Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.09.2022 між ним та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого він придбав у останніх житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а також земельні ділянки під ними, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Посвідчити договір купівлі-продажу нотаріально вони домовилися до 09.12.2022. Однак, такий договір до цього часу нотаріально неукладений та непосвідчений, оскільки відповідачі ухиляються від виконання взятих на себе зобов`язань. Тому він просив визнати за ним право власності на вищевказане нерухоме майно. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. В наданих заявах просили справу розглянути без їх участі. При цьому позивач вказав, що свої вимоги підтримує у повному обсязі, відповідачі проти задоволення позову не заперчують. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що 09.09.2022 [PERSON] придбав у [PERSON] та [PERSON] за ціною 20 000,00грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок) житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки під ними, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження даного факту сторони склали договорір купівлі-продажу нерухомого майна в простій письмовій формі, нотаріально посвідчити який вони домовилися до 09.12.2022. Даний житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки під ними [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті своїх батьків [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . В підтвердження належності такого житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок під ними [PERSON] та [PERSON] в подальшому [PERSON] та [PERSON] надали: - виписку з погосподарської книги Василівської сільської ради Лебединського району Сумської області, видану Василівським старостинським округом Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 04.10.2022 вих.№421; - довідку про правовий статус земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , видану Василівським старостинським округом Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 07.10.2022 вих.№425. В підтвердження того, що саме [PERSON] являється дружиною [PERSON] вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 04.05.1968. В підтвердження того, що саме [PERSON] являється єдиною спадкоємицею майна, майнових прав та обов`язків свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , та батька [PERSON] та [PERSON] , надали копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.04.2008, посвідченого державним нотаріусом Лебединської районної нотаріальної контори Лисенко В.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за №1068 з якого вбачається, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем майна, яка успадкувала майно після смерті свого чоловіка (зокрема успадкувала земельну частку (пай). З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 17.06.1968 дослідженої в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] ; З копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 28.10.1971 дослідженого в судовому засіданні вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 04.02.1957, дослідженого в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] . З копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 19.08.1983, дослідженого в судовому засіданні вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа була відкрита приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Гребінник О.Д. 09.09.2022 між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого він придбав у останніх житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки під ними, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , за ціною 20 000,00 грн. У зв`язку з тим, що в цей день Лебединська нотаріальна контора вже не працювала між ним був укладений договір купівлі-продажу вищезазначеного житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок під ними, в простій письмовій формі. [PERSON] та [PERSON] свого обов`язку щодо оформлення в нотаріальній формі договору купівлі-продажу вищевказаного майна ними через Лебединську нотаріальну контору не виконали і до цього часу такий договір укладено не було. У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності зі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Частною 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки сторони договору купівлі-продажу домовилися щодо його усіх істотних умов, позивач зі свого боку виконав взяті на себе зобов`язання, сплативши вартість придбаного майна та прийняв його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується зібраними доказами, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для визнання за позивачем права власності на спірне майно.

Outcome: approved