Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася із позовною заявою і просить збільшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Сумського районного суду від 13.12.2010 по справі № 2-1196/2010 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сумського районного суду Сумської області від 18.08.2010 року розірвано. Під час сімейного життя у них народився спільний син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. За рішенням Сумського районного суду від 13.12.2010 р. по справі № 2- 1196/2010 з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Такий розмір аліментів призначений був в 2010 році з врахуванням того, що на утриманні відповідача [PERSON] перебувала неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . На даний час донька відповідача є повнолітньою особою, на її утримання відповідач аліментів не сплачує, інших осіб на утриманні відповідача немає, відповідач працює, має задовільний стан здоров`я, його матеріальний стан дозволяє утримувати неповнолітню дитину в більшому розмірі ніж він утримує на даний час. Таким чином, після зміни сімейних обставин відповідача - має на утриманні на даний час не дві а одну дитину, відповідач має можливість і повинен утримувати сина [PERSON] сплачуючи аліменти в розмірі який передбачено чинним законодавством, а саме 1/4 частину (ч. 5 ст. 183 СК України, п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦГТК України), а тому вбачаю підстави для збільшення розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення Сумського районного суду від 13.12.2010 р. з 1/6 до 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 28.02.2023 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Фактичні обставини, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Сторони - [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який рішення Сумського районного суду Сумської області від 18.08.2010 розірвано, є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.5,7). Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 13.12.2010 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.11.2010 і до повноліття дитини. (а.с.8). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що рішенням суду від 13.12.2010 року у справі № 2-1196/2010 стягнуто з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.11.2010 і до повноліття дитини, які він сплачував на утримання сина щомісяця, що сторонами не оспорюється. Зважаючи на встановлені факти, а також обставини, визначені у статті 182 СК України, оскільки син сторін, [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю, а на його батька - [PERSON] покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, на підставі частини 3 статті 181 Сімейного кодексу, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, визначеного рішенням Сумського районного суду Сумської області від 13.12.2010 року та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. - за позовну вимогу про збільшення розміру стягнення аліментів. Судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved