Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

У січні 2023 року до суду надійшов вказаний позов від [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує, що шлюб з відповідачем зареєстровано 09 червня 1988 року. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені з листопада 2022 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просить шлюб розірвати. Ухвалою судді\~від 30 січня 2023 року відкрито провадження у справі, залучено сторін. Ухвалою суду від 02 березня 2023 року постановлено провести заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] , просить розглянути справу за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала, проти заочного розгляду справи не заперечувала, про що зазначила у заяві. Відповідач [PERSON] не прибув у судове засідання, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, засобами рекомендованого поштового зв`язку, про причини неявки суд не повідомив та не подавав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ст. 56 СК України встановлено, що чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 15 липня 2020 року, у Кременчуцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 33, що підтверджується копією свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з листопада 2022 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, клопотання щодо надання строку для примирення не подавали. Вказані обставини постають з позовної заяви, підтверджуються письмовими доказами, а також заявою позивача, наявних в матеріалах справи. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. Спір між сторонами щодо розподілу майна фактично відсутній. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу необхідно прізвище [PERSON] залишити - « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп, а відтак з відповідача на користь позивача необхідно стягнути зазначену суму.

Outcome: approved