Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просять виділити в натурі 12/100 часток домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, припинити право спільної часткової власності та визнати право власності, як на окремий об`єкт нерухомого майна з присвоєнням окремої поштової (юридичної) адреси. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог Позивачі [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування будинку від 18 квітня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С., зареєстрований в реєстрі за №2328, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29 грудня 2021 року №293053611 є власниками в рівних частках 12/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками вказаного об`єкту нерухомості являється [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29 грудня 2021 року №293053611. Згідно договору дарування будинку від 18 квітня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С., зареєстрований в реєстрі за №2328, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29 грудня 2021 року №293053611, позивачі [PERSON] , [PERSON] являються власниками 12/100 часток домоволодіння, загальною площею - 452,9 кв.м., житловою площею - 265,7 кв.м., яке складається з трьох житлових будинків, а саме: житлового будинку - літ.«А», житлового будинку - літ.«Б», житлового будинку - літ.«В», сараїв -літ.«Р», «С», «Т», «Ф», літньої кухні - літ.«Ж», гаражу - літ.«У», душа - літ.«Х», споруд - 1-4, 6-20, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] . Вказане також вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений 21 травня 2003 року КП «Білгород-Дністровське БТІ» за реєстровим №224-901 (інвентаризаційна справа № 1020-А). Об`єкти нерухомого майна, що входять до належної позивачам частки у спільній частковій власності, знаходяться на земельній ділянці площею - 0,0199 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастрові номер: 5110300000:01:002:0043; 5110300000:01:002:0044, яка належить на праві власності позивачу [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 04 січня 2005 року серії ЯА №260892. Позивачі вважають, що вказана частка у зазначеному домоволодіння, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить позивачам, має бути виділена їм в натурі в рівних частках з припиненням права спільної часткової власності та з визнанням за ними права власності на окремий об`єкт нерухомості. Будь-якої угоди із відповідачами щодо порядку володіння та користування житловим будинком, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке знаходиться на праві спільної часткової власності, позивачі досягти не можуть, оскільки з вказаними особою не мають змоги оформити нотаріально посвідчений договір про порядок володіння та користування вказаним домоволодінням, яке перебуває у позивачів та відповідачів на праві спільної часткової власності, а також оформити нотаріально посвідчений договір про виділ (поділ) майна зі спільної часткової власності в натурі, оскільки відповідачі не бажають вирішити з співвласниками майна питання щодо укладення такого договору в нотаріальному порядку, що унеможливлює нотаріальне оформлення такого договору, у зв`язку з чим позивачі змушені звернутись до суду. Крім того, оформити нотаріально посвідчений договір про виділ (поділ) майна зі спільної часткової власності в натурі, навіть за наявності згоди всіх співвласників (відповідачів), неможливо, оскільки як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29 грудня 2021 року №293053611 зазначене домоволодіння знаходиться в процесі виділу частки. При цьому, позивачі по справі, користуючись своїм конституційним правом на вільне володіння та розпорядження своєю власністю, а також правом розпорядження своєю часткою у праві спільної часткової власності, що гарантовано ч.1 ст.361 ЦК України, бажають скористатись своїм правом, визначеним ч.1 ст.364 ЦК, згідно положень якої співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Також виділити таку частку в натурі із вказаного об`єкту нерухомості, що знаходиться на праві спільної часткової власності, позивачі вважають за необхідне провести для того, щоб вони мали право на вільну реалізацію своїх прав як власників, що не є можливими при спільній частковій власності, оскільки для реалізації позивачами своїх конституційних прав як власників у спільній частковій власності, за умовами ч.2 ст.358 ЦК України, необхідна згода інших співвласників спірного об`єкта нерухомості, з якими позивачі взагалі не мають контактів та як наслідок змоги домовитись щодо необхідності укладення нотаріально посвідченого договору про виділення в натурі спірного майна, що знаходиться в спільній частковій власності, що неможливо при спільній частковій власності, за викладених вище обставин. Однак така обставина є незручною для позивачів, які через викладені обставини не в змозі в повній мірі дійти згоди щодо порядку користування спірним майно та виділу його часток в натурі. Частка позивачів у домоволодінні з технічної точки зори може бути виділена в натурі та при виділення в натурі спірного об`єкту нерухомості права відповідачів жодним чином порушені не будуть. При виділенні часток зі спірного майна в натурі, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності за позивачами, кожному об`єкту нерухомості можливо присвоїти окрему адресу. Як вбачається з листа КП «Білгород-Дністровське БТІ» від 11 січня 2022 року №30 вказані 12/100 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , які належать в рівних частках позивачам [PERSON] , [PERSON] складаються з: житлового будинку - літ.«Б» 1-1 - коридор, 1-2 - котельня, 1-3 - кухня, 1-4 - санвузол, 1-5 - житлова, 1-6 - коридор, 1-7 - житлова, 1-8 - житлова, 1-9 - житлова, загальною площею - 92, 9 кв.м., житловою площею - 55, 5 кв.м., сарай - літ.«Ф», гараж - літ.«У», що свідчить про наявність технічної можливості виділу вказаної частки в натурі. Також наявність технічної можливості виділу в натурі вказаних часток підтверджується висновком експерта №005/2022. Крім того, наявність технічної можливості виділу часток у вказаному домоволодінні встановлено рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 грудня 2018 року, справа №495/8973/18, яке набрало законної сили 11 січня 2019 року, з урахуванням ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 січня 2018 року про виправлення описки, яка набрала законної сили 25 січня 2019 року. Листом Управління містобудування та архітектури Департаменту економіки та розвитку інфраструктури міста Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 30 грудня 2021 року №1339/196, повідомлено про те, що в разі виділу належної частки позивачам зі спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна можливо за умови вчинення відповідних дій та подання після виділу в натурі нерухомого майна присвоїти окремо поштову (юридичну) адресу. В даному випадку, при виділі належних часток позивачам у спільній частковій власності для цього наявна технічна можливість, оскільки кожен із належних учасникам справи об`єктів відокремлений один від одного, до них проведені інженерні комунікації, мають окремі входи та виходи тощо, будь-яких ризиків для погіршення стану майна, що перебуває у спільній частковій власності відсутні, при виділі в натурі часток позивачів із майна спільної часткової власності можливо буде присвоїти окрему юридичну (поштову) адресу. Таким чином, враховуючи наявність технічної можливості та можливості присвоєння окремої юридичної (поштової) адреси, неможливості досягнення згоди зі співвласниками щодо укладення нотаріального договору про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності (поділу об`єкта нерухомості) та перебування такого об`єкту в процесі виділу, що робить неможливим укладання такого нотаріального договору, вищевказана частка позивачів у зазначеному домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , підлягає виділу у натурі з припиненням права спільної часткової власності та визнанням за позивачами права власності на окремий об`єкт нерухомості в судовому порядку. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.02.2022 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2022 року за клопотанням представника позивача - адвоката Васильєва П.О. була призначена судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої було доручено судовому експерту Мазуровій І.С. та на час її проведення, провадження у справі було зупинено. 15.07.2022 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від судового експерта надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи №005/2022 від 11.07.2022 року. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.07.2022 року провадження по справі поновлено та призначено судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивачів - адвокат Васильєв П.О. в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав наявності висновку експерта про технічну можливість виділу частки майна в натурі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не зявились, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення оскільки їх права та інтереси не будуть порушенні. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За частиною 1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно ст.81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, висновок судової будівельно-технічної експертизи, докази, суд приходить до наступних висновків. Фактичні обставини справи, встановлені судом Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками в рівних частках 12/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування будинку від 18 квітня 2001 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С., зареєстрований в реєстрі за №2328 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29 грудня 2021 року №293053611. Відповідно до договору дарування будинку від 18 квітня 2001 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С., зареєстрований в реєстрі за №2328 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29 грудня 2021 року №293053611, позивачі [PERSON] та [PERSON] являються власниками 12/100 часток домоволодіння, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] , загальною площею - 452,9 кв.м., житловою площею - 265,7 кв.м., яке складається з трьох житлових будинків, а саме: житлового будинку - літ.«А», житлового будинку - літ.«Б», житлового будинку - літ.«В», сараїв - літ.«Р», «С», «Т», «Ф», літньої кухні - літ.«Ж», гаражу - літ.«У», душа - літ.«Х», споруд - 1-4, 6-20. Вказане також вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений 21 травня 2003 року КП «Білгород-Дністровське БТІ» за реєстровим №224-901 (інвентаризаційна справа № 1020-А). Об`єкти нерухомого майна, що входять до належної позивачам частки у спільній частковій власності, знаходяться на земельній ділянці площею - 0,0199 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастрові номер: 5110300000:01:002:0043; 5110300000:01:002:0044, яка належить на праві власності позивачу [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 04 січня 2005 року серії ЯА №260892. Іншими співвласниками вказаного об`єкту нерухомості являється [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29 грудня 2021 року №293053611. Позивачі бажають виділити в натурі свою частка у зазначеному домоволодінні, припинивши право спільної часткової власності та визнати за ними право власності на окремий об`єкт нерухомості, з присвоєнням окремої поштової (юридичної) адреси. Будь-якої угоди із відповідачами щодо порядку володіння та користування житловим будинком, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке знаходиться на праві спільної часткової власності, позивачі досягти не можуть, оскільки з вказаними особою не мають змоги оформити нотаріально посвідчений договір про порядок володіння та користування вказаним домоволодінням, яке перебуває у позивачів та відповідачів на праві спільної часткової власності, а також оформити нотаріально посвідчений договір про виділ (поділ) майна зі спільної часткової власності в натурі, оскільки відповідачі не бажають вирішити з співвласниками майна питання щодо укладення такого договору в нотаріальному порядку, що унеможливлює нотаріальне оформлення такого договору, у зв`язку з чим позивачі змушені звернутись до суду. Крім того, оформити нотаріально посвідчений договір про виділ (поділ) майна зі спільної часткової власності в натурі, навіть за наявності згоди всіх співвласників (відповідачів), неможливо, оскільки як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29 грудня 2021 року №293053611 зазначене домоволодіння знаходиться в процесі виділу частки. Як вбачається з листа КП «Білгород-Дністровське БТІ» від 11 січня 2022 року №30 вказані 12/100 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , які належать в рівних частках позивачам [PERSON] , [PERSON] складаються з: житлового будинку - літ.«Б» 1-1 - коридор, 1-2 - котельня, 1-3 - кухня, 1-4 - санвузол, 1-5 - житлова, 1-6 - коридор, 1-7 - житлова, 1-8 - житлова, 1-9 - житлова, загальною площею - 92, 9 кв.м., житловою площею - 55, 5 кв.м., сарай - літ.«Ф», гараж - літ.«У». Наявність технічної можливості виділу часткок у вказаному домоволодінні встановлено рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 грудня 2018 року, справа №495/8973/18, яке набрало законної сили 11 січня 2019 року, з урахуванням ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 січня 2018 року про виправлення описки, яка набрала законної сили 25 січня 2019 року. Крім того, з висновку судової будівель-технічної експертизи №005/2022 від 11.07.2022 року наявна можливість з технічної точки зору виділити в натурі 12/100 часток домоволодіння, розташованих на земельних ділянках, кадастрові номери: 5110300000:01:002:0043; 5110300000:01:002:0044, за адресою: [ADDRESS] , які належать в рівних частках [PERSON] , [PERSON] , що складаються з: житлового будинку - літ.«Б» 1-1 - коридор, 1-2 - котельня, 1-3 - кухня, 1-4 - санвузол, 1-5 - житлова, 1-6 - коридор, 1-7 - житлова, 1-8 - житлова, 1-9 - житлова, загальною площею - 92, 9 кв.м., житловою площею - 55, 5 кв.м., сарай - літ.«Ф», гараж - літ.«У». Нормами чинного законодавства України визначено, що правовий режим спільної власності визначається нормами Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною власністю здійснюється за згодою всіх її власників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Враховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах норм чинного законодавства, які позивач не порушує, частка позивача в спільній частковій власності складається із конкретних приміщень, що розподілили власники добровільно та підтверджується технічним паспортом, суд вважає, що позов слід задовольнити. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом (ч.2 ст.318 ЦК України). Згідно ст.319 ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип не порушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядок, встановлених законом. Частиною 1статті 368 ЦК Українипередбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно достатті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділу натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласникам, як і кожному окремому власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві спільної часткової власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох і більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Відповідно до ст.ст.358, 364 ЦК України кожен із співвласників спільної власності має право на виділ у натурі частки, що є у спільній власності. У частинах першій, третій статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У постановіВерховного СудуУкраїни від 03квітня 2013 року в справі №6-12цс13 зроблено висновок, що «у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється зі спільної власності, у разіподілу спільн часткова власність припиняється для всіх її учасників (стаття 367 ЦК України). Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Так, відповідно до рекомендацій Верховного Суду обов`язковою умовою виділу в натурі окремого об`єкту нерухомого майна з об`єкту нерухомого майна, який перебуває у спільній частковій власності (Домоволодіння) є технічна можливість виділення у приватну власність відокремленої частини Домоволодіння із самостійним виходом, яка є ізольованою від частин Домоволодіння, які належать іншим співвласникам. Згідно ч.2 ст.367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Висновки за результатами розгляду справи Суд, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи, що реалізація права співвласників щодо виділу належної позивачам 12/100 частки в будинку не порушить прав інших співвласників, оскільки запропонований варіант виділу здійснено відповідно до чинного законодавства, частка позивачів у спільній частковій власності на нерухоме майно, є відокремленою та може бути виділена в натурі, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині виділення в натурі частки, припинення права спільної часткової власності на визнання права власності як на окремий об`єкт нерухомості. В задоволенні позовної вимоги про присвоєння окремої поштової (юридичної) адреси виділенній частці суд відмовляє, оскільки до компетенції суду присвоєння окремого номеру виділеному об`єкту нерухомості не відноситься.

Outcome: partial