Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про визначення розміру аліментів. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що згідно із рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.05.2017 року по справі № 243/4246/17 стягнуто із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.05.2017 року до повноліття дітей. [INFO] [PERSON] , [INFO] досяг повноліття. Після досягнення повноліття сином [PERSON] , почала отримувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку. Однак ст.ст.183-184 СК України передбачено мінімальний розмір аліментів на утримання однієї дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказала, що відповідач має можливість заробляти, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб тому прохає змінити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] , [INFO] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилась,\~проте в\~поданій до\~суду заяві\~прохала \~розглянути справу\~без її\~участі, та не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в суді, причини неявки суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність, будь-яких інших клопотань до суду не надіслав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює вказані правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.05.2017 року по справі № 243/4246/17 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.05.2017 року до повноліття дітей. Однак [PERSON] [INFO] \~(свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.10.2002р. (а.с.9)\~досяг повноліття і стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 08.04.2014р.) (а.с. 10) в подальшому здійснювалось в розмірі 1/6 частини його щомісячного доходу за правилами 3 ст. 183 СК України. Згідно довідки виданої Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 01.12.2022 №1179 [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації в [ADDRESS] із 13.05.2022 року як внутрішньо переміщена особа, разом із нею проживає її син [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно зі ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Такими даними можуть бути показання свідків. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 141 СК України, встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Положення ст. 182 СК України, передбачають, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;\~\~доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~\~інші обставини, що мають істотне значення,\~\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Чинною редакцією статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, суд встановив, що відповідач [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на підставі рішення суду сплачував аліменти на утримання двох дітей, розмір яких визначений в єдиній частці від його доходу (1/3), що на кожну дитину складає по 1/6. На даний час син сторін [PERSON] досягнув повноліття, і розмір аліментів на одну дитину складав 1/6 частину, тому позивачка просить змінити розмір стягуваних аліментів на неповнолітнього сина, збільшивши їх розмір до 1/4 частки. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не має можливості сплачувати аліменти у відповідному розмірі, зокрема через стан здоров`я чи матеріальне становище, або наявність інших дітей, непрацездатних родичів чи близьких осіб, що знаходяться на його утриманні, відзив на позов про стягнення аліментів відповідачем не надано. Дослідивши обставини справи, врахувавши, що сплата аліментів відповідачем на спільну дитину сторін, яка досягла повноліття, на теперішній час припинена і аліменти сплачуються на утримання молодшого сина в меншому розмірі ніж на утримання двох дітей, також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, тому\~\~\~суд вважає, що наявні підстави для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітнього сина, шляхом збільшення їх розміру до 1/4 частки щомісячного доходу відповідача, що на думку суду буде достатньо для забезпечення потреб дитини. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а збільшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного і

Outcome: approved