Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-07 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28 лютого 2023 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Одеської міської ради, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей . Також вказаним рішенням суду призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 08 березня 2023 року на 10 годину 00 хвилин та встановлено відповідачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат - до 06 березня 2023 року включно. 02 березня 2023 року представником відповідача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення з додатками. (т.3 а.с.49-59) 08 березня 2023 року представником позивача подано заперечення на заяву щодо ухвалення додаткового рішення відносно витрат на правничу допомогу з додатками. (т.3 а.с.62-69) В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Войтюк О.В. просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача 71 959,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу та пояснив, що попередній розрахунок витрат на правничу допомогу наведений у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що керівник АО знаходиться на ротації в Рівненській області та йому для підписання були передані акт та квитанція. Також представник відповідача пояснив, що він є засновником АО та має повноваження на отримання коштів від клієнтів. Додатково пояснив, що на час укладання договору про надання правничої допомоги адвокат, що буде представляти інтереси клієнта визначений не був, в подальшому, на підставі договору були видані ордери. Зазначив, що правнича допомога по ознайомленню з матеріалами справи включає в себе не лише ознайомлення з матеріалами справи в суді, а й всіма документами, що були подані учасниками справи в подальшому. Додатково пояснив, що необхідність участі адвоката при проведенні огляду місця проживання дітей була обумовлена неналежністю першого акту, складеного працівниками служби. Також пояснив, що гонорар в розмірі 2 270,00 грн за годину роботи адвоката це граничний розмір погодинної оплати, тому за різними видами правничої допомоги були встановлені відсоткові коефіцієнти. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримав доводи свого представника. Представник позивача [PERSON] - адвокат Кибало А.Я. в судовому засіданні просив відмовити в стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки був порушений порядок сплати/отримання коштів за правничу допомогу, зазначивши при цьому, що її розмір має становити 2 000,00 грн, максимально - 3 000,00 грн - 5 000,00 грн. Надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у письмових запереченнях та пояснив, що у представника відповідача - адвоката Войтюка О.В. немає повноважень на підписання акту та квитанції. Зазначив, що заявлена до стягнення сума є завищеною, а вказані в акті послуги не відповідають реально наданим адвокатом послугам, крім того вказав, що стороною відповідача не конкретизований кожен документ, вказаний у акті. Також пояснив, що позивач несе витрати на дітей, оплачує орендоване житло та має на утриманні матір з інвалідністю. Зазначив, що в подальшому з позивача будуть стягуватися аліменти. Також надав пояснення по кожному виду відображеної в акті правової допомоги, вказуючи на необґрунтованість відображеного часу, який адвокат витратив на правничу допомогу, дійсному часу, необхідному для кожної відповідної дії, неспівмірність заявленої до стягнення суми фактично наданим адвокатом послугам та складності справи. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Суд, вислухавши пояснення відповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно положень п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст.270 ЦПК України). За правилом п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Тлумачення наведеної норми права дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції. Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У відзиві на позов представник відповідача виклав відповідну заяву. Відповідачем виконано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо подання доказів на підтвердження розміру витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Як визначено в ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатське об`єднання має самостійний баланс, може відкривати рахунки у банках, мати печатку, штампи і бланки із своїм найменуванням. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання. Адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське об`єднання зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності. Згідно положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно ч.3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. (ч.1 ст.632 ЦК України) Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». 02 червня 2021 року між Адвокатським об`єднанням «АДВОКАТУС» та [PERSON] укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №02/06 (далі - договір), згідно умов якого клієнт доручає, а адвокат здійснює правову допомогу клієнту, в обсязі та на умовах, які передбачені цим договором, серед іншого, в судах всіх інстанцій України щодо захисту його інтересів, за що клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар (винагороду) у розмірі та на умовах, визначених договором (розділ 4 договору). (т.1 а.с.207-208). В п.4.1.1.1. вказаного договору сторони погодили, що розмір однієї години роботи адвоката адвокатського об`єднання за надання правової (правничої) допомоги становить 2 270,00 грн. На підставі даного договору, Адвокатським об`єднанням «АДВОКАТУС» 20 липня 2022 року видано ордер серії АА №1222328 на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Войтюком О.В. (т.1 а.с.206) та 20 серпня 2022 року видано ордер серії АА №0021194 на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Самойленком П.М. (т.2 а.с.65-зворот) До заяви долучено акт від 28 лютого 2023 року приймання-передачі правової (правничої) допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги №02/06 від 02 червня 2021 року, підписаний [PERSON] , головою АО «АДВОКАТУС» Самойленком П.М. та адвокатом Войтюком О.В., який також містить відбитки печаток адвокатського об`єднання та адвокатів, яким визначений порядок оплати правової (правничої) допомоги за надання такої допомоги в рамках цивільної справи Дніпровського районного суду міста Києва №755/726/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Одеської міської ради, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей, згідно якого граничний розмір вартості послуг на надання правової (правничої) допомоги може становити не більше 2 270,00 грн за одну годину роботи. (т.3 а.с.51, 58) Загальна вартість наданих адвокатом послуг в цій справі визначена в акті розмірі 71 959,00 грн, які згідно п.3 акту сплачені готівкою після ухвалення судом рішення у справі. Вказаний акт містить детальний опис робіт (характер правової допомоги), кількість витраченого часу по кожному виду правової допомоги, що разом становить 37 годин, вартість за одну годину роботи (з визначенням відсоткового розміру від 2 270,00 грн та зазначенням відповідної суми за одну годину роботи), а також вартість кожного певного виду правової допомоги та загальну вартість наданих послуг - 71 959,00 грн. До заяви представника відповідача також долучена копія квитанції до прибуткового касового ордеру №280223 від 28 лютого 2023 року, згідно якої Адвокатським об`єднанням «АДВОКАТУС» прийнято від [PERSON] 71 959,00 грн на підставі акту від 28 лютого 2023 року, яка також містить підписи голови АО «АДВОКАТУС» Самойленка П.М. та адвоката Войтюка О.В., відбитки печаток адвокатського об`єднання та адвоката (т.3 а.с.50-зворот, 59) Наведеним спростовуються доводи представника позивача щодо порушення порядку отримання адвокатської винагороди. При цьому представником позивача не наведено доводів на спростування фактичної оплати відповідачем правничої допомоги у вищевказаному розмірі. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання заяв по суті справи, інших заяв та клопотань, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18. Заявляючи про наявність підстав для зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, представник позивача посилається на завищену, на його думку, кількість витраченого адвокатом часу та вважає, що вартість погодинної оплати послуг адвоката, вказана в договорі, не відповідає складності справи та предмету спору, а відображена в акті робота не була необхідною та неминучою. Проте, як зазначалось вище, розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу, що прямо випливає з положень ч.1 ст.632 ЦК України. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, адвокатам, враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року), необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. Виходячи з обсягу фактичних підстав позову, характеру спірних правовідносин та предмету доказування в даній справі, а також обсягу наявних в матеріалах справи доказів, суд не може погодитись з позицією сторони позивача про те, що дана справа є не складною, як про це зазначалось представником позивача. Наведена в акті кількість витраченого адвокатом часу на участь в судових засіданнях - 11 години (із зазначенням 90% від 2 270,00 грн за годину) є меншою, ніж час, який фактично було витрачено представниками відповідача на участь в підготовчому та судовому засіданнях, який згідно протоколів судового засідання перевищує 13 годин, та визначена загальна вартість цих послуг - 22 473,00 грн, а також участь адвоката при огляді місця проживання дітей - 1 година (із зазначенням 100% від 2 270,00 грн за годину), враховуючи час, необхідний безпосередньо як для огляду так і для складання працівниками служби відповідного акту, який містить підпис адвоката (т.3 а.с.27-28), виходячи з умов договору, відповідає критерію розумного розміру судових витрат на правничу допомогу в даній справі, та визнається судом справедливою до відшкодування іншою стороною. Разом з тим, наведений у акті об`єм виконаних адвокатом робіт та витрачений адвокатом час на вивчення матеріалів справи та формування правової позиції - 9 годин, написання адвокатом запитів до установ та збирання доказів для подачі відзиву - 7 годин, написання та подання інших заяв та клопотань - 5 годин, а також написання відзиву на позовну заяву - 4 години, не відповідає принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати правничої допомоги та є неспівмірним з виконаною роботою. З цього приводу суд зауважує, що витрачання, серед іншого, 4 годин часу на написання відзиву на позовну заяву, за змістом якого обґрунтування заперечень проти позовних вимог фактично міститься на одній сторінці, є надмірним для фахівця в галузі права та визначається судом в розмірі 2 270,00 грн - як за одну годину роботи адвоката (коефіцієнт / тарифна ставка 100%). Також, виходячи з кількості адвокатських запитів, заяв та клопотань, наявних в матеріалах справи, а також поданих стороною відповідача до суду доказів, виходячи з критеріїв неминучості та розумності розміру витрат, суд вважає вартість цих послуг завищеною та такою, що підлягає зменшенню: написання адвокатом запитів до установ та збирання доказів - 2 години (коефіцієнт / тарифна ставка 100%); написання та подання інших заяв та клопотань - 1 година (коефіцієнт / тарифна ставка 70%), що відповідно становить 4 540,00 грн та 1 589,00 грн. Витрачання 9 годин на ознайомлення з матеріалами справи, навіть виходячи з їх обсягу в даній справі та враховуючи, що частину цих матеріалів становлять подані стороною відповідача заяви, клопотання та докази, є вочевидь неспівмірним та таким, що суперечить як принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги так і критеріям фактичності та неминучості - за обсягом заявленого часу. Тому, виходячи з фактичного об`єму матеріалів справи та смислового наповнення наявних документів, розумним та справедливим є зменшення часу на вивчення матеріалів справи, що підлягає відшкодуванню іншою стороною, до 3 годин (коефіцієнт / тарифна ставка 70%) та становить 4 767,00 грн. У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінюючи обґрунтованість заявленої до стягнення суми на правничу допомогу в контексті положень ч.5 ст. 137 ЦПК України, співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатами робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, вважає, що заявлена представником відповідача сума є надмірною. Враховуючи викладене, а також те, що в задоволені позову відмовлено, а заявлений представником відповідача розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок позивача, є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції, який підлягає відшкодуванню за рахунок позивача, з огляду на заперечення останньої, підлягає зменшенню та відшкодуванню у сумі 37 909,00 грн. Що стосується доводів представника позивача про те, що позивач несе витрати на утримання дітей, оренду житла та нестиме витрати по сплаті аліментів, слід зазначити, що визначена судом сума, що підлягає стягненню з позивача на відшкодування витрат відповідача на правничу допомогу є співмірною з обсягом наданих послуг і виконаних робіт та їх вартістю, відповідає як складності справи так і критеріям розумності та справедливості. При цьому матеріали справи не містять доказів того, що для позивача вказана сума є надмірною, виходячи з розміру її доходу та витрат. Доводи представника позивача про те, що матір позивача є інвалідом ІІ групи (т.3 а.с.67-68), не впливають на визначення розміру витрат відповідача на правничу допомогу, що підлягає стягненню з іншої сторони, з огляду й на відсутність доказів перебування на утриманні позивача її матері. На підставі викладеного та

Outcome: partial