Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22 квітня 2021 року, серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/5 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею - 47,7 кв. м, житловою площею - 30,4 кв. м. Вказана квартира належала матері позивачу - [PERSON] , позивачу, [PERSON] , сестрі позивача - [PERSON] та її синам [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності в рівних частках, тобто, по 1/5, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Шевченківською районною державною адміністрацією м. Києва 20 серпня 1993 року та зареєстрованого в Бюро 06.09.1993 року за реєстровим № 896. Спадкоємцями за заповітом є позивач та його сестра [PERSON] . Оскільки, сестра позивача [PERSON] відмовилася від спадщини на користь позивача, то він є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON] 25 листопада 2021 року позивач звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до державного нотаріуса П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори, однак постановою від 25 листопада 2021 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що «вищевказана квартира зареєстрована та перебуває у спільній сумісній власності, не існує тих часток, які підлягали спадкуванню, тобто не можливо визначити склад спадкового майна та ідентифікувати, яка частина вищевказаної квартири належить померлій [INFO] [PERSON] .» На думку позивача, враховуючи відмову його сестри від спадщини, він має право успадкувати та оформити 1/5 частину квартири [ADDRESS] , що належала за життя його матері, однак через відмову нотаріуса позбавлений можливості здійснити це в позасудовому порядку. Просив в уточненій позовній заяві визнати право власності за [PERSON] в порядку спадкування після матері [PERSON] , яка померла [INFO] на 1/5 частину квартири [ADDRESS] . Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.11.2022 зазначену цивільну справу прийнято до провадження, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. До суду надіслав відзив, в якому зазначив, що просить розглянути справу за відсутності представника Київської міської ради, за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до норм діючого законодавства. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про право власності на житло, від 20.08.1993, виданого Шевченківською районною державною адміністрацією, квартира яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 18.08.1993 № 598, зареєстроване у реєстрову книгу за № 896. Як вбачається з копії заповіту від 08.12.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погребняком Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3630, [PERSON] , [INFO] , все своє майно де б воно не було, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті, та на що вона матиме право за законом, заповідає своїй дочці - [PERSON] та своєму сину - [PERSON] , в рівних частках кожному. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.04.2021, виданого Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , актовий запис № 9966. Згідно з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 66347043 від 09.09.2021 П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою 09.09.2021 зареєстрована спадкова справа № 68272781 (номер у нотаріуса 1133/2021 щодо спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до копії інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» КВ-2021 № 37842 від 12.10.2021, згідно з даними реєстрових книг бюро, кв. [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Шевченківською районною державною адміністрацією 20.08.1993 та зареєстрованого в Бюро 06.09.1993 за реєстровим № 896. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом та звернувся до державного нотаріуса П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори 09.09.2021 з заявою про прийняття спадщини та 25.11.2021 з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом. Згідно з копією заяви [PERSON] від 09.09.2021, остання звернулася до державного нотаріуса П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , на користь спадкоємця за заповітом, сина померлої - [PERSON] 25 листопада 2021 року державний нотаріус П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демяносова В.Ф. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/5 частину квартир [ADDRESS] , після смерті його матері - [PERSON] . Підставою такої відмови стало те, що неможливо визначити частку, яка спадкується в результаті чого унеможливлює визначити склад спадкового майна та ідентифікувати, яка частина вищевказаної квартири належить померлій [INFO] [PERSON] . Отже таким чином, позивач вичерпав всі можливості, щодо позасудового вирішення ситуації, що склалась і вимушений звертатись за захистом своїх прав та інтересів до суду. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України гарантовано власнику здійснення його прав власності: володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно частинами 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, у спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). При дотриманні названих умов, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, відповідачем у даній справі є Київська міська рада, оскільки вона є органом місцевого самоврядування в місті Києві, а також відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони є співвласниками вищевказаної квартири. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ст. ст. 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав, а також, що Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, зокрема, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved