Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 2500 гривень. Позов мотивовано тим, що 01.09.2011 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що було видано свідоцтво № [NUMBER] .\~ Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюб було розірвано. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Вказує, що з 2019 року відповідач [PERSON] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про дитину та не приділяє уваги її вихованню. Всі фінансові витрати, щодо виховання сина покладені на позивачку, оскільки жодної фінансової підтримки від [PERSON] , вона не отримує. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. Вказала, що відповідач зареєстрований як Фізична особа-підприємниць, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків - [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] , дата проведення державної реєстрації - 02.09.2009 р. З урахуванням потреб дитини, просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 2500 грн. щомісячно та стягнути витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2000 гривень. Позивач у судове засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. В заяві просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв від нього не надходило. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 01 вересня 2011 року, сторони зареєстрували шлюб 01 вересня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1411. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 06 грудня 2019 року у справі № 344/17302/19 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01 вересня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1411 розірвано. Малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з матір`ю [PERSON] . Інформації про свої доходи сторони суду не надали. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує потреби дитини щодо належного утримання, вік батьків, відсутність інформації про доходи сторін. Враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька,\~ інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з того, що заявлений розмір аліментів не є завищеним, позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду 09 січня 2023 року. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачу надано: - акт виконаних робіт від 09.01.2023 року по договору про надання адвокатських послуг № 23/1 від 27.12.2022 року; - товарний чек про сплату послуг Адвокатського об`єднання за надання адвокатських послуг № 23/1 від 27.12.2022 року. В п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України вказано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати\~ на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.\~ 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат\~ розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються\~ у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. У частині четвертій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В свою чергу, в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно акту виконаних робіт №23/1 від 27.12.2022 року витрати складаються з оплати послуг: 500 гривень аналіз судової практики та 1500 гривень підготовки процесуальних документів (позовної заяви, клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, заяви про забезпечення позову). Суд зазначає, що\~ справа про стягнення аліментів є типовою, акт не містить визначення в годинах часу затраченого на аналіз судової практики, позовна заява не містить жодного посилання на релевантну судову практику в даній категорії спорів. Клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження є типовим документом, що подається до позовної заяви для даної категорії справи. Таким чином, заявлений розмір витрат на професійну правову допомогу не відповідає критерію розумності, підлягають стягненню витрати в розмірі 800 гривень. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1073,60 гривень судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved