Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач у 1992 році отримав квартиру, що підтверджує ордер на квартиру [ADDRESS] та постійно у цій квартирі проживає. ТОВ «--Житлово - комунальне господарство «Геолог» надавало мешканцям житлово - комунальні послуги по утриманню будинків та прибудинкової території відповідно до свого Статуту та КВЕДу про діяльність. ТОВ«--ЖКГ «Геолог» обслуговувало будинок [ADDRESS] до кінця вересня 2020 року. У 2019 році у вищезазначеному будинку було утворено ОСББ «БЕСТ 36», яке уже почало себе само обслуговувати із жовтня 2020 року, уклавши уже самостійно із усіма обслуговуючими організаціями договори по наданню послуг (вивіз сміття, обслуговування ліфті та інше). До початку жовтня 2020 року повністю обслуговування вищезазначеного будинку здійснювало ТОВ « -ЖКГ «Геолог». Відповідач систематично споживав надані житлово - комунальні заслуги, проте не розрахувався з ТОВ «--ЖКГ «Геолог», у зв`язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 7567, 93 грн. Будинок, в якому проживає боржник був переданий ТОВ на обслуговування ще від ВАТ «Північукргеологія». Згідно п. 4.2. Статуту предметом діяльності товариства є: обслуговування закріпленого відомчого житлового фонду та прибудинкової території, надання послуг населенню по ремонту та обслуговуванню комунального господарства житлових будинків, у відповідності до вимог чинного діючого законодавства України. Отже, ТОВ «--ЖКГ «Геолог» систематично надавало мешканцям/власникам квартир, що знаходяться у будинку послуги по утриманню будинку та прибудинкової території. Відповідач отримав від позивача послуги, однак, не сплатив кошти за спожиті послуги у зв`язку з чим у останнього перед позивачем утворилася заборгованість за надані послуги у розмірі 7567,93 грн. Крім того, позивач просив суд стягнути з боржника інфляційні витрати у сумі 1295,51 грн, а також судовий збір у сумі 2481,00 грн. З огляду на викладене, позивач просить задовольнити позов. 05 січня 2022 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. 06 січня 2022 року судом зроблено запит щодо місця реєстрації відповідача. 10 червня 2022 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14.06.2022 позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 15 серпня 2022 року до суду позивачем подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою суду від 19.08.2022 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Справу було призначено до розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність та в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Заслухавши відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Між сторонами виникли правовідносини щодо належної оплати відповідачем, як споживачем, отриманих комунальних послуг, які надає позивач. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до підпункту 5 частини 3 ст.20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 за №1875, споживач зобов`язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом В силу ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартири плату за комунальні послуги. Відповідач в свою чергу порушив умови договору щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму у розмірі 7567,93 грн. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційних витрат - 1295,51 грн. Відповідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. У зв`язку з простроченням оплати спожитих відповідачем житлово-комунальних послуг заявлені позивачем до стягнення інфляційних витрат у розмірі 1295,51 грн є обґрунтованими та правомірними. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн.

Outcome: approved