Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з названим позовом та просить визначити йому додатковий строк тривалістю в два місяці, з моменту набрання судовим рішенням у справі законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті [INFO] його рідної бабусі - [PERSON] . Обґрунтовуючи вимоги про поважність пропущеного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, позивач вказує, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт. Однак, йому було невідомо про факт існування заповіту. Зазначає, що на момент смерті [PERSON] був відсутній за місцем проживання та знаходився за кордоном. Виїхав із України для проходження навчання у січні 2006, а повернувся в України 23.08.2006 року. Позивач та його представник вважають, що [PERSON] за вказаних обставин не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини вчаcно, що свідчить про поважність пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Зазначає, що про заповіт дізнався у листопаді 2022 року, коли прибираючи в будинку знайшов копію заповіту. 24.11.2022 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак у прийнятті заяви було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. В зв`язку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 04.01.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13.02.2021р. закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Позивач разом із позовною заявою надав письмові докази, а представник позивача клопотала про допит у судовому засіданні свідків. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, на адресу суду подали заяви в яких просили розглянути справу без їх участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечили. Голова Циблівської сільської ради направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив слухати справу за відсутності представника сільської ради (а.с.133). З наданих суду копій документів вбачається наступне. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 05 січня 2006 року, [PERSON] , померла [INFO] (а.с. 10). Згідно копії заповіту від 06.04.2004, засвідченого секретарем виконкому Лецьківської сільської ради (зареєстрованого в реєстрі за №17) [PERSON] , заповіла [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0264208, виданий КСП "Чобітьки" (а.с.11). Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0264208, [PERSON] належить земельна частка (пай) в КСП "Чобітьки", розміром 4,01 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 12). З відповіді приватного нотаріуса ЦМУМЮ Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кучеренко Н.М. за №127/01-16 від 24.11.2022 на усний запит [PERSON] щодо інформації про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що позивач пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини, що унеможливлює заведення спадкової справи і роз`яснює йому право на звернення до суду (а.с.16). Підтвердження перебування за кордоном та навчання позивач підтвердив фотокопіями свідоцтва про проходження навчання та сторінки закордонного паспорту з відмітками прибуття та вибуття зі Словенської республіки: 19.08.2006 - 25.08.2006 (а.с. 18). Судом була витребувана та досліджена спадкова справа №1/2016 заведена після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] . Зі справи вбачається, що після смерті [PERSON] (батька позивача) спадщину прийняла [PERSON] - мати позивача (а.с.62, 79). При цьому [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині, про що ним складена заява 18.02.2016 (а.с.70). Спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась. Крім цього, старостою Циблівської сільської ради дано відповідь на запит адвоката, з якої вбачається що розшук спадкоємців за заповітом від 06.04.2004, засвідченого секретарем виконкому Лецьківської сільської ради (зареєстрованого в реєстрі за №17) не здійснювався. Оголошення про розшук у засобах масової інформації не давались. З цієї ж відповіді вбачається, що майно, яке бажає отримати позивач не визнавалось відумерлою спадщиною. Допитані у судовому засіданні свідки показали наступне. [PERSON] , з яким позивач працював разом, підтвердив ту обставину, що [PERSON] на час смерті [PERSON] перебував за кордоном на навчанні. Період перебування за кордоном позивача, свідок точно назвати не зміг. Про дану обставину свідку відомо зі слів [PERSON] [PERSON] дав у суді свідчення аналогічні свідченням [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до положень ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За частиною 3 вказаної вище норми Закону, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважною причиною, в контексті Пункту 24 ППВСУ №7 від 30.05.2008 визнано необізнаність спадкоємців про наявність заповіту. Разом із цим існує і зворотна Практика ВС із цього питання. За правилом ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття. Доказів звернення [PERSON] до посадової особи місцевого самоврядування, за місцем проживання спадкодавця, із заявою про прийняття спадщини - суду не надано. Разом із цим, відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Порядку при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Заяву про реєстрацію заповіту, посвідченого посадовими особами, перерахованими в ст. 40 Закону України "Про нотаріат", може бути надано Реєстратору безпосередньо заповідачем. Однак, із відповідною заявою до Реєстратора спадкодавець не зверталась і заповіт від 06.04.2004, засвідчений секретарем виконкому Лецьківської сільської ради (зареєстрованого в реєстрі за №17) не вносився до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ, що мало наслідком не встановлення і наявності майна і факту волевиявлення [PERSON] щодо розпорядження її майном. З урахуванням наведеного, спадкоємець очевидно пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, який сплинув 03.07.2006 року. Щодо поважності пропущеного строку звернення із заявою про прийняття спадщини, [PERSON] обґрунтований строку з 19.08.2006 - 25.08.2006 (час його перебування за кордоном). В той же час позивач повинен був, за законом, звертатись із відповідною заявою про прийняття спадщини з 03.01.2006 по 03.07.2006. Стосовно необізнаності [PERSON] про наявність заповіту та спадкового майна, то з урахуванням відсутності підтвердження виконання посадовою особою (секретарем виконкому Лецьківської сільської ради) обов`язків визначених ст. 63 Закону України «Про нотаріат», а саме неповідомлення спадкоємця про наявність заповіту, відсутності здійснення виклику спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі, то необізнаність позивача прямо пов`язана із недотриманням посадовою особою вимог Закону. Із дослідженої копії спадкової справи №1/2016 після смерті [PERSON] , також вбачається, що до обсягу спадкового майна (спадкової маси) не була включена земельна частка (пай) в КСП "Чобітьки", розміром 4,01 в умовних кадастрових гектарах. Питання щодо даного майна не було вирішено. Земельний пай та будинок не визнались відумерлою спадщиною і не передавався у власність громади. Інші спадкоємці, не заперечують проти отримання [PERSON] можливості прийняти вказане майно у спадщину і висловили одностайну позицію про можливість поновити пропущений позивачем строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. З урахуванням того, що представник відповідача - Циблвіської сільської ради, позов визнав, вказавши що майно про яке йдеться в заповіті не переходило у власність громади як відумерла спадина, інші відповідачі - які можуть бути спадкоємцями цього майна за законом, направили до суду заяви про визнання позовних вимог, суд вважає, що визнання позову не порушує прав та інтересів інших осіб. Суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У пунктах 70, 71 рішення ЄСПЛ від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), яке набуло статусу остаточного 20 січня 2012 року, Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Належне виконання вимог ст. 63 Закону України «Про нотаріат» секретарем виконкому Лецьківської сільської ради, у контексті неповідомлення спадкоємців про наявність заповіту, стороною відповідача не підтверджено, доводи позивача в цій частині не спростовані. Отже, необізнаність [PERSON] про наявність заповіту, сталась безумовно за бездіяльності спадкоємців, які не цікавились обсягом майна, що залишилась після смерті [PERSON] і не звертались до виконкому сільської ради з цим питанням, та одночасно і в силу недотримання секретарем виконкому Лецьківської сільської ради вимог Закону «Про нотаріат» . Суд звертає увагу на те, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. За цих обставин, суд вважає за можливе визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини строком в 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Судові витрати (судовий збір) сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, відповідно до заяви позивача, суд залишає за ним. Судовий збір в розмірі 992 гривень 40 коп. сплачний [PERSON] за звернення до суду із позовною заявою, суд залишає за ним, відповідно до його заяви.

Outcome: approved