Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить виключити відомості про нього як батька з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказував, що в період з 2019 року до 14 серпня 2020 року він проживав з [PERSON] , та [INFO] в них народився син [PERSON] , про що 01 вересня 2020 року в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження внесено актовий запис №4. Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 19 жовтня 2021 року задоволено позов [PERSON] та стягуються з нього на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 15 вересня 2021 року і до досягнення малолітнім сином [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . Зазначає, що під час конфліктів відповідачка неодноразово повідомляла, що [PERSON] не є його кровним сином, внаслідок чого в нього виникли обґрунтовані сумніви, однак добровільно провести молекулярно-генетичне дослідження відповідачка відмовляється. Відтак відповідно до ст. 136 СК України він оспорює своє батьківство та просить його позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача адвокат Драчук С.Л. позовні вимоги підтримав та стверджував, що [PERSON] проходить лікування, що підтверджується довідкою «Міламед» від 30 листопада 2022 року, що на його переконання, свідчить про наявність у [PERSON] захворювань, що перешкоджали йому бути батьком [PERSON] . Представник відповідачки адвокат Григорук С.В. проти задоволення позову заперечував: уважав, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що [PERSON] не є батьком [PERSON] . Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд уважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що в період з 2019 року по 14 серпня 2020 року [PERSON] проживав з [PERSON] однією сім`єю та [INFO] у них народився син [PERSON] , про що 01 вересня 2020 року в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження внесено актовий запис №4. Згідно висновку молекулярно-генетичної експертизи, проведеної експертом Вінницького НДЕКЦ МВС України 04 листопада 2022 року № СЕ-19/102-22/13575-БД [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] з ймовірністю даної події 99,99999%. \~Відповідно до ч. 1\~ст.122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Статтею 133 СК України\~визначено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік\~батьком дитини. Частиною першою\~статті 136 СК України\~передбачене право особи, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 та 127 даного кодексу, на оспорювання свого батьківства шляхом пред`явлення позову про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Європейський суд з прав людини зауважив, що ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (справа № 3451/05 "Калачова проти Російської Федерації", § 34, від 7 травня 2009 року). Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи висновок молекулярно-генетичної експертизи, проведеної експертом Вінницького НДЕКЦ МВС України 04 листопада 2022 року № СЕ-19/102-22/13575-БД Закіряєв О.М., суд уважає, що вказаний доказ є допустимим, оскільки експертиза проведена відповідно до вимог ЦПК та Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6 Посилання представника позивача на порушення п.п.2.5.3-2.5.5 вказаних вище Правил щодо не дослідження зразків крові є безпідставними, оскільки такі Правила не містять імперативних вимог щодо дослідження саме зразків крові, а не букального епітелію. У постанові ВС від 16.08.2018 у справі\~N 399/1029/15-ц. вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. У судовому засіданні представник позивача не зазначив інших підстав, з яких уважає висновок експерта неповним. Будь-яких інших доказів, які б спростовували висновок експерта про кровне споріднення [PERSON] з [PERSON] , зокрема, наявність у [PERSON] на час зачаття дитини захворювань, які б завадили йому бути біологічним батьком, суду не надано. Довідка медичного центру «Міламед» від 30 листопада 2022 рок про результат біологічних досліджень також не містить таких відомостей. Таким чином, посилання позивача, якими він обґрунтовував позовну заяву, не знайшли свого підтвердження під час слухання справи, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed