Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

29.11.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" звернулось до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що в ході укладення договору факторингу між ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс інновація" та ТОВ "Фінансова компанія "Ріальто", останнє набуло права вимоги за кредитним договором № 210309-24168-4 від 09.03.2021 року. Згідно укладеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 4 750,00 грн., строком на 16 днів, шляхом переказу на його платіжну карту № [NUMBER] емітовану АТ "ПУМБ" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Відповідач порушив договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед кредитором в розмірі 4 750,00 грн. - заборгованості за кредитним договором, 1\~292,00 грн.- заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 1,7% за кожен день користування кредитом за період з 09.03.2021 року по 10.04.2021 року та 19\~950,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 11.04.2021 року по 08.08.2021 року (включно), відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Вказана заборгованість в добровільному порядку не погашається, що й стало підставою звернення до суду. Позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 25\~992,00 грн., судові витрати у розмірі 2\~481,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9\~000,00 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2022 позовну заяву ТОВ "ФК "Ріальто" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. 17.01.2023 на адресу суду від представника відповідача адвоката Тимошенка А.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив задовольнити позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4\~750,00 грн., а в частині стягнення заборгованості відсотків за користування кредитом просив відмовити, оскільки з 25.02.2022 року [PERSON] призвано на військову службу, тому такі нарахування є незаконними згідно до положень ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», де зазначено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу представник відповідача вказав, що зазначена позивачем сума правової допомоги є завищеною та просив її зменшити до 4\~000,00 грн., оскільки розмір правової допомоги не є співмірним з обсягом наданої правової допомоги та ціною позову 23.01.2023 року представник позивача надав відповідь на відзив на позовну заяву, яка за своїм змістом аналогічна до позовної заяви. Щодо заперечень відповідача військовослужбовця про нарахування відсотків, представник позивача зазначив, що оскільки на військовій службі відповідач перебуває з 25.05.2022 року, а кредитний договір укладено між сторонами більше ніж за рік до мобілізації 09.03.2021 року, норми Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не розповсюджується на правовідносини, які виникли до мобілізації відповідача. Також, представник позивача вказав, що сума витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 9\~000,00 грн. є документально підтвердженими, співмірною із складністю справи та наданими адвокатом послугами, витраченим часом, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для позивача. 23.01.2023 року ухвалою суду відмовлено у задоволені клопотання ТОВ "Фінансова компанія "Ріальто" про витребування доказів. Представник позивача\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~натомість в\~матеріалах справи\~наявна заява\~про розгляд\~справи за\~відсутності представника\~позивача,позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Тимошенка А.В. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує частково з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно договору про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 року, ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Ріальто" право вимоги до позичальників, зокрема до позивача [PERSON] 09.03.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] було укладено договір № 210309-24168-4, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 4 750,00 гривень строком на 16 днів, шляхом переказу на його платіжну картку, емітовану АТ «Перший український публічний банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день користування кредитом понад строк. Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. З чого слідує, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" виконало взяті на себе зобов`язання та перерахувало на картковий рахунок відповідача позику в розмірі 4 750,00 грн., що підтверджується чеком від 09.03.2021 року. Відповідно графіку розрахунків, який є додатком до договору від 09.03.2021 року [PERSON] має повернути ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" 4 750,00 грн. - сума кредиту, 1\~292,00 грн. - нарахована сума процентів, що становить 6\~042,00 грн. Станом на день подачі позову до суду відповідач у повному обсязі борг не повернув. Відповідачем було здійснено один платіж в рахунок погашення відсотків на загальну суму 1\~292,00 грн. Із розрахунку заборгованості слідує, що станом на 10.04.2021 року загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 09.03.2021 року становить 25\~992,00 грн., з яких: 4 750,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1\~292,00 грн. прострочена заборгованість по несплаченим процентам; 19\~950,00 грн. - заборгованість по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами, згідно п. 3.3. Договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно з пунктами 1.1. - 1.4. умов договору, товариство надає позичальникові грошові кошти (кредит) в розмірі 4 750,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Процентна ставка за користування кредитом - 1,7% від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Строк надання кредиту та строк дії договору становить 16 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація", які розміщені на сайті monetka.ua. Відповідно пункту 2.4.1. договору позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути Кредит та сплатити проценти за його користування. Пунктом 3.3. договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3. договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує плату за користування кредитом за підвищеною ставкою - 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору. У п.п. 5.2-5.2.2, позичальник, підписуючи даний договір, засвідчив, що ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом договору, додатків до нього та Правил і зобов`язується їх дотримуватись; інформація, надана товариством, забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги за цим договором без нав`язування її придбання. Згідно п. 4.14 Правил, впродовж терміну договору позичальник має право продовжити строк його дії (зробити пролонгацію), сплативши нараховані % по кредиту (до закінчення терміну договору), при цьому, продовження відбувається на строк, зазначений у договорі при отримання кредиту, та дає з дати сплати нарахованих %. Також, для продовження договору можливо скористатися послугою пролонгації «за комісію», сплативши комісію, яка відображена в особистому кабінеті. Строк пролонгації договору «за комісію» становить 7 або 14 днів. Оскільки, [PERSON] було вчинено дії, обумовлені в п. 4.14 Правил, договір кредиту від 09.03.2021 року був пролонгований та закінчив свою дію 10.04.2021 року. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення із [PERSON] процентів за кредитом у розмірі 19\~950,00 грн, нарахованих унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування (10.04.2021 року), є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Слід відмітити, що пункт 3.3. договору чітко передбачає нарахування відсотків за підвищеною ставкою - 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом, а не за кожен день прострочення, та у разі пролонгації договору. З огляду на викладене, суд відхиляє доводи представника позивача про те, що п. 3.3 кредитного договору встановлено розмір процентної ставки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як відповідальність за порушення грошового зобов`язання. При цьому, суд відхиляє аргументи представника відповідача адвоката Тимошенко А.В. в частині стягнення простроченої заборгованості за процентами, оскільки відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває до теперішнього часу. З копії військового квитка, вбачається, що відповідач почав проходити військову службу з 25.05.2022, раніше у Збройних Силах України не служив. Позивач просить стягнути заборгованість за процентами з відповідача станом на 2021 року, тобто в період, коли положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не розповсюджувалась на відповідача. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача 6\~042,00 грн., з яких: 4\~750,00 грн. - заборгованості за кредитом; 1\~292,00 грн. - заборгованість по несплаченим процентам. Щодо розподілу судових витрат. Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Із положень ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Інтереси позивача представляє адвокат Руденко Костянтин Васильович, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльність № 2412, видане Радою адвокатів Полтавської області 23 жовтня 2018 року та довіреності від 09 листопада 2021 року. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача додав до заяви договір № 02/06/2022 від 02.06.2022 року про надання юридичних послуг з фіксованою оплатою за надання професійної правничої допомоги ТзОВ «ФК «Ріальто»; довіреність, видану ТзОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" адвокату Руденку К.В. на представництво інтересів у судах; акт приймання передачі наданих послуг від 14.10.2022 року № 10 до договору про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02.06.2022 року, відповідно до якого [PERSON] займався підготовкою позовних заяв щодо стягнення заборгованості з різних боржників, в тому числі і щодо [PERSON] , вартість наданих послуг щодо кожного боржника окремо складає по 9\~000,00 грн., копію платіжного доручення № 364 від 11.11.2022 року. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Враховуючи обсяг наданих представником позивача адвокатом Руденком К. В. послуг, співмірність наданих адвокатом послуг та суми виплаченого гонорару, та те, що справу було розгляду у спрощеному позовному провадженні, де документами по справі є позовна заява та заперечення на відзив, а також те, що позов задоволено частково, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на надання професійної правової допомоги у розмірі 4\~000,00 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2\~481, 00 грн., однак оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати позивачу підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, пропорційно до задоволеної частини вимог відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, а саме у розмірі 576,84 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial