Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Заявник звернулась до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт батьківства [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обгрунтувала тим, що в 2009 році вона познайомилась з [PERSON] , [INFO] . Вони зустрічались пів року після чого [PERSON] поїхав до м. Київ на роботу, де познайомився з іншою жінкою. Від цих відносин у них є спільна дитина: син [PERSON] , [INFO] . Запис про батька сина у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України: за прізвищем та громадянством заявниці, а ім`я та по батькові батька дитини - за її вказівкою. [INFO] [PERSON] помер. За життя він сина визнавав, цікавився його життям, за потреби допомагав їм матеріально. На даний час, вона, як законний представник неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] в його інтересах, має намір оформити соціальну допомогу у зв`язку з втратою годувальника, а тому змушена звернутись з даною заявою до суду, оскільки у випадку задоволення вимог, її син [PERSON] буде забезпечений правом на належне утримання з боку держави у зв`язку з втратою годувальника. Заявник та її представник - адвокат Мартинюк О.І. у судове засідання не з`явилися, від останньої надійшла заява, в якій вона у повномі обсязі підтримала вимоги заяви, просила розглядати справу за її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] про що зроблено відповідний актовий запис №236 та видано свідоцтво серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження, вказано що батьками [PERSON] являються, [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається із роз`яснень, даних в Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі. Відповідно до ч.3 ст.128, ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Частиною 1 ст.135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. У пункті 9 вказаної постанови зазначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Отже, судом встановлено, що в 2009 році [PERSON] познайомилась з [PERSON] , [INFO] . Вони зустрічались пів року після чого [PERSON] поїхав до м. Київ на роботу. Від цих відносин у них є спільна дитина: син [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, а також те, що запис про батька щодо [PERSON] вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, те, що встановлення факту батьківства [PERSON] до [PERSON] породжує юридичні наслідки, не повязані з наступним вирішенням спору про право, надає заявниці можливість реалізувати право [PERSON] на отримання соціальної допомоги у зв`язку з втратою годувальника за правом представлення, та те що, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved