Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] в особі представника адвоката АБ «Калінін і Партнери» Калінін С.К. звернувся до суду з позовною заявою в якій просив визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем № 58772 від 25.05.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором в розмірі 13\~471,50 грн., а також просив стягнути судові витрати. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № 58772 від 25.05.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова агенція з повернення боргів» заборгованість в розмірі 13\~471,50 грн. Приватний нотаріус, мотивував виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 98075051 від 14.05.2019 укладеним із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.05.2020 по 30.04.2021. Сума заборгованості за кредитним договором складає 13\~421,50 грн. За вчинення виконавчого напису 50,00 грн. Згідно Єдиного реєстру нотаріусів приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович тимчасово не діє. Представник позивача вважає, що виконавчий напис є протиправним, тобто такий, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки на сьогоднішній день, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, не зважаючи на те, що судовим рішенням були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, нотаріуси продовжують вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які нотаріально не засвідчені та не забезпечені іпотекою. Отже, представник позивача зазначає, що починаючи з 22.02.2017 нотаріуси позбавленні можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. 03.06.2022 до суду від представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву на позовну заяву представник відповідача зазначив, що 14 травня 2019 року між ТВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 980750157. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в свою чергу було переуступлено право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором ТОВ «Таліон Плюс». 03 січня 2019 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення права вимоги № 20190103, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Таліон Плюс» є ТОВ «ФК «ЕАПБ», в тому числі і за кредитним договором № 980750157 від 14.05.2019. Щодо тверджень позивача, що ним цивільно-правова угода з ТОВ «ФК «ЄАПБ» не укладалась, представник відповідача у своєму відзиві зазначає, що відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору та відбувається шляхом укладення договору. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні прямо передбачена законодавством, не впливає на характер, обсяг і порядок виконання позивачем своїх обов`язків, не погіршує становище позивача, не зачіпає його інтересів та здійснюється без його згоди. З приводу твердження позивача про те, що приватний нотаріус вчиняючи виконавчий напис, не врахував та не перевірив факту безспірності (наявності чи відсутності) спору щодо заборгованості, представник відповідача зазначив, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» виконано вимоги п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року « 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: 1) оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором, а отже виконавчий напис, вчинений 25.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 58772, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК`ЕАПБ» заборгованості в розмірі 13471,50 грн. не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можливо вважати безспірною. Крім того, представник відповідача у своєму відзиві на позовну заяву зазначив, що зі змісту виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 25.05.2021 вбачається, що правонаступником усіх право та обов`язків ТОВ «Таліон Плюс» є ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору №20190103 відступлення права вимоги від 03 січня 2019 року, тобто строк для звернення для вчинення виконавчого напису перебуває у межах з 03 січня 2019 року по 03 січня 2022 року, а отже строк звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису не сплинув. З приводу стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомого представник відповідача зазначив, що витрати на професійну правничу домового в розмірі 5000 грн. є не співмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, більш того, позивачем не надано договору про надання правової допомоги, жодного платіжного доручення чи квитанції в підтвердження оплати правової допомоги, які б були оформленні у встановленому законом порядку, також відсутній детальний опис послуг із зазначенням витраченого часу, а отже, суд не має підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. На підставі викладеного, представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Калінін С.К. в судове засідання не з`явились, повідомлені про час та місце слухання справи належним чином. Представник позивача надав заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, у поданому відзиві просив розглянути справу за відсутності представника відповідача, в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні своєчасно та належним чином, причину не явки суду не повідомили. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. 14.05.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 980750157 без конкретної споживчої мети, на суму 5500 грн., на умовах строковості, зворотності, платності. (а.с. 13-14). 25.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 58772 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості за кредитним договором № 980750157 від 14.05.2019, за період з 28.05.2020 року по 30.04.2021 року включно, у розмірі: - 5500,00 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); - 7\~921,50 грн. заборгованість по відсоткам; - 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 13\~471,50 грн. З виконавчого напису також вбачається, що [PERSON] не виплачені в строк кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому ТОВ «Таліон Плюс» відступлене право вимоги на підставі договору факторингу№ 20190103 від 03.01.2019, якому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відступлене право вимого за кредитним договором № 980750157 від 14.05.2019, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Вказані обставини, також зазначає представник відповідача в своєму відзиві на позовну заяву, без надання відповідних договорів. На підставі вищевказаного виконавчого напису, 03.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого Харківської області Амельченко В.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67376685 про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з [PERSON] заборгованості в розмірі 13471,50 грн. Також, 03.11.2021 приватним виконавцем виконавчого Харківської області Амельченко В.П. винесено постанову про арешт грошових коштів, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. (а.с. 16). За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої\~статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому\~стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Разом із тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.\~\~ Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Така правова позиція викладена у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 4071/14-ц та від 12.04.2018 у справі № 761/32388/13-ц. Відповідно до пункту 1 згаданого Переліку за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1\~цього переліку)\~подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Позивач [PERSON] в своєму позові стверджує, що наданий відповідачем нотаріусу примірник кредитного договору не був посвідчений нотаріусом, при цьому позивач не підписував з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в будь-який спосіб кредитний договір, а відповідач належними та допустимими доказами не спростовує того, що на виконання вимог законодавства перед зверненням з заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису направляв вимогу про погашення заборгованості, також відповідачем не надано підтверджень надання оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору для вчинення виконавчого напису. Крім того, у своєму відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що 03 січня 2019 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЕАПБ» укладено договір відступлення права вимоги № 20190103, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Таліон Плюс» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі і за кредитним договором № 980750157 від 14 травня 2019 року. Однак, не є зрозумілим, яким чином ТОВ «Таліон Плюс» міг відступити право вимоги за кредитним договором № 980750157 від 14 травня 2019 року, якщо на момент укладення договору про відступлення права вимоги, а саме станом на 03 січня 2019 року, кредитний договір від 14 травня 2019 року, ще не було укладено, він був укладений лише через три місяці після відступлення ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги ТОВ «ФК «ЕАПБ». Копії зазначених відповідачем договорів, про відступлення права вимоги, представник відповідача до суду не надав, а лише посилався на них в своєму відзиві на позовну заяву. Таким чином, представник відповідача не підтвердив належними та допустимими доказами, право вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 980750157. Окрім того, відповідачем не надано до суду детального розрахунку заборгованості, із зазначенням суми заборгованості, строків її погашення, повного розрахунку з вказівкою платежів, за який період та на яку суму було нараховано проценти за кредитним договором. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. У даному разі, відповідачем не надано розрахунку заборгованості, який відповідає вищевказаним вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», з відомостями, коли та яким чином була сформована заборгованість за сумою кредиту, за який період та на яку суму було нараховано проценти кредитним договором. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана позиція суду відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року по справі № 6-887цс17. Згідно пп.3.5 п.3 Глави 16 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нормою\~ст.49 Закону України «Про нотаріат»\~встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. За змістом норм ст.ст.15,\~16 ЦК України, ст.ст.34,\~50 Закону України «Про нотаріат»\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Нотаріальна дія, різновидом якої є вчинення виконавчого напису, або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вказані обставини свідчать про те, що на час вчинення спірного виконавчого напису визначена в ньому сума заборгованості не мала безспірного характеру, а тому останній було вчинено з порушенням вимог діючого законодавства. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Стаття 14 Конвенції визначає, що користування правами і свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою, зокрема і за ознакою статусу особи. Європейський суд з прав людини вказує на те, що дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб без об`єктивного та розумного обґрунтування у відносно схожих ситуаціях (див. mutatis mutandis рішення від 11 червня 2002 року у справі «Вілліс проти Сполученого Королівства», заява № 36042/97, § 48). Близьке за змістом визначення дискримінації закріплене у пункті 2 частини першої\~статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні». Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з викладеним вище, враховуючи, що безспірність заборгованості боржника перед кредитором не знайшла свого підтвердження, а також те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 25.05.2021 за реєстровим № 58772 з порушенням приписів діючого законодавства, суд дійшов висновку про порушення прав та інтересів позивача з боку відповідача та обґрунтованість позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн., а також судовий збір в розмірі 496,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання професійної правничої (допомоги) в розмірі 5000 грн. суд зазначає. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З матеріалів справи слідує, що адвокатом з надання правничої допомоги, пов`язаної з підготовкою справи до розгляду та збору доказів, було витрачено 16 годин 30 хвилин. До цього ж, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги було визначено за домовленістю сторін з урахуванням значення цієї справи для Позивача. Суму гонорару за надання правничої допомоги Позивач та адвокат погодили у відповідному додатку №1 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 2/н/21 від 08.12.2021 року, яку він надав у повному обсязі, що підтверджується детальним розрахунком та описом робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги адвокатом. За надану правничу допомогу Позивач сплатив 5000,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 1510245 від 11.12.2021 та від 13.12.2021, актом виконаних робіт наданої правничої допомоги від 14.01.2022 року та детальним розрахунком та описом робіт (наданих послуг). За змістом розрахунку та опису робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги адвокатом, вбачається, що адвокатське бюро «Калінін і партнери» надала Позивачу юридичні консультації, вивчила матеріали справи, проаналізувала судову практику і склала документ правового характеру, що узгоджується із обов`язками, визначеними договором про надання правничої допомоги. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору на загальну суму 1488,60 грн., а також витрати на правничу допомогу 5 000 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved