Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10 січня 2023 року. У шлюбі у сторін народилась [INFO] донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 жовтня 2021 року. Подружні стосунки між сторонами фактично припинились з листопада 2021 року, вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Позивач втратила почуття до відповідача, вона не бажає продовжувати з ним шлюбні стосунки, збереження шлюбу суперечило б її інтересам, моральним та етичним принципам. Ухвалою судді від 24 січня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні в режимі відеоконференції позов підтримала та просила задовольнити з підстав, у ньому наведених; строк на примирення не надавати. Представник відповідача, адвокат Авдєєнко В. В. у судовому засідання позовні вимоги визнав повністю, повідомив, що [PERSON] обізнаний з вимогами позовної заяви та не заперечує проти розірвання шлюбу. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається\~з свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] ,\~виданого повторно\~10\~січня 2023року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, сторони 08 листопада 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2102. [INFO] у шлюбі народилася донька [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 10 січня 2023 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У разі укладення визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). Так, як відповідач визнав позов, про що повідомив його представник, слід повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору 536,80 грн.

Outcome: approved