Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, посилаючись на те, вона та відповідач знаходились в зареєстрованому шлюбі з 11.08.2007 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . 16.08.2022 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Угоди щодо добровільної сплати аліментів не досягнуто, тому просить суд стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання сина, в розмірі 1/4 частини від усіх видій його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 31.08.2022 року відкрито провадження по справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини не явки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина [PERSON] , [INFO] , дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 257 (а.с.6). Факт проживання сина разом з позивачем підтверджується характеристикою, виданою в.о. директора ЧЕПЛ №1 м. Чорноморськ (а.с.7). Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як передбачено ст.11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 200\~Сімейного кодексу\~України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи те, що на тепер дитина знаходиться на утриманні позивача та те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, тому суд вважає, що ці кошти відповідно до ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved