Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 грудня 2012 року належить частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . На підставі розпорядження Синельниківського міського голови «Про перейменування вулиць та провулків у місті Синельниковому» №31-р від 16 лютого 2016 року вулиця «Дзержинського» у м.Синельникове перейменована на вулицю «Павла Тичини». 07 квітня 1971 року позивач отримав грошову позику на Синельниківському фарфоровому заводі, де на той час працював. На підставі повідомлення Синельниківського фарфорового заводу №1 від 07 квітня 1971 року державним нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори було накладено обтяження, а саме заборона на відчуження вказаного житлового будинку. 23 жовтня 2006 року зазначена заборона на відчуження житлового будинку була перенесена реєстратором: Перша Синельниківська державна нотаріальна контора до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №3934487. Взяті в позику грошові кошти позивач погасив, але документи про це не збереглися. Жодних фінансових зобов`язань на даний час позивач не має, про що свідчить витяг з Єдиного реєстру боржників. Надати довідку про відсутність заборгованості позивач не взмозі, оскільки Синельниківький фарфоровий завод припинив свою діяльність 21 липня 2017 року. У зв`язку з накладеною забороною відчуження житлового будинку позивач позбавлений можливості реалізувати своє право щодо розпорядження належним йому майном, у зв`язку з чим просить суд зняти заборону на відчуження вищезазначеного житлового будинку. Позивач до початку судового розгляду справи надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача до початку судового розгляду справи надала суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі і вирішити справу згідно діючого законодавства. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився по невідомим суду обставинам. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт належності позивачу частки вищезазначеного житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією свідоцтва про право на власності на нерухоме майно від 27 грудня 2012 року, а також копією Витягу про державну реєстрацію прав від 27 грудня 2012 року. На підставі розпорядження Синельниківського міського голови «Про перейменування вулиць та провулків у місті Синельниковому» №31-р від 16 лютого 2016 року вулиця «Дзержинського» у м.Синельникове перейменована на вулицю «Павла Тичини». Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна заборона на нерухоме майно, тобто на вказаний житловий будинок, реєстраційний номер обтяження: 3934487, дата реєстрації: 23 жовтня 2006 року, підстава обтяження повідомлення Синельниківського фарфорового заводу №1 від 07 квітня 1971 року. Отже, на підставі повідомлення Синельниківського фарфорового заводу №1 від 07 квітня 1971 року державним нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори було накладено обтяження, а саме заборона на відчуження вказаного житлового будинку. 23 жовтня 2006 року зазначена заборона на відчуження житлового будинку була перенесена реєстратором: Перша Синельниківська державна нотаріальна контора до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №3934487. Згідно витягу з державного реєстру підприємств Синельниківький фарфоровий завод припинив свою діяльність 21 липня 2017 року. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У ч.1 ст.321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, позивач є власником частки вищезазначеного житлового будинку, а накладена на будинок заборона на відчуження порушує його права на розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved