Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просить суд: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2067 від 10.01.2022 вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» заборгованості у розмірі 11065,00 гривень. 2) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (ідентифікаційний код 41153878) на користь [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) 992,40 гривень судового збору. Посилається у своєму позові на те, що 10.01.2022 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального Івано-Франківської області Личук Т.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №2067, відповідно до якого з неї на користь ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» стягнуто заборгованість за кредитним договором №3262800 від 14.02.2020 року у розмірі 11065,00 гривень, з яких 1500,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 8565,00 гривень - заборгованість за відсотками; 1000,00 гривень - за вчинення виконавчого напису. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 23.10.2020 року по 15.12.2021 року. В подальшому ТОВ «ФК«Укрфінстандарт» звернулося до приватного виконавця Павлюк Н.В. із заявою про відкриття виконавчого провадження. 10.02.2022 року було відкрито виконавче провадження №68613747 та накладено арешт на рахунки [PERSON] . Таким чином, позивач вважає, що виконавчий напис вчинено на не посвідчених нотаріально договорах позики, та щодо заборгованості, яка не є безспірною, та не підлягає виконанню, так як вчинений з порушенням вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 рок №1172, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 25.11.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 24.01.2023 витребувано від приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича: належним чином завірені копії документів, які слугували підставою для вчинення 10.01.2022 виконавчого напису приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрованого у реєстрі за № 2067, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК«Укрфінстандарт» заборгованості у розмірі 11065,0 грн.; витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павлюка Назара Васильовича належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №68613747 з примусового виконання виконавчого напису №2067 виданого 10.01.2022. 13.02.2023 на виконання ухвали від 24.01.2023 до суду надійшли копії витребуваних документів від Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павлюка Назара Васильовича. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, надавши до суду письмову заяву в якій підтримали вимоги позову та просили суд про їх задоволення, а також про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача ТОВ «ФК«Укрфінстандарт» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа 1 - приватний нотаріус Личук Т.В. в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи. Третя особа 2 - приватний виконавець Павлюк Н.В. в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи. Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. 14.02.2020 між [PERSON] та ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» ніби то було укладено кредитний договір (який позивачка стверджує, що не підписувала) у письмовій формі № 3262800, за умовами якого кредитор надав позичальнику фінансовий кредит у розмірі 1 500,00 грн. строком на 20 діб (з 14.02.2020 по 05.03.2020). 10.01.2022 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2067, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК«Укрфінстандарт» заборгованості в розмірі 11065,00 грн., що складається з: 1 500 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8 565,00 грн. - заборгованість за відсотками; 1000,00 грн. - за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню - 11 065,00 грн. Стягнення заборгованості проводилося за період з 23.10.2020 по 15.12.2021. За вказаним написом, заборгованість стягнута за договором № 3262800 від 14.02.2020, укладеним між [PERSON] та ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» на підставі Договору факторингу №LVMM/06-07-2020-71 від 08.10.2020 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павлюком Н.В. від 10.02.2022 відкрито ВП № 68613747 з виконання виконавчого напису № 2067 виданого 10.01.2022 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК«Укрфінстандарт» заборгованості в розмірі 11 065,00 грн. 14.02.2020 між [PERSON] та ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» було укладено кредитний договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 326800. Позивачкою у жовтні 2022 року було отримано лист від приватного виконавця Павлюка Н.В., яким було повідомлено, що відносно неї відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого напису №2067 від 10.01.2022 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. Не розуміючи на якій підставі було вчинено вищезазначений виконавчий напис представником позивача було направлено адвокатський запит до приватного виконавця Павлюка Н.В. щодо надання інформації. 30.09 2022 року приватний виконавець направив на адресу представника позивача - адвоката Цвери Ірини Сергіївни копії частини матеріалів виконавчого провадження №68613747, з яких позивачка і дізналась про вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору №3262800 від 14.02.2020 року, що був ніби то укладений між [PERSON] та ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ». 21.02.2023 від представника позивача [PERSON] - адвоката Цвери І.С. надійшли додаткові пояснення до позовної заяви, з яких вбачається, що [PERSON] жодного кредитного договору №3262800 від 14.02.2020 року не укладала, не підписувала, як і не отримувала від ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» жодні грошові кошти. На підтвердження обставин того, що [PERSON] не отримувала грошові кошти від ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та не укладала договір, надано суду довідки з банків про відкриті рахунки на ім`я [PERSON] та виписки по рахунках за спірний період. Пункт 7.12 договору №3262800 від 14.02.2020 передбачає, що у якості підтвердження підписання Договору (вчинення електронного правочину), надання Кредиту Позичальнику надсилаються кошти та електронне повідомлення, в якому зазначається інформація про Кредитодавця, Основна сума кредиту, процентні ставки та міститься активне посилання на Правила, якими регламентуються порядок надання паперових копій електронних документів (за необхідності) та інші аспекти виконання вимог ч.11 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Екземпляр Договору може бути наданий Кредитодавцем Позичальнику у паперовому вигляді у порядку, передбаченому Розділом 13 Правил. З матеріалів справи та доказів позивача суд вбачає, що зазначений у договорі №3262800 від 14.02.2020 номер телефону у реквізитах договору : [NUMBER] та електронна адреса [INFO] не належать [PERSON] та ніколи не належали. [PERSON] має наступний номер телефону : [NUMBER] та поповнювала його 05.02.2020 та 21.02.2020 року, що підтверджується випискою з рахунку, відкритого у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (monobank) за період з 01.02.2020-29.02.2020, та електронну пошту [INFO] . Таким чином, [PERSON] не отримувала кошти та електронні повідомлення від ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», а відтак не укладала кредитний договір. Так, порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (Закон № 3425-XII). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Пунктом 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 року № 6-158цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для усіх судів України. Як було встановлено під час судового розгляду позивач не отримувала вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань, не отримувала також повідомлень про зміну кредитора за кредитним договором або вимог про погашення заборгованості від правонаступників, а тому не мала можливості подати свої заперечення стосовно розміру заборгованості. Крім того, в порушення вимог п.п. б) п. 1 постанови КМУ від 29.06.1999 №1172 в матеріалах нотаріальної справи відсутня належним чином оформлена засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, жодного документу, який може підтвердити факт проведення розрахункових операцій (видачу кредитних коштів, погашення кредитних зобов`язань). А тому, суд приймає до уваги твердження позивача, що нотаріусу не були подані всі необхідні документи, визначені Порядком та Переліком, приватний нотаріус Личук Т.В. не встановив безспірність заборгованості на підставі належних документів та вчинив виконавчий напис на підставі неналежної нормативної підстави. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості відповідач мав би надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати позивачем кредитної заборгованості. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. З урахуванням наведено, слід дійти до висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З огляду на означене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд приходить до висновку про доведеність обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги і позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 992.40 грн. Виходячи з наявних матеріалів справи та на підставі викладеного та

Outcome: approved