Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Великолучківської сільської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що 10.05.2014 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом з нею. Вказує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Проживши 8 років разом, між ними почали погіршуватися відносини через агресивну поведінку відповідача, яке проявлялось у вигляді постійних сварок, образ, цькувань та принижень. Вказане підтверджується постановою Мукачівського міськрайонного суду від 02.09.2022 року. Така поведінка відповідача призвела до того, що між ним та дитиною втрачається психоемоційний зв`язок, зникає довіра дитини до батька, дитина стає свідком агресивної поведінки батька. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, оскільки такий носить формальний характер і який просить розірвати. Також зазначає, що в позасудовому порядку вирішити питання з відповідачем про місце проживання сина не можливо, тому просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з нею [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивач та представник позивача в судовому\~засіданні в\~режимі відеоконференції в позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 10.05.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачево реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 153, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.05.2014 року ( а.с. 12). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 13). Також, з матеріалів справи вбачається, що у вересні 2022 року за заявою [PERSON] відносно [PERSON] складено адміністративний матеріал за ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідно до якого громадянин [PERSON] , перебуваючи за місцем проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини [PERSON] , в ході якого ображав її, вчиняв психологічний тиск. Постановою Мукачівського міськрайонного суду від 02.09.2022 року [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Постанова набула законної сили (а.с.15-16). Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із частиною п`ятою\~ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої\~ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з частиною третьою\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, вільної згоди обох на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам позивача, і за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] \~в частині розірвання шлюбу. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до висновку від 20.01.2023 року, орган опіки та піклування Великолучківської селищної ради вважає за доцільним визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] (а.с. 49). Згідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного Кодексу України місце проживання\~дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають значення. Частинами четвертою та п`ятою\~статті 19 СК України\~визначено, що при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. При цьому\~орган опіки\~та піклування\~подає суду\~письмовий висновок\~щодо розв`язання\~спору на\~підставі відомостей,\~одержаних у\~результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Згідно із частиною восьмою\~статті 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, та враховуючи, що дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і в цій частині . Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved