Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

24.02.2023 адвокат Череватий П. М., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрати пов`язаних із наданням правничої допомоги у розмірі 5000 грн. Згідно з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справа №951/46/23 передана 24.02.2023 судді Гриновець О. Б. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник [PERSON] - [PERSON] скерував до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд заяви про стягнення витрат на правничу допомогу провести без його участі. Вимоги заяви підтримує повністю та просить її задовольнити /а.с.63/. [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності /а.с.64/. Відповідно до вимог ч.4 ст.270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши заяву та додані до неї документи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 22.02.2023 Козівським районним судом Тернопільської області ухвалено заочне рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено. Вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , за період з 01.02.2022 по 31.12.2022 в розмірі 29596 /двадцять дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто шість/ гривень 80 /вісімдесять/ копійок. Одночасно судом встановлено, що представником позивачки адвокатом Череватим П. М. не було подано доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат, однак, заявлено про те, що такі докази будуть надані в порядку і в строки, передбачені ст.246 ЦПК України. За цих обставин, судом при ухваленні рішення, питання розподілу судових витрат не вирішувалося. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні із заявою про ухвалення додаткового рішення представником позивачки заявлено вимогу про стягнення судових витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги у розмірі 5000 грн. та надано докази, на підтвердження надання послуг: договір про надання правничої допомоги від 9.01.2023, додаткову угоду про надання правничої допомоги від 9.01.2023, акт про надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 9.01.2023. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України). Суд також враховує положення частини шостої статті 137 ЦПК України, за якими обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Частина 8 статті 141 ЦПК України регламентує, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України). Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 10 листопада 2021 року у справі № 329/766/18. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 2 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20). Відповідно до ч.1 ст.138 ЦПК України, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Враховуючи, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини задоволено, заяву про стягнення судових витрат на правничу допомогу представник позиваки надіслав до суду у строк, встановлений ч.8 ст.141 ЦПК України, а розмір понесених стороною витрат підтверджений належними та допустимими доказами, тому вимоги про стягнення судових витрат підлягають до задоволення. Отже, оскільки заява про стягнення судових витрат надійшла до суду після ухвалення рішення, тому існує необхідність ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved