Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , Житомирської міської ради, у якому просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Житомир, громадянка росії, проживає за адресою: [ADDRESS] , Краснодарський край, росія. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , та після його смерті залишилось спадкове майно. Позивачу, як спадкоємцю, відомо про 10/100 будинку за адресою: [ADDRESS] , та частину квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що вона звернулась до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено у зв`язку з пропуском позивачем строку для прийняття спадщини, а також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач вважає, що вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин, оскільки вона є громадянкою російської федерації та постійно проживає на території росії, та враховуючи загострену політичну ситуацію, що склалась між Україною та росією, вона не могла особисто прибути в Україну для здійснення усіх необхідних дій для вступу у спадщину, однак нею було уповноважено довіреністю №23 АА266693 від 05.03.2020 [PERSON] на прийняття спадщини та ведення спадкової справи з правом отримання свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після померлого [PERSON] . Проте, через обставини, що вказані вище, строк пересилання довіреності, якою [PERSON] уповноважила [PERSON] на вчинення нотаріальних дій, склав більше шести місяців, в результаті чого було пропущено строк для прийняття спадщини. Зазначені обставини перешкодили позивачу своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. Також у позові вказано, що з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.06.2020 позивачу стало відомо, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась, та згідно з тією ж постановою, разом з померлим була зареєстрована та фактично проживала його дружина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28.12.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 24.02.2021 у засіданні суду представник відповідача [PERSON] , адвокат Швецова Л.Б., повідомила про смерть її довірительки [PERSON] та надала для долучення до матеріалів справи копію свідоцтва про смерть відповідача. З посиланням на вказану обставину і на те, що спірні у справі правовідносини допускають правонаступництво, просила зупинити судовий розгляд у даній справі. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 24.02.2021 провадження по цивільній справі зупинено на підставі п.1 ч.1 ст.251 ЦПК України до залучення до участі у справі правонаступника (ів) першого відповідача [PERSON] 22.12.2022 до суду надійшло клопотання представника [PERSON] [PERSON] про поновлення провадження у справі, у якому вказано, що спадщину за заповітом після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , про що видане відповідне свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з чим просила поновити провадження у справі №295/13322/20. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 23.12.2022 поновлено провадження у справі та залучено до участі у справі правонаступника відповідача [PERSON] - [PERSON] . Відповідачі не скористалися своїми процесуальними правами та заяви по суті справи не подали. Згідно з протокольною ухвалою суду від 02.02.2023 підготовче провадження у справі завершено та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому, та просив задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала. Вказала, що позивачем у позові не наведено поважних причин, які могли зумовити пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. На той час не було значного загострення політичних відносин між Україною та росією, а довіреність на [PERSON] була видана через рік після смерті спадкодавця, отже підстави для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відсутні. Представник відповідача Житомирської міської ради у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, у матеріалах справи міститься заява представника відповідача [PERSON] про розгляд справи у відсутність представника міської ради. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником 10/100 частин будинку за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с. 11-14). Зазначене підтверджується також довідкою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської міської ради №2173 від 29.05.2020 (а.с. 16). Також, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна інформація про право власності [PERSON] на частину квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-15). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане повторно 13.05.2020 (а.с. 10). 05.03.2020 [PERSON] надала нотаріальну посвідчену довіреність, якою уповноважила [PERSON] прийняти спадщину та вести спадкову справу з правом отримання свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після померлого [INFO] батька довірителя [PERSON] (а.с. 7). Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Слюсара В.В. від 12.06.2020 №52/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 10/100 частин будинку за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 8-9). Згідно з ч. 1\~ст. 4 Цивільного процесуального України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~зі ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша\~статті 1270 Цивільного кодексу України). Відповідно до\~статті 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як визначено ч. 1, 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Стаття 1261 Цивільного кодексу України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України\~ спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно\~проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1\~статті 1269 Цивільного кодексу України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно частини 1\~статті 1272 Цивільного кодексу України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до частини 4\~статті 263 Цивільного процесуального України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду України від 23.08.2017 року у справі №6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272\~Цивільного кодексу\~України за\~позовом спадкоємця,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини\~з поважної\~причини,\~суд може\~визначити йому\~додатковий строк,\~достатній для\~подання ним\~заяви про\~прийняття спадщини.\~За змістом\~цієї статті\~поважними причинами\~пропуску строку\~для прийняття\~спадщини є\~причини,\~які пов`язані\~з об`єктивними,\~непереборними,\~істотними труднощами\~для спадкоємця\~на вчинення\~цих дій.\~Правила частини\~третьої 1272\~Цивільного кодексу України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними». Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У такому разі, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.10.2019 у справі №766/14595/16, від 24.01.2020 у справі №192/1663/17, від 31.01.2020 у справі №450/1383/18, від 01.09.2021 у справі № 720/2683/19, та інших. Отже, практика суду касаційної інстанції у цій категорії справ є сталою. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду 24.01.2020 у справі №192/1663/17, від 22.05.2019 у справі №351/2403/17, постанові Верховного Суду України від 14.09.2016 у справі №6-1215цс16. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України). Відповідно до змісту позовної заяви\~ [PERSON] , як на поважні причини, які призвели до пропуску строку для прийняття спадщини, посилається на те, що вона є громадянкою російської федерації, постійно проживає на території росії, та враховуючи загострену політичну ситуацію, що склалась між Україною та росією, вона не могла особисто прибути в Україну для здійснення усіх необхідних дій для вступу у спадщину, однак нею було уповноважено довіреністю №23 АА266693 від 05.03.2020 [PERSON] на прийняття спадщини та ведення спадкової справи з правом отримання свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після померлого [PERSON] . Проте, через обставини, що вказані вище, строк пересилання довіреності, якою [PERSON] уповноважила [PERSON] на вчинення нотаріальних дій, склав більше шести місяців, в результаті чого було пропущено строк для прийняття спадщини. Зазначені посилання суд розцінює критично, оскільки у період з 22.04.2019 (з часу відкриття спадщини) і до 22.10.2019 (закінчення строку для прийняття спадщини), політичні відносини між Україною та росією хоча і були напружені, проте не були розірвані, що загальновідомо. Кордони між державами не були закриті, транспортне сполучення та поштовий зв`язок не були припинені, отже є безпідставними посилання позивача на те, що у зв`язку з нестабільною політичною ситуацією вона була позбавлена можливості вчинити дії щодо прийняття спадщини. Щодо посилання на те, що строк пересилання довіреності, якою [PERSON] уповноважила [PERSON] на вчинення дій щодо прийняття спадщини, склав більше шести місяців, в результаті чого було пропущено строк для прийняття спадщини, суд зазначає, що таке посилання є необґрунтованим, оскільки довіреність, якою [PERSON] уповноважила [PERSON] прийняти спадщину та вести спадкову справу з правом отримання свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після померлого [INFO] батька довірителя [PERSON] , була видана 05.03.2020, тобто вже після спливу строку для прийняття спадщини. Інших доводів щодо наявності поважних причин, які зумовили пропуск строку для прийняття спадщини позивач у позові не навела та доказів на їх обґрунтування не надала. На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про відсутність підстав, передбачених\~статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У позові не наведено поважних причини, які призвели до пропуску строку для прийняття спадщини, доказів їх наявності не надано та не доведено наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, тому позов [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed