Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

19.01.2023 позивач [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони з 15.03.2012 перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2021 шлюб між сторонами розірваний. Позивач вказує, що діти сторін проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Згідно з рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.06.2021 у справі № 607/7993/21 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням індексації щомісячно, починаючи стягнення з 06.05.2021 і до досягнення дітьми повноліття. Позивач вказує, що з часу присудження аліментів погіршилось її матеріальне становище, у зв`язку з чим позивачу важко забезпечити дітям відповідні умови для повноцінного навчання, фізичного та духовного розвитку. Так само змінився вік дітей та збільшились їх потреби, що зумовило додаткові витрати на їх інтелектуальний та соціальний розвиток. Також в країні змінилась економічна ситуація, збільшились ціни на продукти харчування, одяг та послуги. Крім цього, погіршився стан здоров`я сина [PERSON] , який хворіє на алергічну бронхіальну астму, що призводить до додаткових витрат на його лікування. При цьому матеріальний стан відповідача навпаки покращився, оскільки останній з 20.06.2022 призваний на військову службу та отримує заробітну плату. За таких підстав відповідно до ст. 181 СК України позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми у розмірі по 2500 грн на кожну дитину щомісячно на 1/6 частку від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів на кожну дитину щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. 02.02.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 02.03.2023 та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. У судове засідання 02.03.2023 позивач [PERSON] та її представник адвокат Карпа М.М., належним чином повідомлені про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У судове засідання 02.03.2023 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяв чи клопотань, у тому числі щодо зупинення провадження у справі, на день розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області України, та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції (а.с. 4, 5). Рішенням Тернопільського\~міськрайонного суду\~Тернопільської області\~від 17.02.2021\~у справі\~№ 607/20230/20 шлюб між сторонами розірваний. Указані обставини підтверджуються наявною у відкритому доступі інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень. Згідно з копією довідки приватного підприємства «Вікторія-1» № 356 від 16.12.2022 діти сторін проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.06.2021 у справі № 607/7993/21 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, щомісячно, починаючи стягнення з 06.05.2021 і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9-10). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так само і положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини щодо утримання батьками дитини регулюються главою 15 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина (ст. 180 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина 1\~ст. 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, ст.\~182,\~183 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок неодноразово наводив Верховний Суд у своїх постановах, зокрема, від 22.05.2019 у справі № 444/2619/16-ц; від 18.09.2019 у справі №127/12177/17-ц. Щодо підстав для зміни розміру аліментів суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні. Частина 2 ст. 182 СК України\~визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік»\~прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2023 становить 2833 грн. Так, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 грн щомісячно були визначені судом у 2021 році, коли дітям сторін було 6 та 9 років відповідно. Наразі діти підросли та для свого інтелектуального та соціального розвитку, а також для забезпечення належних умов проживання та навчання потребують більших витрат, ніж на момент постановлення судового рішення від 30.06.2021. Також суд ураховує, що виходячи з ринкових цін на товари та послуги, яких щоденно потребують діти сторін, рівень інфляції в країні, розмір раніше визначених на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] аліментів є недостатнім для забезпечення дітям належного життєвого рівня. Крім цього, суд приймає до уваги те, що з моменту постановлення судового рішення про стягнення аліментів погіршився стан здоров`я малолітнього [PERSON] , якому встановлений діагноз «Бронхіальна алергічна астма», що дає підстави вважати, що для забезпечення належного лікування [PERSON] позивач здійснює додаткові витрати. Такі обставини підтверджуються консультаційним висновком лікаря-педіатра від 29.12.2022 та магнітно-резонансною томографією головного мозку від 04.01.2023 (а.с. 7, 11). При цьому суд також враховує покращення матеріального стану відповідача. Так, з витягу наказу начальника [INFO] (по стройовій частині) № 152 від 20.06.2022 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу з запасу з 20.06.2022 (а.с. 8). Такі обставини свідчать про те, що станом на даний час відповідач у зв`язку з проходженням військової служби працевлаштований та отримує заробітну плату. Відтак, зважаючи на зміну з часу ухвалення судового рішення від 30.06.2021 мінімально необхідного рівня матеріального забезпечення дітей відповідного віку, на збільшення витрат на утримання дітей сторін, що впливає на майновий стан позивача, на покращення матеріального стану відповідача, а також на рівний обов`язок батьків утримувати дітей, суд вважає, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дітей будуть аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. При цьому відповідач не скористався правом на подання відзиву та правом бути присутнім у судовому засіданні і надавати пояснення та не надав заперечень щодо позовних вимог та докази на їх спростування. Також відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З урахуванням указаних положень та приймаючи до уваги позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі по 1/6 частці від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів на кожну дитину щомісячно, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно (1/6 + 1/6 = 1/3). За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Приймаючи до уваги, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved