Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що з 02.10.2009 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем.Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини між сторонами припиненні з березня 2022 року втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Шлюб наразі має формальний характер, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя неможливе та суперечить інтересам сторін. Позивач у судове засідання не з?явився. Відповідач у судове засідання не з?явилась. 01.02.2023 року [PERSON] надала заяву відповідно до якої просить суд розглянути справу без її участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». 07.02.2023 року відповідач надала ще одну заяву, відповідно до якої зазначила, що перебуває у Німеччини, хоче бути присутньою у судовому засіданні, оскільки має сумніви з приводу порядності чоловіка з питань розподілу майна. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до наданої позовної заяви, судом розглядаються вимоги лише з приводу розірвання шлюбу, будь-яких вимог з приводу розподілу майна, на які посилається відповідачка у своїй заяві від 07.02.2023 року, у даній справі не розглядаються. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Приморською сільською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис №8, 02.10.2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Прізвище після укладання шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.12, 13). Станом на дату розгляду справи, встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~Статтею 21 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Таким чином, вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі ч.1\~ст.113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved