Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову вказав, що з відповідачем з 10.08.2002 року перебував у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду від 31.10.2018 року розірвано. Від шлюбу мають синів [PERSON] , 2003 р.н., [PERSON] та [PERSON] , 2011 р.н. Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі у 2014 році придбали будинок за адресою: [ADDRESS] , власником якого зареєстровано відповідача. Позивач бажає поділити будинок, оскільки він є спільною власністю подружжя, в добровільному порядку відповідач відмовляється вирішити питання про розподіл майна. \~ \~ \~ \~За таких обставин, просить поділити спільне сумісне майно подружжя, а саме: будинок за адресою: [ADDRESS] , визнати за позивачем право власності на 1/2 частину будинку, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 5435,28 грн. та витрат за надання правової допомоги в сумі 20000,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.09.2021 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 31.01.2022 року за вх. № 2504 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача адвокат Холоденко Р.В. вказав, що позовні вимоги незаконні та необґрунтовані, та задоволенню не підлягають. Зазначив, що оскільки нерухоме майно було придбане у період шлюбу, воно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, жодних спорів щодо розподілу спільного майна між сторонами немає, подружжя є співвласниками майна, мають рівні права на користування та продаж за спільною згодою, тому відсутній предмет спору, і провадження у справі з таких підстав підлягає закриттю. Вважає, що немає потреби ділити спільне подружнє майно в судовому порядку, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 26.10.2022 року за вх. № 20656 позивач подав до суду клопотання, в якому вказав, що урегулювати спір в позасудовому порядку не вдається можливим, оскільки відповідач не надає йому відповіді на його пропозиції досудового врегулювання спору. У судове засідання позивач подав клопотання, в якому просив розгляд справи провести без його участі, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись відповідно\~до вимог\~ст.\~ст.\~128-131\~ЦПК України,\~про причини\~неявки суду\~не повідомили. Поштова кореспонденція, направлена судом за зареєстрованим місцем проживання \~відповідача повернута з відміткою «адресат відсутній» (а.с. 117), тому вона вважається повідомленою відповідно до норм п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За таких обставин суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 10.08.2002 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 409, який згідно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2018 року було розірвано (а.с. 6, 7-12). \~ \~ \~ \~Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями від 15.04.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Зубко О.П., [PERSON] купила житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , вартістю 127\~428,00 грн.(а.с. 119-121). Тобто нерухоме майно було придбане відповідачем за час шлюбу сторін. \~ \~ \~ \~Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~ \~ \~ \~За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вищевказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбане ними у шлюбі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.\~ Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. \~ \~ \~ \~Відповідно до роз`яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~та\~ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. \~ \~ \~ \~Частиною другою\~статті 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічне за змістом законодавче положення закріплено у частині першій\~статті 70 СК України. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є єдиним власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 15.04.2014 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності не нерухоме майно за № 260217174 від 07.06.2021 року (а.с. 18-20). \~ \~ \~ \~Також судом під час судового розгляду встановлено, що згоди щодо поділу майна сторонами не досягнуто, між сторонами існує спір про поділ майна подружжя, позивач заявив своє, передбачене законом право, на частку у майні подружжя, тому підстави для закриття провадження у справі, через відсутність предмета спору, про що заявляє представник відповідача, відсутні. \~ \~ \~ \~Частинами 2, 3\~статті 70 ЦК України\~передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне\~забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. \~ \~ \~ \~Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для поділу спільного сумісного майна подружжя, визнання за позивачем права власності на 1/2 частину будинку. Згідно ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч. 1 ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем не надано договору про надання послуг по правничій допомозі, детального опису робіт (наданих послуг), що були виконані адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також доказів, які підтверджують здійснення позивачем відповідних витрат, на підставі яких суд міг би встановити обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість в сумі 20000,00 грн., що сплачена або підлягає сплаті позивачем в рамках даної цивільної справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відтак, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~При цьому,\~відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сума судового збору. У матеріалах справи міститься єдиний доказ щодо визначення ціни даного позову, звіт про оцінку житлового будинку від 30.11.2021 року, відповідно якого вартість житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , складає 394\~000,00 грн.(а.с. 43-44). Враховуючи заявлені позивачем позовні вимоги, щодо визнання за ним права власності на 1/2 частину будинку, ціна позову, виходячи з вищевказаного доказу оцінки майна, складає (394000,00 /2) 197 000,00 грн., тобто 1% ціни позову складає 1970,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved