Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати зареєстрований між нею шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 06.02.2018 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у Тальнівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 10. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що у зв`язку з тим, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та є недоцільним, вона просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 20.12.2022 року постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву .Відзив на позовну заяву у строк, вказаний в зазначеній ухвалі до суду не надійшов.Також від сторін не надійшло клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, тому відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного: Згідно свідоцтва про шлюб, шлюб між сторонами зареєстрований 06.02.2018 року у Тальнівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 10. Згідно свідоцтва про народження позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено ст. 56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 5 ст. 183 цього Кодексу той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Оскільки домовленість між сторонами про спосіб виконання обов`язку утримувати дитину відсутня, з урахуванням вимог діючого законодавства, наданих позивачем письмових доказів, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує той факт, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні своєї матері, а також те, що відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про існування в платника аліментів обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, тому суд приходить до висновку, що в силу ст. 182 СК України з відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, щомісячно в розмірі 1/4 частин заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved