Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтовання позову зазначено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок [ADDRESS] , виданого 05.05.1982 року Головою Кілійського міськвиконкому встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в [ADDRESS] належав колгоспного двору, головою якого була - [PERSON] . 12.05.2015 року, [PERSON] склала заповіт посвідчений приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області за яким все її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати та на що вона за законом матиме право, заповіла - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом. Після смерті бабусі позивач звернувся до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області з метою оформлення спадщини, внаслідок чого було заведено спадкову справу, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у вигляді житлового будинку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутися до суду. Окрім позивача інших спадкоємці по справі немає. В зв`язку з зазначеним позивач просить суд: -встановити факт належності житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , який складається з житлового будинку під літерою літ. «А1» - житловий будинок (загальною площею 79, 2 кв.м., житловою площею - 36, 5 кв.м.), літ. «Б1» - комора, літ. «В» - баня, літ. «Г» - сарай, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - навіс, літ. «Ж» - навіс», літ. «З» - сарай, літ. «И» - навіс, літ. «К» - убиральня, літ. «Л» - навіс, літ. «М1» - сарай, літ. «Н1» - літня кухня, літ. «О» - комора, літ. «П» - гараж, літ. «Р1» - літня кухня, № 1-7, І - надвірні споруди - [PERSON] , яка померла [INFO] ; -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на весь житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами розташованого в [ADDRESS] , який складається з житлового будинку під літерою літ. «А1» - житловий будинок (загальною площею 79, 2 кв.м., житловою площею - 36, 5 кв.м.), літ. «Б1» - комора, літ. «В» - баня, літ. «Г» - сарай, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - навіс, літ. «Ж» - навіс», літ. «З» - сарай, літ. «И» - навіс, літ. «К» - убиральня, літ. «Л» - навіс, літ. «М1» - сарай, літ. «Н1» - літня кухня, літ. «О» - комора, літ. «П» - гараж, літ. «Р1» - літня кухня, № 1-7, І - надвірні споруди, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала. Представник відповідача - Кілійської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок [ADDRESS] , виданого 05.05.1982 року Головою Кілійського міськвиконкому встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в [ADDRESS] належав колгоспного двору, головою якого була - [PERSON] , /а. с. 9/. Згідно заповіту від 12.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 910 встановлено, що [PERSON] , [INFO] усвідомлюючи природу цього правочину та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, за відсутності будь - якого примусу як фізичного, так і психологічного, володіючи українською мовою в достатньому обсязі для розуміння змісту заповіту, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати та на що вона за законом матиме право, заповіла - [PERSON] , [INFO] , /а. с. 11/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.03.2021 року Багатофункціональним центром надання державних послуг району Соколина гора встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , /а. с. 8/. Згідно довідки за вих. № 1250, виданої 21.02.2022 року КП Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» та технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 21.01.2022 року встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] , складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальною площею 79, 2 кв.м., житловою площею - 36, 5 кв.м.), літ. «Б1» - комора, літ. «В» - баня, літ. «Г» - сарай, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - навіс, літ. «Ж» - навіс», літ. «З» - сарай, літ. «И» - навіс, літ. «К» - убиральня, літ. «Л» - навіс, літ. «М1» - сарай, літ. «Н1» - літня кухня, літ. «О» - комора, літ. «П» - гараж, літ. «Р1» - літня кухня, № 1-7, І - надвірні споруди, /а. с. 12/. Згідно Інформаційної довідки № 71332959 від 01.02.2023 року сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою встановлено, що заповіт за номером у Спадковому реєстрі № 57432382 та номером у реєстрі нотаріальних дій № 910 з датою посвідчення 12.05.2015 року, заповідачем якого є [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] - чинний, /а.с.32/. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність в СРСР» 1990 року. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно п.5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, щодо встановлення факту належності житлового будинку під літерою літ. «А1» - житловий будинок (загальною площею 79, 2 кв.м., житловою площею - 36, 5 кв.м.), літ. «Б1» - комора, літ. «В» - баня, літ. «Г» - сарай, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - навіс, літ. «Ж» - навіс», літ. «З» - сарай, літ. «И» - навіс, літ. «К» - убиральня, літ. «Л» - навіс, літ. «М1» - сарай, літ. «Н1» - літня кухня, літ. «О» - комора, літ. «П» - гараж, літ. «Р1» - літня кухня, № 1-7, І - надвірні споруди - [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене та відповідно до наданих суду доказів встановлено, що позивачу належить весь житловий будинок в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті бабусі, однак оформити право власності в нотаріальній конторі позивач не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Outcome: approved