Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

24.01.2023 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), в якій позивач просить суд: розірвати шлюб, який був зареєстрований 30.03.2018 Петриківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис № 18. Також, просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позовна заява обґрунтовується тим, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем не склалось через різні характери та втрату один до одного взаєморозуміння. 26.01.2023 позивач надала до суду заяву, у якій просить суд після розірвання шлюбу, залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 31.01.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. На офіційну адресу відповідача, тобто на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 31.01.2023, яка 10.02.2023 повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» 09.02.2023. 02.03.2023 до суду надійшла заява від відповідача, що проти позову не заперечує. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини. Згідно з копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , актовий запис № 18 від 30.03.2018, зареєстрований Петриківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відповідач зареєстрував шлюб із позивачкою. У подружжя від шлюбу є малолітня донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 21.05.2018. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею сторін, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, тим самим задовольнити позов повністю. Відповідно до ч. 8 ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка виявила бажання залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Судовий збір позивачем сплачено у повному обсязі, клопотань про розподіл судових витрат не надходило.

Outcome: approved