Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовом до Теребовлянської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] . Зокрема, позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на майно - на 4/5 частки у вказаному нерухомому майні, з яких на 1/5 частки як за членом колишнього колгоспного двору та на 3/5 частки як за спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а позивач [PERSON] - на 1/5 частки у цьому ж майні, як за членом колишнього колгоспного двору. Позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів. У підготовче судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, вказали у позові про розгляд справи за їх відсутності, просять позов задовольнити. Відповідач Теребовлянська міська рада Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив Позивачі [PERSON] , [PERSON] є синами [PERSON] , що підтверджується доданими до позовної заяви документами. Житловий будинок в [ADDRESS] належить до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , а його членами дочка голови двору - [PERSON] , зять голови двору- [PERSON] , внук голови двору - [PERSON] , внук голови двору - [PERSON] . Зазначене підтверджується довідкою Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області від 23.11.2022 року №09 - 04/20/249. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Оскільки житловий будинок в [ADDRESS] належав до колгоспного двору, то голова двору та його члени мають у ньому частку, яка складає по 1/5 кожному. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Враховуючи дату смерті [PERSON] правовідносини щодо спадкування після її смерті регулюються нормами ЦК УРСР 1963. Відповідно до ч.1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За нормами ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно із ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] . На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, що складається з 1/5 частини вказаного житлового будинку, яке успадкувала її дочка [PERSON] . Таким чином, [PERSON] стала власником 2/5 частки житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] . Із довідки, виданої Теребовлянською міською радою Тернопільського району Тернопільської області від 23.11.2022 року №09 - 04/20/249 вбачається, що на день смерті [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] проживали і були зареєстровані дочка - [PERSON] , зять - [PERSON] , внук - [PERSON] . [INFO] помер чоловік [PERSON] . [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 21 січня 2011 року, що є часом відкриття спадщини на належне йому майно. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] та син [PERSON] успадкували по 1/10 його частки у вказаному житловому будинку. Таким чином [PERSON] стала власником 1/2 частки житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] . 12.05.2011 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , по частці позивачам [PERSON] , [PERSON] [INFO] мати позивачів [PERSON] померла, що є часом відкриття спадщини на належне їй майно, а саме на частку житлового будинку в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] звернувся до Теребовлянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , однак у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у зв`язку з тим, що відсутнє та не зареєстроване право власності на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , померлої [INFO] . У справах Теребовлянської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа номер 39/2022 від 18.05.2022 року, заведена за заявою спадкоємця [PERSON] . Спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України немає. Син спадкодавця - [PERSON] , від спадкування належної йому частки спадкового майна відмовився на користь [PERSON] . Відповідно до висновку про вартість об`єкту оцінки оціночна (ринкова) вартість майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] складає 167500 грн. Судові витрати позивачі просять залишити за ними. Відповідно до ст.1223,1268 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. Аналізуючи зазначені обставини, визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивачів, слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved