Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати договір про виготовлення меблів № 53777 від 15 січня 2022 року, укладений між нею та ФОП [PERSON] ; стягнути з ФОП [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 50\~538 грн. 50 коп., моральну шкоду у розмірі 50\~000 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 20\~000 грн. 00 коп. В обґрунтування вимог зазначається, що 15 січня 2022 року між [PERSON] (замовник) та ФОП [PERSON] (виконавець) укладено договір № 53777, за умовами якого відповідач зобов`язався виготовити меблі: шафу, комод й тумбу, а також доставити їх за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до пункту 3.1 договору виконавець зобов`язався виготовити продукцію у строк до 03 лютого 2022 року з дня підписання договору. Пунктами 4.1, 4.2, 4.3 договору передбачено, що договірна ціна за цим договором визначається згідно зі специфікацією і становить 36\~900 грн. 00 коп. Передплата за даним договором складає 70 % від вартості продукції і становить 26\~000 грн. 00 коп. та має бути здійснена під час підписання цього договору. Доплата за даним договором складає 30 % - 10\~900 грн. 00 коп. Факт отримання авансу у розмірі 26\~000 грн. 00 коп. відповідачем зафіксовано на власній копії паспорту. Після обговорення деталей замовлення та отримання авансу відповідач запевнив, що виготовлення меблів буде негайно запущено у роботу. Разом з тим, до 03 лютого 2022 року замовлення виконано не було, в усній формі поставку меблів перенесено до 23 лютого 2022 року. Однак 23 лютого 2022 року меблів також не було поставлено. 04 травня 2022 року відповідач привіз на адресу позивача частину деталей тумби та комоду. При візуальному огляді даних меблів виявлено масу сколів, відлущене покриття деталей, жирні плями, криво скручені висувні ящики, спостерігалося відклеювання кромки ДСП, крім того, стики між ДСП та кромкою були чорні від бруду. Вказані недоліки у деталях відповідач зобов`язався виправити до 11 травня 2022 року, привезти та встановити всі меблі. 08 червня 2022 року відповідач знову привіз на адресу позивача деталі меблів та почав їх збирати, однак попередньо виявлені сколи на меблях так і залишилися, прийняти такий товар позивач не могла. Акт приймання-передачі продукції між сторонами станом на момент звернення до суду підписаний не був. Відповідно до пункту 7.2 договору у разі прострочення строку виготовлення продукції, вказаного у договорі, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі 0,5 % від вартості виготовленої продукції за кожен день прострочення. Відповідно до умов договору виконавець зобов`язаний був виготовити продукцію та поставити її 03 лютого 2022 року, станом на 17 червня 2022 року дана подія не настала, прострочення складає 133 календарні дні, розмір пені становить 24\~538 грн. 50 коп. Всього сума завданого матеріального збитку складає 50\~538 грн. 50 коп. Крім того, протиправними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, розмір якої оцінюється у 50\~000 грн. 00 коп. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач ФОП [PERSON] у судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України). Відповідно до вимог статті 280\~ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до частини третьої статті 211, частини четвертої статті 223, частини першої статті 280, статті 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 15 січня 2022 року між ФОП [PERSON] (виконавець) та [PERSON] (замовник) укладено договір № 53777 про виготовлення меблів. Згідно з пунктом 1.2 договору про виготовлення меблів назва продукції: шафа, комод, тумба. Відповідно до пункту 3.1 договору виконавець зобов`язаний виготовити продукцію у строк до 03 лютого 2022 року з дня підписання договору. Пунктами 4.1, 4.2, 4.3 договору передбачено, що договірна ціна за цим договором визначається згідно зі специфікацією та становить 36\~900 грн. 00 коп. Передплата за даним договором складає 70 % від вартості продукції і становить 26\~000 грн. 00 коп. та має бути здійснена під час підписання цього договору. Доплата за даним договором складає 30 % - 10\~900 грн. 00 коп. Отримання авансу у розмірі 26\~000 грн. 00 коп. зафіксовано відповідачем на власній копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] . Відповідно до пунктів, 6.1, 6.2 договору для підтвердження отримання продукції, сторони підписують акт здавання-приймання виготовленої продукції. Замовник у момент прийняття продукції, може відмовитися від підписання якщо виявить недоліки виготовленої продукції строк усунення виконавцем недоліків не менше двох робочих днів. Згідно з пунктом 7.2 договору у разі прострочення строку виготовлення продукції, вказаного в даному договорі, виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,5 % від вартості виготовленої продукції за кожний день прострочення. За положеннями пункту 1 частини другої статті 11\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині третій статті 203\~ЦК України закріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У частині першій статті 626\~ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627\~ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). У частині першій статті 509\~ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша\~статті 525 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 837\~ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно зі статтею 875\~ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. Частина перша статті 877\~ЦК України визначає, що підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. За вимогами частини першої статті 853\~ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право в подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2012 року у справі № 23/236 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 523/6003/14-ц (провадження № 14-84цс18), обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) закон покладає саме на замовника. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 651\~ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. За частиною другою статті 849\~ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її в строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Відповідно до частини четвертої статті 10\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до частини другої статті 852, пункту 2 частини першої статті 872\~ЦК України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно зі статтею 653\~ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. Виходячи із змісту статей 651, 653\~ЦК України у разі односторонньої відмови від договору, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є розірваним, а у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Заявляючи вимогу про розірвання договору підряду позивач посилається на те, що відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме порушив строк виконання робіт та частково поставив продукцію з суттєвими недоліками. Згідно з пунктом 10.2 договору зміна або розірвання договору можливі лише за домовленістю сторін, яка оформляється додатковою угодою до цього договору. При розгляді даної справи по суті встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання щодо виготовлення продукції у строк до 03 лютого 2022 року не виконав. Акт здавання-приймання меблевих виробів між сторонами підписаний не був. Таким чином, вимоги позивача про розірвання договору є обґрунтованими з огляду на ті обставини, що виконавець - відповідач ФОП [PERSON] фактично в односторонньому порядку змінив умови договору, тим самим порушив взяте на себе зобов`язання, тому договір про виготовлення меблів необхідно розірвати. При цьому сплачені грошові кошти за договором у розмірі 26\~000 грн. 00 коп. підлягають поверненню позивачу. Підстави для стягнення з відповідача на користь позивача пені відповідно до пункту 7.2 договору про виготовлення меблів відсутні. Обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення коштів, позивач також посилається на істотні недоліки у виготовлених меблях. Згідно із положеннями Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Разом з тим, при розгляді даної справи позивач не надав суду належних та допустимих доказів наявності істотних недоліків у меблях, виготовлених на підставі договору від 15 січня 2022 року. Додані до позовної заяви фото, такими доказами вважатися не можуть, оскільки їх неможливо ідентифікувати. Специфікації до договору з найменуванням товару, його характеристики, ціни щодо кожного найменування між сторонами підписано не було. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то суд керується наступним. Так, захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (частини перша та друга статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Отже, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону (частина п`ята статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів»). Статтею 23\~ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (частини четверта та п`ята статті 23 ЦК України). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При розгляді даної справи по суті позивачем не доведено факту завдання йому моральної шкоди, отже підстави для її відшкодування відсутні. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то суд керується наступним. Відповідно до статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої та другої статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем жодного доказу не додано, розмір витрат не обґрунтований. У позовній заяві лише зазначено про укладення договору надання правової допомоги від 15 червня 2022 року, однак до матеріалів справи його копія не додана. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] судовий збір не сплачувала, оскільки на підставі Закону України «Про захист право споживачів» звільнена від його сплати. У даному випадку стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1\~984 грн. 80 коп. (за вимогу про розірвання договору 992 грн. 40 коп. та вимогу про стягнення матеріальних збитків 992 грн. 40 коп.).

Outcome: partial