Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У листопаді 2021 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 17.06.2021р. відкрите виконавче провадження про стягнення з неї на користь відповідача за кредитним договором № 591028291 від 22.09.2017р., укладеним з АТ «Альфа-Банк», заборгованості в загальному розмірі 17\~035, 48 грн, за виконавчим написом № 3645 від 06.05.2021р. Вважає, що нотаріус діяла незаконно, оскільки позивач проживає в м. Вовчанськ Вовчанського району Харківської області, тоді як приватний нотаріус могла вчиняти дії лише в межах Київського міського нотаріального округу та в межах Київської області. Крім цього, сума заборгованості за виконавчим написом не була безспірною, оскільки був відсутній оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, не були надані докази направлення повідомлення боржнику, розрахунок заборгованості відсутній, не було надано первинних бухгалтерських документів, не надано доказів переходу прав грошової вимоги до відповідача. Разом з тим, оскільки позика за договором була надана з 22.10.2017р. по 22.09.2019р., вчиняти виконавчий напис за межами дії кредитного договору нотаріус не мала права. При цьому, позивач не була ознайомлена зі змістом кредитного договору, а кредитор не має права включати несправедливо положення до його змісту. Оскільки позивач не підписувала і не укладала кредитний договір, а тому стягнення штрафів та пені є безпідставним, так як, крім іншого, вони вчинені за межами строками давності. У зв`язку з наведеним позивач просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витати. Заяви,\~клопотання та\~інші процесуальні\~дії у\~справі За ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області суду від 11.11.2021р. вжито заходи забезпечення позову, зупинено стягнення за виконавчим написом (а.с.42-46). На підставі ухвали цього ж суду від 15.11.2021р. відкрито загальне позовне провадження, витребувано докази у третіх осіб (а.с.52-53). Відповідно до ухвали Машівського районного суду від 01.02.2023р. підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті (а.с.128). Позиції учасників судового провадження В судове засідання сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи (а.с.131, 134-138), позивач у позові виклала прохання розглядати справу без її участі (а.с.15). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що 06.05.2021р. приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. видала виконавчий напис № 3645 про стягнення з [PERSON] , на користь відповідача, якому відступлено право вимоги за Договором відступлення прав вимог № 21-12/20 від 21.12.2020р. ТОВ «ФК «Флексіс», якому відступлено право вимоги за договором від 21.12.2020р. АТ «Альфа-Банк» за Кредитним договором № 591028291 від 22.09.2017р. Стягнення заборгованості проводиться за період з 21.12.2020р. по 22.04.2021р. в розмірі 17\~035, 48 грн, що включає: прострочену заборгованість за сумою кредиту 5\~361, 98 грн, прострочену заборгованість за відсотками 6\~239, 20 грн, строкову заборгованість за комісією 1 434, 30 грн, строкову заборгованість за штрафами і пенями 4\~000, 00 грн; плата за вчинення виконавчого напису становить - 650, 00 грн, а всього 17\~685, 48 (а.с.28, 74). 22.09.2017р. між ПАТ «Альфа банк» та [PERSON] підписана Анкета-заява про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк (а.с.73). 17.06.2021р., за заявою представника ТОВ «Кредит Капітал», відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 3645 від 06.05.2021р. (а.с.72, 78-80, 20-21, 26), а 03.08.2021р. накладено арешт на доходи боржника (а.с.91-92, 27). Мотиви суду Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого2012 року № 296/5(далі Порядок). Відповідно до ч.1 ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 88 цього Закону передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29\~червня 1999\~року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 2 даної Постанови передбачено, що за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями для одержання\~виконавчого напису\~додаються: а)\~оригінал кредитного\~договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як видно зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріус при його вчиненні посилався на ст.ст.\~87-91\~Закону України\~«Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Але, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 були визнанi незаконними i нечинними, зокрема, положення пункту 2 Переліку. За таких обставин до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу ІІ, якою не було передбачено вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які не посвідчені нотаріально. Отже, оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 06.05.2021р., тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, а укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та позивачем договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису. Відповідно до\~ст.\~13-1\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~яка діяла\~на час\~видачі виконавчого\~напису,\~нотаріальний округ\~-\~територіальна одиниця,\~в межах\~якої нотаріус\~здійснює нотаріальну\~діяльність і\~в межах\~якого знаходиться\~державна нотаріальна\~контора,\~в якій\~працює державний\~нотаріус,\~або робоче\~місце (контора)\~приватного нотаріуса. Нотаріальні\~округи визначаються\~відповідно до\~адміністративно-територіального\~устрою України.\~У містах\~з районним\~поділом округом\~діяльності нотаріуса\~є вся\~територія міста.\~У разі\~зміни адміністративно-територіального\~поділу України,\~в результаті\~якого розташування\~робочого місця\~(контори)\~приватного нотаріуса\~увійшло до\~іншого нотаріального\~округу,\~нотаріальна діяльність\~відповідних нотаріусів\~повинна бути\~зареєстрована в\~цьому нотаріальному\~окрузі. Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом. Отже, з огляду на те, що місцем знаходження відповідача є м. Київ, а відтак суд вважає, що нотаріус не була позбавлена права вчиняти вказаний напис, за наявності для того правових підстав. Посилання позивача на порушення нотаріусом п.п. 283, 286 Інструкції, є безпідставним, оскільки вона втратила чинність 22.02.2012р., а діючий Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від цього ж числа таких пунктів не містить. Щодо доводів позивача, що заборгованість не є безспірною, суд зазначає таке. Так, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів . Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до частини третьої статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідач доводів позивача не спростував, належних та допустимих доказів протилежного не надав, зокрема і документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Отже, оскільки відсутній розрахунок заборгованості,\~відсутнідокази направлення повідомлення боржнику, а також первинні бухгалтерські документи, не надано доказів переходу прав грошової вимоги до відповідача, а відтак ці доводи свідчать про те, що заборгованість не є безспірною. Разом з тим, суд взнає безпідставними доводи позивачки про не укладення нею договору, а також відсутності права в нотаріуса вчиняти виконавчий напис за межами дії кредитного договору, нарахування штрафів та пені, наявності несправедливих умов договору, оскільки Анкета-заява таких даних не містить, що вказує на те, що позивач має додаток до договору та який містить додаткові умови договору, в той час суду його не надала, а відтак надати їм оцінку неможливо. Отже, даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що з огляду на те, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено 06.05.2021р. на підставі пункту 2 Переліку, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999р. №1172, який втратив чинність 22 лютого 2017 року, тобто з цієї дати у нотаріуса були відсутні правові підстави вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, останній не є безспірним, а відтак суд дійшов висновку, що виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції ВП ВС висловленій у Постанові від 16.05.2018 року, справа № 320/8269/15-ц. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено, а тому з відповідача на користь позивача стягнути судовий збір за подання позову до суду в розмірі 908, 00 грн та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454, 00 грн, а всього 1362, 00 грн (а.с.37, 38, 50). На підставі викладеного,

Outcome: approved