Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

у лютому 2022 року позивач ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», правонаступником якого є ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» та [PERSON] 19 лютого 2018 року укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту програма «VIP KACKO» № 3020/261/000007, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Lexus IS250, реєстраційний номер [NUMBER] . 19 лютого 2019 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Lexus IS250, реєстраційний номер [NUMBER] , та FIAT ALBEA, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] , в результаті якої застрахований автомобіль Lexus IS250, реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаної ДТП. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування. Згідно з умовами договору, на підставі розрахунку суми страхового відшкодування, рахунків СТО було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 63286,85 грн. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «НАСК Оранта» на підставі полісу АМ/9607797, яка здійснила страхову виплату у межах ліміту на користь позивача в розмірі 43801,20 грн за вирахуванням коефіцієнта фактичного зносу автомобіля. Різниця між завданою відповідачем шкодою і шкодою, яка відшкодована ПАТ «НАСК Оранта» становить 19485,65 грн., яку слід стягнути із відповідача. Позивач письмово повідомив відповідача про необхідність виплати на його користь вказаної суми грошових коштів. Позивач просить суд стягнути із відповідача на користь ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» шкоду завдану в результаті ДТП в розмірі 19485,65 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 8 липня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 33-34). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. В судових засіданнях 10 жовтня 2022 року та 20 лютого 2023 року сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені. Позивач про причини неявки представника суд не повідомив. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не звертався. Судова повістка, направлена на адресу місця реєстрації відповідача повернулася до суду з довідкою Укрпошти, в якій зазначено причину повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 40). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» є правонаступником ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» (а.с. 3, 4-5). Між ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», та [PERSON] 19 лютого 2018 року укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту програма «VIP KACKO» № 3020/261/000007, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Lexus IS250, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 6-9). 19 лютого 2019 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Lexus IS250, реєстраційний номер [NUMBER] , та FIAT ALBEA, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] . Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 березня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 9). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 березня 2019 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких відповідача [PERSON] визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль Lexus IS250, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 16, 19, 20). З заявою на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу до ПАТ «СК «Універсальна», звернулася [PERSON] - власник автомобіля Lexus IS250, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 18). Відповідно до умов Договору добровільного страхування наземного транспорту програма «VIP KACKO» № 3020/261/000007 від 19 лютого 2018 року, страхового акту № 48432/1 та № 48432/1 від 20.02.2019, рахунків на оплату № СМУ00005209 від 25.02.2019 та № СМУ00006865 від 14.03.2019, аварійних сертифікатів, актів виконаних робіт розрахунків суми страхового відшкодування від 26.02.2019 та від 15.03.2019 розмір страхового відшкодування склав 55437,65 грн. та 7849,20 грн. ( за виявлені приховані дефекти) (а.с. 6-11, 21, 22, 23, 24, 25, 26,). Як зазначив позовній заяві позивач за відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля Lexus IS250, реєстраційний номер [NUMBER] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 63286,85 грн. В судовому засіданні встановлено, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «НАСК Оранта» на підставі полісу АМ/9607797. Позивачем в позовній заяві зазначено, що ПАТ «НАСК Оранта» здійснила страхову виплату у межах ліміту на користь позивача в розмірі 43801,20 грн за вирахуванням коефіцієнта фактичного зносу автомобіля. 25 березня 2020 року ПрАТ «СК «Універсальна» направило на адресу відповідача [PERSON] вимогу про сплату на рахунок ПрАТ «СК «Універсальна» суми боргу у розмірі 19485,65 грн., яка залишилася без відповіді (а.с. 27). Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. У преамбулі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Натомість відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №754/5129/15-ц (провадження № 61-38365св18) зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Відповідно до п. 10.1 договору добровільного страхування наземного транспорту програма «VIP KACKO» № 3020/261/000007 від 19 лютого 2018 року розрахунок суми страхового відшкодування при настанні страхового випадку за ризиком «ДТП» здійснюється на основі калькуляції вартості відновлювального ремонту на СТО, відповідно до зазначеного в п. 1.11 варіанту: розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції СТО, запропонованого страховиком або на підставі калькуляції СТО, яка підтримує гарантійні зобов`язання щодо даної марки ТЗ. Згідно п. 9.1 зазначеного договору виплата страхового відшкодування проводиться тільки після встановлення факту настання страхового випадку, документального підтвердження цього факту компетентними органами і визначення розміру збитків, підтвердженого відповідними доку ментами. Відповідно до п. 9.2 страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування після отримання документів, в тому числі письмової заяви страхувальника або вигодонабувача, або особи, ними уповноваженої, встановленої форми, та в якій сформульовано обґрунтовану вимогу до страховика виплатити страхове відшкодування (п.9.2.1договору). Як вбачається з матеріалів справи, позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Таким чином, беручи до уваги те, що ПрАТ «СК «Універсальна» виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі, ПАТ «НАСК Оранта» виконало своє зобов`язання щодо виплати суми страхового відшкодування у добровільному порядку у розмірі 43801,20 грн., однак виплачена сума не покриває повного розміру завданої майнової шкоди, тому особа, яка є винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди - [PERSON] має обов`язок відшкодувати різницю між розміром завданої майнової шкоди та сумою виплаченого страхового відшкодування, а саме, в розмірі 19485,65 грн. (63286,85 грн. - 43801,20 грн.) . На підставі викладеного,

Outcome: approved