Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

24 січня 2023 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивований тим,що 04 січня 2021 року вона з [PERSON] уклала договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920688200:04:002:0061, який набув чинності з моменту його підписання, з правом вчинення реєстрації речового права протягом 3 років. Однак, при зверненні до реєстраційної служби вона дізналася про наявність у Державному реєстрі реєстрації речового права вказаної земельної ділянки за ПСП «Слобожанщина Агро», про що 07 вересня 2021 року внесено запис про інше речове право №43866765. Вказаний договір набуває чинності з моменту проведення державної реєстрації, тобто з 07 вересня 2021 року. Зазначає, що 04 січня 2021 року нею з відповідачем було підписано додаткову угоду щодо продовження оренди іншої земельної ділянки та дострокове припинення оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920688200:04:002:0061. Тобто ПСП «Слобожанщина Агро», скориставшися її довірою, підклало додаткові екземпляри нового договору з ідентичним змістом додаткової угоди, але вже на інший об`єкт оренди. Отже, договір оренди, укладений з ПСП «Слобожанщина Агро», порушує умови договору оренди, укладеного нею з [PERSON] , та її права на проведення державної реєстрації речового права в Державному реєстрі речових прав. Зважаючи на викладене, позивачка просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920688200:04:002:0061, зареєстрований в Державному реєстрі речового права 07 вересня 2021 року за №43866765, а також стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір. Ухвалою суду від 26 січня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження і справу призначено до розгляду на 15 лютого 2023 року (а. с. 23). 07 лютого 2023 року від ПСП «Слобожанщина Агро» надійшов відзив на позовну заяву, у якому директор [PERSON] зазначив, що позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими, оскільки 04 січня 2021 року між ПСП «Слобожанщина Агро» та [PERSON] укладено договір оренди землі, предметом якого є спірна земельна ділянка. Сторони досягли згоди з усіх істотних умов. Відповідач сумлінно виконував свої зобов`язання, зокрема сплачував орендну плату, використовував земельну ділянку за її цільовим призначенням. Натомість позивачка не навела жодних підстав для визнання вказаного договору недійсним. Її твердження щодо підкладення на підпис екземплярів оспорюваного договору не відповідають дійсності. Також позивачкою не надано жодних доказів звернення до державного реєстратора із заявою про реєстрацію речового права за договором оренди вказаної земельної ділянки, укладеного з [PERSON] (а. с. 27-39). 14 лютого 2023 року від ПСП «Слобожанщина Агро» надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву (а. с. 41-67). 15 лютого 2023 року позивачка у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, у зв`язку з чим судове засідання відкладено на 03 березня 2023 року (а. с. 70). У судове засідання 03 березня 2023 року позивачка [PERSON] не прибула, направила клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а. с. 72) Представник відповідача ПСП «Слобожанщина Агро» Волик О.М. у судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, у задоволенні позову просить відмовити (а. с. 74). За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та за наявними у справі доказами. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Шамуковою С.Ф. 28 липня 2015 року, земельну ділянку площею 4,2934 га з кадастровим номером 5920688200:04:002:0061, що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №109669 від 19 березня 2004 року, успадкувала її дочка [PERSON] (а. с. 16). Також у вказаному свідоцтві про право на спадщину зазначено, що відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого [PERSON] , державним кадастровим реєстратором відділу Державного земельного агенства у Білопільському районі Сумської області 29.05.2015 з №НВ-5902004832015 відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 №1051, не зареєстровані, наявні відомості про оренду земельної ділянки, дата державної реєстрації речового права (права оренди) - 28.08.2014, строк його дії - 01.06.2022, орендар - ПСП «Слобожанщина Агро». 01 серпня 2015 року між [PERSON] та ПСП «Слобожанщина Агро» укладено договір оренди землі з кадастровим номером 5920688200:04:002:0061, площею 4,2934 га строком на 10 років. Договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди (а. с. 44-47). 01 серпня 2015 року сторони договору підписали акт приймання-передачі вказаної земельної ділянки (а. с. 48). 10 жовтня 2015 року до Державного реєстру прав на нерухоме майно внесено запис за №11552536 про державну реєстрацію за відповідачем ПСП «Слобожанщина Агро» іншого речового права - оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920688200:04:002:0061, площею 4,2934 га за договором оренди №СА0026336 від 01 серпня 2015 року (а. с. 51-52). 01 вересня 2017 року сторони вказаного договору підписали додаткову угоду до Договору оренди від 01 серпня 2015 року, виклавши його в новій редакції. Строк дії договору продовжено до 31 грудня 2030 року, змінено розмір орендної плати. Договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди (а. с. 53-56, 57-58). 31 грудня 2020 року договір оренди землі від 01 серпня 2015 року, укладений між [PERSON] та ПСП «Слобожанщина Агро», розірвано, земельну ділянку повернено позивачці (а. с. 59-60, 61-62). 04 січня 2021 року між [PERSON] та ПСП «Слобожанщина Агро» укладено договір оренди землі з кадастровим номером 5920688200:04:002:0061, площею 4,2934 га строком на 15 років (а. с. 7-9, 30-34). 04 січня 2021 року сторони договору підписали акт приймання-передачі вказаної земельної ділянки (а. с. 35). Згідно з п. 25 Договору на момент його укладення на орендовану земельну ділянку не встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб. Договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди. Сторони, а також їх правонаступники або спадкоємці, після підписання сторонами договору оренди не мають права відмовитись від державної реєстрації та права оренди та зобов`язані прийняти всі заходи щодо його негайної реєстрації або на першу вимогу орендаря негайно надати йому всі документи, необхідні для реєстрації прав оренди у відповідності до законодавства (п. 47 Договору). Відповідно до п. 47.1 Договору сторони зобов`язані повідомляти одна одну про зміну юридичної адреси, місцезнаходження, місця проживання, банківських реквізитів, номерів телефонів та про всі інші зміни, які здатні вплинути на реалізацію Договору і виконання зобов`язань за ним протягом 10-ти днів з дня коли такі зміни відбулися. В іншому випадку письмові повідомлення, документи, з вказанням реквізитів, зазначених у цьому Договорі вважаються належно оформленими, а дії - належно виконаними, і друга Сторона не несе відповідальності за негативні наслідки, що настають для Сторони, яка не повідомила про зміни (ненадходження коштів, неотримання документів, інше). 07 вересня 2021 року до Державного реєстру прав на нерухоме майно внесено запис за №43866765 про державну реєстрацію за відповідачем ПСП «Слобожанщина Агро» іншого речового права - оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920688200:04:002:0061, площею 4,2934 га за договором оренди від 04 січня 2021 року (а. с. 17-19, 36-37). Згідно з договором оренди землі від 04 січня 2021 року, укладеним між [PERSON] та ПСП «Слобожанщина Агро», відповідачем нараховано та виплачено орендну плату за 2021 та 2022 роки (а. с. 38). Також 04 січня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди землі з кадастровим номером 5920688200:04:002:0061, площею 4,2934 га. Договір укладено з 04 січня 2021 року до 31 грудня 2035 року та набирає чинності він після підписання сторонами (п. 43 Договору) (а. с. 10-13). Пунктом 29 вказаного Договору визначено обов`язок орендодавця провести державну реєстрацію речового права на підставі Договору протягом 3 років з моменту його підписання. Суд зазначає, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч. 2 ст. 792 ЦК України). За ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Частиною четвертою статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до положень ст. 13, ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ст. 210 Цивільного кодексу України). Відповідно до приписів статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з положеннями ч. ч. 1-3 ст. 3 вказаного Закону державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з положеннями статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі №704/1551/16-ц зроблено висновок про те, що сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору. Суд касаційної інстанції зазначив, що відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо договір передбачає передання майна або інші дії, він вважається укладеним з моменту вчинення відповідної дії (частина перша, друга статті 640 ЦК України). Відповідно до укладеного договору оренди землі від 04 січня 2021 року [PERSON] за актом приймання-передачі земельної ділянки передала належну їй земельну ділянку з кадастровим номером 5920688200:04:002:0061 ПСП «Слобожанщина Агро».Також відповідачем нараховано та виплачено позивачці орендну плату за 2021 та 2022 роки. Згідно з ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону та залежно від встановлених обставин вирішити питання щодо наслідків його часткового чи повного виконання сторонами. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17 (провадження № 14-144цс18). Пунктами 19, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року №9 роз`яснено, що відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зазначає, що позивачкою [PERSON] не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач скористався її довірою та без її відома підклав додаткові екземпляри нового договору оренди землі. Також не надано доказів виконання договору оренди земельної ділянки, укладеного нею з [PERSON] . Натомість, позивачка, уклавши договір оренди земельної ділянки з [PERSON] , порушила положення не тільки вже укладеного договору оренди з ПСП «Слобожанщина Агро», а й вимоги чинного земельного законодавства щодо неможливості передачі в оренду земельної ділянки, яку вже передано в оренду. Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України доказів протилежного позивачка не надала. За таких обставин, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed