Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

Позивачка 13 жовтня 2022 року звернулася у суд з позовом, уточнивши в подальшому позовні вимоги, в якому просить усунути їй перешкоди у користуванні квартирою шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В заяві покликається на те, що відповідно до ордеру на жиле приміщення БО №020316 від 25.11.1987 року [PERSON] було надано квартиру [ADDRESS] на сім`ю із чотирьох осіб. 17.11.2001 [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, після чого відповідач був зареєстрований у квартирі дружини по [ADDRESS] . Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27.02.2013 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Ще до розірвання шлюбу відповідач у 2003 році виселився із вказаної квартири і більше в таку проживати не повертався, тобто більше 10 років без поважних причин не проживає у спірній квартирі, а тому на підставі ст.71 ЖК України втратив право користування цим житловим приміщенням. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07 грудня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08 лютого 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомили. Представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без його та позивача участі, щодо винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження по справі в порядку загального позовного провадження, та про день розгляду справи, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Треті особи у судове засіданняне з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як встановлено судом, виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів 25.11.1987 на підставі рішення РВК №498 від 19.11.1987, [PERSON] , як основному квартиронаймачу, видано ордер на жиле приміщення БО №020510 на однокімнатну квартиру [ADDRESS] на сім`ю із чотирьох осіб: [PERSON] , її чоловік [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] /а.с.6./. Також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 17.11.2001 зареєстрували шлюб /а.с.7/. та що 31.05.2002 місце проживання [PERSON] було зареєстровано у квартирі [ADDRESS] /а.с.8/. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27.02.2013 розірвано шлюб між [PERSON] та[PERSON] /а.с.7/. Відповідно до відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади №007703-ЗРА від 26.09.2022, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З актів ЛКП «Левандівка» №101 від 09.09.2022, №2/636 від 25.07.2022, №2/450 від 26.05.2022 вбачається, що [PERSON] ,[INFO] , зареєстрований, але не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2003 року, що підтвердили сусіди [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-11). Наведеними доказами також підтверджується те, що відповідач з 2003 року не користується спірним житлом та що перешкод в користуванні таким йому ніхто і ніколи не чинив. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до чинного житлового законодавства (ст. 71 Житлового кодексу України) при відсутності без поважних причин наймача або членів його сім`ї, в тому числі колишніх, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст.71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач з 2003 року не користується квартирою [ADDRESS] без поважних причин, тобто понад визначений ст.71 ЖК України шестимісячний термін, протягом якого за ним зберігалося право на користування спірним жилим приміщенням, не виписався із такого, чим порушуються права позивачки [PERSON] ,а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 992 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved