRESS] з тіткою [PERSON] , ведення з нею спільного господарства. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. У статті 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до частин першої та другої статті 61, статей 64 та 65 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно ч.2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 01 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" роз`яснив, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що статті 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 липня 2012 року № 6-60цс-12, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК України). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (частина друга статті 65 ЖК України). При цьому під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, в розумінні частини другої статті 64 ЖК України, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом з наймачем. Відповідно до статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод закріплено право людини на повагу до свого житла. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що позивач [PERSON] з січня 2020 року за згодою наймача [PERSON] вселився та проживав в кв. [ADDRESS] , це приміщення було постійним місцем його проживання, вів з [PERSON] спільне господарство. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення, таким чином, [PERSON] , як член сімї [PERSON] , придбав право на проживання в кв. [ADDRESS] . [PERSON] за час життя ініціювала питання щодо проведення реєстрації свого племінника [PERSON] у кв. [ADDRESS] , переоформлення на нього особового рахунку на зазначену квартиру. Ці обставини підтверджуються листами КП «Житлово- експлуатаційна організація № 2» від 28 січня 2022 року, 03 березня 2022 року на ім`я [PERSON] , в яких останній роз`яснювався порядок реєстрації позивача та переоформлення особового рахунку кв. [ADDRESS] з неї на позивача. Зазначені факти також підтверджують ту обставину, що позивач вселився в кв. [ADDRESS] зі згоди наймача [PERSON] і остання не тільки не заперечувала цьому, але й бажала зареєструвати у встановленому законом порядку місце фактичного проживання позивача, переоформити на нього особовий рахунок на квартиру. Таким чином, за час життя [PERSON] всі свої обов`язки квартиронаймача фактично передала племіннику позивачу по справі, який слідкував за порядком у квартирі, оплачував квартплату та комунальні послуги. Відповідно до ст. 106 ЖК України повнолітній член сімї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сімї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. Позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі і з урахуванням обставин справи підлягають задоволенню.

Outcome: approved