Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

23 грудня 2022 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області (Миколаївський рибоохоронний патруль) до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення адміністративного правопорушення. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 15 червня 2022 року постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. При розгляді даної справи встановлено, що 28 березня 2022 року о 22 годині 10 хвилин в Миколаївській області на річці Південний Буг, а саме 80 метрів від насосної станції Кооперативу «Бузькі дачі» 300 метрів вверх проти течії від села Бузьке Южноукраїнської ОТГ Вознесенського району громадянин [PERSON] ловив рибу сіткою капроновою промисловим знаряддям без дозволу на промисел, виставлену з човна надувного чорного кольору, спільно з громадянином [PERSON] . Під час огляду була виявлена риба товстолоб у кількості 19 особин розміром 40-45 см, загальною вагою 23 кг, чим заподіяв шкоду рибному господарству України на суму 69122 гривні. Однак під час винесення постанови судом не прийнято рішення про відшкодування шкоди завданої незаконними діями [PERSON] 08 лютого 2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому позов не визнає, вказує, що позивачем на підтвердження своїх позовних вимог не надано жодного належного та допустимого доказу, всі додані до позовної заяви документи надані у ксерокопіях. Позивач у позовній заяві зазначив, що він ловив рибу спільно з [PERSON] , однак просить стягнути збитки тільки з нього. Вважає, що достатньо застосувати до нього адміністративного стягнення. Можливості сплатити завдану шкоду у нього немає. Оскільки він офіційно не працює, має родину - дружину та двох неповнолітніх дітей. Вказує, що умислу завдання шкоди Рибному господарству у нього не було. Оскільки він не був обізнаний в тому, що не можна виловлювати рибу. Всю рибу інспектор у них забрав та сказав, що відвезе за призначенням до церкви, хоча мав би відпустити її у річку. Вважає, що майнової шкоди позивачу він не заподіював. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву із проханням розглядати справу без участі представника. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву із проханням розглядати справу без його участі. Із позовними вимогами не згоден. просить врахувати обставини, які були викладені у відзиві на позовну заяву та відмовити у задоволенні позову. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відносно [PERSON] внаслідок незаконного лову риби головним державним інспектором відділу ОВБ «Миколаївського рибохоронного патруля» складено протокол про адміністративне правопорушення № 017395/102 від 10 травня 2022 року /а.с. 7-8/ за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Як вбачається з копії опису об`єктів лову (добування) від 10 травня 2022 року у [PERSON] та [PERSON] вилучено: риба-товстолоб розміром 40х45 см. 19 ос. х3638, вагою 23 кг. Розмір школи складає 69122 грн./а.с. 9/. Згідно копії опису-оцінки знарядь-лову, у [PERSON] та [PERSON] вилучені: сітка капронова довжиною 86 метрів, висотою 2,5 метри, вічко 60 мм 1 шт. уживана, а також човен надувний чорного кольору 1 шт. уживаний /а.с. 10/. Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 червня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень з конфіскацією знаряддя і засобу вчинення правопорушення - сітки капронової довжиною 86 метрів, висотою 2,5 метри, вічко 60 мм. Знаряддя лову риби, а саме надувний гумовий човен чорного кольору, повернуто безоплатно громадянці [PERSON] , як законному власнику. Питання про відшкодування заподіяної шкоди в сумі 69122 гривень, судом не вирішувалось /а.с. 5-6/. У матеріалах справи є копія претензії про сплату збитків, нанесених рибному господарству України, проте шкода добровільно відповідачем не відшкодована /а.с. 11/. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, з врахуванням викладеного, суд вважає, що вина [PERSON] у спричиненні шкоди рибним запасам України є доведеною. Відповідно до ч. 3 ст. 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Статтею 63 Закону України «Про тваринний світ» відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, в тому числі, у порушенні правил використання об`єктів тваринного світу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 10, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні: в порушенні правил використання об`єктів тваринного світу; незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об`єктів тваринного світу; інших порушеннях. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1, п. «ж» ч. 2, ч. 4 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у перевищенні лімітів та порушенні інших вимог використання природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Враховуючи норми «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1209 від 21 листопада 2011 року, розмір завданої шкоди складає: 69122 грн. (19 особин х 17 неоподаткованих мінімумів доходів громадян х 214 (ціна одного товстолоба), тому, суд погоджується із розрахунком шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення водних біоресурсів, наданої позивачем у позовній заяві та описі. При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на позовну заяву щодо надання позивачем ксерокопій доказів, а не оригіналів, оскільки, оригінали доказів, імовірно, були надані позивачем для розгляду справи про адміністративне правопорушення у Вознесенському міськрайонному суді Миколаївської області. До того ж, законодавством не забороняється надання учасниками справи засвідчених копій документів на підтвердження своїх позовних вимог. Стосовно посилань відповідача на факт вилову риби ним із іншою особою, а стягнення шкоди тільки із нього, суд також не приймає їх до уваги, оскільки позивач сам обирає спосіб захисту своїх прав у судовому порядку. Суд критично ставиться і до посилань відповідача у відзиві на позовну заяву про відсутність місця роботи. наявність дружини та дітей, необізнаність про наявність заборони вилову риби, оскільки вказані факти не відносяться до предмета розгляду даної справи та не звільняють від відповідальності за нього. З урахуванням зазначених законодавчих норм, оцінивши надані позивачем докази у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача, крім коштів на відшкодування шкоди, підлягають стягненню витрати, понесені на сплату судового збору /а.с.4/.

Outcome: approved