Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

30.08.2022 представник позивача [PERSON] - адвокат Мотельчук Ю.І. звернулася до суду з позовом до Акціонерне товариство «Альфа-Банк», третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Нікітін Р.В. про захист прав споживача банківських послуг, визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису від 31 січня 2007 року, вчиненого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіним Р.В., зареєстрованого в реєстрі за №611 про звернення стягнення на транспортний засіб марки HYUNDAI модель SONATA 2.01, рік випуску 2004, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначила, що в червні 2022 року вона звернулась до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області з метою отримання адміністративної послуги щодо зняття з обліку транспортного засобу марки HYUNDAI модель SONATA 2.01, державний номерний знак [NUMBER] ., проте у послузі їй було відмовлено через чинне обмеження (арешт) накладене приватним виконавцем Куліченко Д.О. у виконавчому провадженні. У відповідь на адвокатський запит адвоката Мотельчук Ю.І. приватний виконавець Куліченко Д.О. листом від 08.08.2022 зазначив, що виконавче провадження [NUMBER] у якому боржником є [PERSON] здійснюється щодо примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 31 січня 2007 року на рухоме майно (транспортний засіб) який був предметом застави на підставі договору застави від 27 лютого 2006 року. Ухвалою суду від 05.08.2020 року замінено стягувача на АТ «АЛЬФА-БАНК», починаючи з 24.02.2022 доступ до Автоматизованої системи виконавчого провадження заблокований по всій Україні, надати копії постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором допуску до АСВП немає можливості. Не будучи ознайомленою із змістом спірного виконавчого напису, позивач вважає, що спірний напис в цілому не підлягає виконанню, оскільки його було вчинено 31.01.2007 на транспортний засіб, який є рухомим майном, що є самостійною та достатньою підставою для задоволення позовних вимог. Дані обставини послугували підставою для її звернення до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду від 07.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено судове засідання по справі та витребувано у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіна Р.В. належним чином завірені копії документів на підставі яких 31.01.2007 було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №611. Витребувано у АТ «Альфа Банк», належним чином завірені: копію виконавчого напису від 31.01.2007, вчиненого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіним Р.В., зареєстрованого в реєстрі №611, копію кредитного договору який забезпечено договором застави, посвідченим приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є. 27.02.2006 за №247 та копію договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є. 27.02.2006 за №247. 14.11.2022 від приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіна Р.В., у яких зазначено, що витребуваний судом виконавчий напис за №247 та документи, на підставі яких він вчинений надати суду немає можливості, оскільки згідно номенклатури справ зберігаються 3 роки від дня вчинення та були знищені за закінченням терміну зберігання. Відповідні докази вилучення та знищення документів були надані до справи. 28.11.2022 АТ «Альфа Банк» надано суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого напису за №247 та документи, на підставі яких він вчинений. Крім іншого, представник АТ «Альфа Банк» надав письмові пояснення, в яких заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису було відкрито у січні 2010 Заводським відділом ДВС м. Миколаєва та проводилися виконавчі дії. У вересні 2017 вказаний виконавчий напис було повернуто стягувачу та повторно пред`явлено до виконання до приватного виконавця Куліченка Д.О. вже у серпні 2020, а отже позивач достеменно з січня 2010 володіла інформацією про його вчинення та подальше виконання. Тому доводи позивача, щодо строку звернення до суду є необґрунтованими. Представник відповідача пояснив, що при вчинені виконавчого напису нотаріусом були дотримані всі вимоги діючого, на час здійснення виконавчого напису, законодавства. Більш того, на час вчинення оспорюваного напису, останній вчинено на підставі необхідного переліку документі, наданих нотаріусу, і до повноважень та обов`язків нотаріуса не входила перевірка безспірності нарахованих стягувачем сум заборгованості. Крім того, представником відповідача була подана заява про застосування до вимог позивача строку позовної давності. Представник відповідача зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогою про визнання виконавчого напису від 31.01.2007 таким, що не підлягає виконанню, оскільки ще з січня 2010 почалися виконавчі дії щодо виконання вказаного виконавчого напису і позивач достеменно знала про його існування раніше ніж зазначила у позові. Також, у заяві зазначено 12.01.2023 від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності де він також зазначив про зміну назви АТ «Альфа Банк» на АТ «СЕНС БАНК». 18.01.2023 представник позивача подала клопотання про проведення підготовчого судового засідання за її відсутності та призначити справу до розгляду по суті. Ухвалою суду від 18 січня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 02 березня 2023 року. До судового засідання позивачка не з`явилась, представник позивача адвокат Мотельчук Ю.І., надала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що не погоджується з твердженням відповідача щодо пропуску строку позовної давності на звернення до суду з цим позовом, оскільки позивачка взагалі не була обізнана про вчинення оспорюваного напису, не отримувала його копію, не знала про відкриття виконавчого провадження січні 2010, не отримувала документів від державного виконавця, не викликалася і не була присутня при проведенні виконавчих дій. Представник відповідача до судового засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових поясненнях. Просив застосувати строк позовної давності, зазначивши, що він на момент звернення до суду сплинув. Третя особа приватний нотаріус ММНО Нікітін Р.В. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що виконавчим написом приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіна Руслана Володимировича №611 від 31 січня 2007 року запропоновано звернути стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» у розмірі 94365,65 грн шляхом звернення стягнення на транспортний засіб марки HYUNDAI, модель SONATA 2.01, рік випуску 2004, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , який є предметом застави згідно договору посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є. 27 лютого 2006 року за №247. З тексту оспорюваного виконавчого напису №611 від 31.01.2007 вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 за №1172. Крім того, судом встановлено 20.01.2010 було відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №611 від 31.01.2007 у Заводському відділі державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. 13.09.2017 Постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції Миколаївській області ВП [NUMBER], було повернуто виконавчий документ стягувачу. 05.08.2020 Миколаївський районний суд Миколаївської області постанов ухвалу №945/1147/20, якою задовольнив заяву АТ «Альфа-Банк» про заміну стягувача у спірному виконавчому написі з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк», а також поновив строк для пред`явлення до виконання виконавчого напису. 10.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області, Куліченком Д.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису №611, що виданий 31.01.2007 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіним Р.В. Відповідно до протоколу АТ «Альфа-Банк» від 18.08.2022 №2/2022 12.08.2022 відбулись позачергові загальні збори акціонерів АТ «Альфа-Банк», якими було прийняте рішення щодо зміни назви з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК». Відповідно до витягу зі статуту АТ «СЕНС БАНК», затвердженого Національним Банком України 12.09.2022, АТ «СЕНС БАНК» є повним правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Альфа-Банк». Згідно ч. 1 ст. 590 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Інше було передбачено Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», в редакції, що діяла на час вчинення спірного виконавчого напису. Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Прикінцевими і перехідними положеннями згаданого Закону передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Отже, Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна. Положення Закону України «Про заставу» застосовуються лише в частині, що не суперечать Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в редакції, що діяла на час вчинення спірного виконавчого напису, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Статтею 26 цього Закону в редакції, що діяла на час вчинення спірного виконавчого напису, визначено позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, відповідно до якої обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери. Таким чином, спірні правовідносини сторін врегульовано Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», яким до 16 жовтня 2011 року (набрання чинності Закону №3795-VI від 22.09.2011 про внесення змін до вищевказаного Закону) не було передбачено звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таке звернення могло бути вчинено лише на підставі рішення суду. Оскільки виконавчий напис №611 від 31.01.2007 вчинено всупереч вимогам спеціального закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», суд вважає за необхідне визнати його таким, що не підлягає виконанню. Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду України, які викладені у постановах від 15 листопада 2010 року у справі №3-5гс10, від 17 жовтня 2011 року у справі №3-111гс11, від 12 грудня 2011 року у справі № 3-130гс11 та від 3 жовтня 2012 року у справі № 6-70цс12, прийнятих за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин). Щодо доводів відповідача про звернення [PERSON] до суду з даним позовом з пропуском строку позовної давності, суд приходить до наступного. Відповідно до положень статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Набуття права на захист, для здійснення якого встановлено позовну давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права. Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватися тільки за допомогою звернення до суду. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). За правилами статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Виконавчий напис - це безумовна вимога про виконання зобов`язаною особою свого договірного обов`язку, що підлягає примусовому виконанню. Цей напис є формою реалізації юрисдикційного захисту, що застосовується у нотаріальному порядку. У досліджуваних правовідносинах така вимога, у першу чергу, спрямована на пред`явлення до боржника претензії щодо виконання свого основного обов`язку, що випливає з кредитного договору; у другу чергу, кредитор використовує своє право на реалізацію своїх повноважень із акцесорного зобов`язання - застави. Так, суд дослідивши всі наявні у справі докази приходить до висновку, що позивач звернулася до суду у межах строку позовної давності, тобто з моменту, коли її майнове право було порушене та підлягало захисту у судовому порядку, а саме з моменту, коли вона дізналася про існування оспорюваного виконавчого напису в межах виконавчого провадження [NUMBER], тобто з дня отримання відповіді Приватного виконавця Куліченко Д.О. про відкриття виконавчого провадження та виконавчий документ у серпні 2022 року. Доказів щодо повідомлення позивача про існування спірного виконавчого напису з січня 2010 року, отримання Позивачем його копії, її повідомлення про відкрите виконавче провадження в 2010-2017 роках, а також про виконавче провадження відкрите приватним виконавцем Куліченком Д.О. у серпні 2020 року та отримання позивачем матеріалів виконавчого провадження (копії постанови про відкриття ВП, проведення виконавчих дій тощо) матеріали справи не містять. Крім того, суд ставиться критично до посилання представника відповідача, що позивач достовірно знала про оспорюваний напис, так як Миколаївським районним судом Миколаївської області у справі №945/1147/20 було змінено стягувача та поновлено строк пред`явлення спірного виконавчого напису до виконання, оскільки позивач не була учасником вказаного судового провадження, а доказів протилежного суду не надано. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що заява відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності задоволенню не підлягає. У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, вважає, що вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved