Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 26.12.2022 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що вона є власницею житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , відповідач є сином колишнього власника, зареєстрований за вказаною адресою, однак фактично у будинку не проживає, його реєстрація чинить позивачці перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні квартирою. Аргументи учасників справи В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, згідно заяви 02.03.2023 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у її відсутність. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 02.03.2023 позовні вимоги визнав, просить справу розглядати у його відсутність. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] є власницею житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , що належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 21.11.2022, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.11.2022, право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] . Відповідно до довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 12.01.2023, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 02.12.2015 за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області 26 сесії VІІІ скликання від 12.05.2022 № 2063- VІІІ, перейменовано [ADDRESS] в [ADDRESS]. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно роз`яснень п. 3 ч. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований за вказаною вище адресою, фактично у будинку не проживає, не є членом сім`ї власника будинку, його реєстрація чинить позивачу як власнику перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні належним йому майном. Відповідач позов визнав в повному обсязі, визнання позову закону не суперечить, прав та інтересів інших осіб не порушує, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Outcome: approved