Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] 07 лютого 2023 року звернулася до Великописарівського районного суду з цим позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем 15 травня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Великописарівського району зареєстрували шлюб, актовий запис № 8. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося з причини відсутності порозуміння і взаємоповаги, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, що призвело до постійних сварок та фактичного припинення між ними сімейних стосунків. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Рішення про розірвання шлюбу прийнято остаточно, надання строку для примирення є недоцільним. Крім цього просить суд визначити місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити /а.с. 19, 23/. \~ \~ \~ \~Відповідач\~ [PERSON] в підготовче засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. Крім цього вказав, що вони з позивачкою погодили місце проживання неповнолітньої доньки після розірвання їх шлюбу з ним / а.с. 14, 24/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Оскільки в підготовчому засіданні встановлено, що відповідач визнає позов, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливо ухвалити рішення за результатами підготовчого засідання. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~В підготовчому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ В підготовчому засіданні установлено,\~що сторони\~15\~травня 1999\~року уклали\~шлюб,\~який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Великописарівського району, актовий запис № 8 /а.с. 10/. Від шлюбу\~мають повнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] \~та неповнолітню\~доньку [PERSON] ,\~ [INFO] /а.с. 11-12/. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, мають різні бюджети. Спір про розподіл майна, набутого ними у шлюбі, відсутній. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~передбачено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Статтею 8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. За ст.5\~Протоколу №7\~Європейської конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Валліанатос та інші проти Греції" від 07.11.2013 року (Заяви N N 29381/09 та 32684/09) передбачено: "Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів. Також, з огляду на те, що Конвенція є "живим" документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя". Згідно з\~ч.1 ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що\~\~подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що збереження сім`ї та подальше сумісне життя за таких обставин є неможливим. Спір щодо визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами не виник та сторони погодили, що після розірвання шлюбу\~їхня неповнолітня\~донька [PERSON] , [INFO] , залишиться проживати з відповідачем [PERSON] . Відповідно до\~ч. ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст.161 СК України, за наявності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до правової позиції,\~викладеної Верховним Судом у постанові від\~15 січня 2020 року у справі №\~200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд у справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809св21) від 22 грудня 2021, та окрім цього визначив, що зазначення у резолютивній частині рішення суду з ким дитина залишиться проживати, не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини, оскільки суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання. Одночасно Верховний Суд наголошує на тому, що відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом з ним за наявності підстав вважати, що це відповідатиме найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору на користь позивачки в сумі 1073,60 грн, який вона сплатила при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу /а.с. 1/.

Outcome: approved