Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника - адвоката Зарічної Л.А. звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт - особу заявника, як [PERSON] , який народився [INFO] в смт Гродівка Покровського району Донецької області. Аргументує свої вимоги тим, що [PERSON] проживав та проживає на території України з часу народження. До 1996 року заявник мешкав у смт.Гродівка Покровського району Донецької області зі своїми батьками та сестрою - [PERSON] , [INFO] . На підставі тих обставин, що заявник народився у соціально неблагополучній родині, не мав місця постійного проживання та реєстрації на території України, школу відвідував лише до третього класу, паспорт та реєстраційний номер облікової картки платника податків не отримував, він звернувся до Прилуцького відділу Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області із заявою про отримання паспорту громадянина України, однак отримав відмову. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2022 року було встановлено факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року та по сьогоднішній день, та його належність до громадянства України. Із вказаним рішенням суду [PERSON] повторно звернувся до Прилуцького відділу УДМС України в Чернігівській області для отримання паспорта громадянина України, однак у видачі такого останньому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення особи, оскільки після досягнення 16-річного віку [PERSON] паспорт громадянина України не отримував, що і стало підставою для звернення до суду із відповідною заявою про те, що саме він є [PERSON] . В судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити. Представник Прилуцького відділу Управління ДМС України в Чернігівській області не заперечувала проти задоволення заявлених вимог Вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] в смт. Гродівка Покровського району Донецької області. Його батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с. зворот 8). Копія свідоцтва про народження [PERSON] підтверджує ті обставини, що він народився [INFO] в с.Гродівка Покровського району Донецької області і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (зворот 7). Копія свідоцтва про народження [PERSON] підтверджує ті обставини, що вона народилася [INFO] . її батьками записано [PERSON] та [PERSON] . Місце народження у свідоцтві не вказано (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, 22 квітня 1980 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого дружина отримала прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с.8). Копія паспорта [PERSON] , який був виданий 23.03.1982 року містить відмітку про наявність громадянства України. Копія паспорта [PERSON] , який виданий 10 травня 1989 року, також містить відмітку про громадянство України (а.с.11). Таким чином. [PERSON] , який є їх сином, також є громадянином України статті 13 Закону України "Про громадянство України" від 08.10.1991 року. Мирноградівським ВГУДМС України в Донецькій області було видано довідку №2021-54570 для подання документів для подальшого оформлення і отримання паспорта громадянина України (а.с. зворот 9). Довідка Ряшківського старостинського округу №17 Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області №187 від 29 липня 2022 року підтверджує ті обставини, що [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації з грудня 2021 року в [ADDRESS] (а.с.10). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2022 року було встановлено факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року та по сьогоднішній день, та його належність до громадянства України (а.с.5-6). Із вказаним рішенням суду [PERSON] повторно звернувся до Прилуцького відділу УДМС України в Чернігівській області для отримання паспорта громадянина України, однак у видачі такого останньому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення особи, оскільки після досягнення 16-річного віку [PERSON] паспорт громадянина України не отримував (а.с.3-4). У письмових поясненнях [PERSON] , [INFO] , останній пояснив, що він є уродженцем с. Ряшки Прилуцького району. У 2014 році познайомився з [PERSON] та його сестрою [PERSON] . [PERSON] створив сім`ю з [PERSON] , її брат весь цей час проживає з ними за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є Закон України «Про громадянство України» та Указ Президента України від 27.03.2001 року №215 «Питання організації виконання ЗУ «Про громадянство України». Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків тощо. Відповідно Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України або які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до п.25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року №588/2006, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) - частина перша ст.8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року. Пунктом 10 Порядку визначено, що для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка станом на 24.08.1991 року або на 13.11.1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: - довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13.11.1991 року; - довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні станом на 13.11.1991 року; - документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України станом на 24.08.1991 року або на 13.11.1991 року; - копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або факт їх проживання в Україні станом на 13.11.1991 року . У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про те, що станом на 24.08.1991 року або на 13.11.1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13.11.1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні станом на 13.11.1991 року . Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України» безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Згідно з п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.95 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст.273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення особи [PERSON] , має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України та здійснення ним своїх конституційних прав, оскільки без такого документу він позбавлений можливості отримати доступ до таких послуг як охорона здоров`я та соціальні послуги, у заявника виникають труднощі із пересуванням, перешкоди з працевлаштуванням, орендою житла, відкриття банківських рахунків. Отже, провівши системний аналіз змісту всіх вказаних вище документів у сукупності з поясненнями заявника, показами свідків та фотознімком [PERSON] на довідці про подання документів для подальшого оформлення і отримання паспорта громадянина України, у суду не залишилося жодного сумніву у тому, що заявником у даній справі є саме [PERSON] , а тому заявлені ним вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved