Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-07 00:00:00

Представник позивача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Житлосервіс-КР»\~ звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за спожиті\~житлово-комунальні\~послуги за період з 01.03.2019 року по 30.04.2021 року заборгованість в розмірі 8049,22 грн., з яких 6400,00 грн.- \~послуги з утримання будинку і прибудинкової території, 1237,72 грн. - інфляційні втрати, 411,50 грн. - 3% річних, та також окремо просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2481 грн. 00 коп. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ТОВ «Житлосервіс-КР» є управителем частини будинків Саксаганського району м. Кривого Рогу та надає мешканцям району послуги з утримання будинку і прибудинкової території, в тому числі за адресою: [ADDRESS] . За період з 01.03.2019 року по 30.04.2021 року позивач надав відповідачу житлово-комунальні послуги. Відповідно до п.7 правил користування приміщення житлових будинків та гуртожитків, затвердженими постановою КМУ від 08.10.1992 р. № 572 у редакції від 14.01.2009р. Власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Разом з цим, відповідач не оплачує вартість наданих послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в результаті чого було подано заяву про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. 18.10.2021 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за заявою ТОВ «Житлосервіс-КР» видано судовий наказ у справі № 214/6304/21, який в подальшому за заявою [PERSON] , [PERSON] ухвалою суду від 01.12.2021 року було скасовано. У зв`язку з чим, позивач звертається про стягнення заборгованості в позовному провадженні. Окрім того, оскільки в добровільному порядку наявну заборгованість відповідач не погашає, тому представник позивача, діючи в інтересах ТОВ «Житлосервіс-КР», просить стягнути її з відповідача в примусовому порядку із застосуванням ст.625 ЦК України. 23 грудня 2022 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі відкрито провадження. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача надав відзив до суду, в якому заперечував проти позовних вимог ТОВ «Житлосервіс-КР», обґрунтовуючи тим, що позивачем не надано доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг, а також правильність та безспірність розрахунків. Так, відповідач зазначає, що відсутні копії актів наданих відповідачу, як споживачу, послуг з утримання будників і споруд та прибудинкових територій за адресою [ADDRESS] . Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази направлення йому актів наданих послуг, як споживачу та відповідно стороні договору про надання послуг. ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» фактично не надавало в повному об`ємі послуг, визначених договором від 29.07.2018 р., який долучено позивачем до позовних матеріалів. Також, відповідач зазначає, що в квартирі [ADDRESS] , у спірний період був зареєстрований та проживав повнолітній син відповідача разом зі своєю дівчиною. Однак позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості лише до відповідача. Також, ТОВ «Житлосервіс-КР» не надало жодних документів, які б підтвердили право ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» здійснювати управління будинком [ADDRESS] . По-третє, розрахунки заборгованості надані позивачем викликають сумнів в правильності нарахування, а саме: в матеріалах справи міститься розрахунок суми заборгованості по приміщенню за адресою: [ADDRESS] . Із вказаного розрахунку вбачається, що відповідачем, як споживачем послуг, своєчасно та в повному обсязі, згідно умов договору від 29.07.2018 р. «Про надання послуг з управління будинком». Звертає увагу суду, що суми нарахування в розрахунку заборгованості по приміщенню за адресою: [ADDRESS] , не відповідають визначеним договором сумам, оскільки щомісячні нарахування визначені в розрахунку заборгованості не відповідають тарифу, затвердженому рішенням виконкому Криворізької міської ради № 178 від 12.04.2017. Окрім того, від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, та надав документ про сплату на користь позивача заборгованості у розмірі 6\~400 грн. Представник позивача надав відповідь на відзив. В якому позивач не погоджується з аргументами, що були заявлені відповідачем. Так позивач вказує, що ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площ житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору. Враховуючи це, на загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] , ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» було визначено управителем та затверджено умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, які надавалися з 01.10.2018 по 30.04.2021 року. Так, відповідно до умов Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, ціна послуги становить 5,3145 грн. на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення. Враховуючи це, нарахування за послуги з управління багатоквартирним будинком здійснювались за фактично надані послуги, в межах ціни послуги, яку було затверджено співвласниками у розмірі 5,3145 грн. на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення. затверджена співвласниками ціна послуги є рівною тарифу, затвердженого рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 178 від 12.04.2017 року та складає 5,3145 грн. на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення. Окрім того, на підтвердження своїх повноважень ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» разом з позовною заявою було подано копію договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладеного між ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» та співвласниками. Також, позивач зазначає, що п. 15 Постанови КМУ № 712 від 05.09.2018 р. «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» до складу документації, яка ведеться управителем, крім тієї, що передана йому за актом приймання-передачі входить певний перелік документів. Із переліку якого вбачається, що чинним законодавством взагалі не передбачено обов`язок виконавця щодо ведення та надання споживачам актів виконаних робіт. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до такого висновку. Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідує, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ТОВ «Житлосервіс-КР» є суб`єктом господарської діяльності, який здійснює надання населенню за плату житлово-комунальних послуг, є управителем частини будинків Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у тому числі будинку за адресою: [ADDRESS] . Так, 29.07.2018 р. між ТОВ «Житлосервіс-КР» та співвласниками багатоквартирного будинку, в особі [PERSON] уповноваженого зборами співвласників багатоквартирного будинку, за адресою: [ADDRESS] , укладено договір по надання послуг з управління будинком. (а.с. 10, 72-74). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Визначаючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вони склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачем, а тому регулюються положеннями ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; учасники - споживачі (індивідуальні та колективні); 2)управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст.ст.4,\~6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За визначенням, наданим у\~ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги\~це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі\~ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові\~послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги уразі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги\~послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч.1\~ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2\~ст.7 цього Закону\~такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що [PERSON] , зареєстрований з 24.06.2004 р. за адресою [ADDRESS] , та є споживачем послуг, що надавалися ТОВ «Житлосервіс-КР», як управителем частини будинків Саксаганського району м. Кривого Рогу, в тому числі за адресою: [ADDRESS] . (а.с.10, 14). Законом України від 03 грудня 2020 року №1060-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг», який набрав чинності 01 травня 2021 року, до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» внесено зміни, у тому числі й щодо організації договірних відносин між виконавцями житлово-комунальних послуг та споживачами. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (з урахуванням змін), надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено можливість укладання 3-х різних моделей договорів про надання комунальних послуг, яка обирається виключно за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги, а саме: індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У той же час, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Відповідно до Наказу Мінрегіону України № 390 від 30.07.2012р. «Про затвердження Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиці територіальних громад» зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб- сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет, яким є \~https://krogere.info/ua/komgosp.html Як зазначалося вище, 29.07.2018 р. між ТОВ «Житлосервіс-КР» та співвласниками багатоквартирного будинку, в особі [PERSON] уповноваженого зборами співвласників багатоквартирного будинку, за адресою: [ADDRESS] , укладено договір по надання послуг з управління будинком. (а.с. 10). У випадку ухилення від виконання обов`язку обов`язок відповідачів оплачувати житлово-комунальні послуги, вони несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, та постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16. Крім того, з 01 листопада 2021 року між позивачем та відповідачами, як споживачами послуги з постачання теплової енергії, фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Згідно із ч.1\~ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Як визначено ч.3 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. У відповідності зі ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Так, формування тарифів на послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] з 01.10.2018 по 30.04.2021 р. надавало послуги з управління багатоквартирним будинком, про що свідчить укладений договір 29.07.2018 р. між ТОВ «Житлосервіс-КР» та співвласниками багатоквартирного будинку, в особі [PERSON] уповноваженого зборами співвласників багатоквартирного будинку (а.с.10, 72-74) та інформація про витрати на утримання будинку за адресою [ADDRESS] , та загальні відомості про будинок, що спростовує аргументи відповідача, що позивачем не підтверджено право ТОВ «Житлосервіс-КР» здійснювати управління будинком за вказаною адресою (а.с. 31-74). Як і спростовуються аргументи що суми нарахування в розрахунку заборгованості по приміщенню за адресою: [ADDRESS] , не відповідають визначеним договором сумам, оскільки щомісячні нарахування визначені в розрахунку заборгованості не відповідають тарифу, затвердженому рішенням виконкому Криворізької міської ради № 178 від 12.04.2017 (а.с.71). З наданих до суду відомостей щодо інформації про витрати на утримання будинку за адресою [ADDRESS] , вбачається ціна послуги становить 5,3145 грн. на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення. Нарахування за послуги з управління багатоквартирним будинком здійснювались за фактично надані послуги, в межах ціни послуги, яку було затверджено співвласниками у розмірі 5,3145 грн. на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення та є рівною тарифу, затвердженого рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 178 від 12.04.2017 року та складає 5,3145 грн. на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення (а.с. 31-74). Щодо доводів відповідача про стягнення заборгованості лише з нього, в той час як в квартирі [ADDRESS] , у спірний період був зареєстрований та проживав повнолітній син відповідача разом зі своєю дівчиною. Суд зауважує, що нормами ЦПК України, а саме: ч. 1, 2 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Таким чином, при солідарному обов`язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Суд враховує надані відповідачем докази сплати заборгованості у розмірі 6400,00 грн. на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» (а.с.76), однак відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї матеріальної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Крім того, слід зазначити, що ст.625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, а тому поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями. Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Крім того, застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п.3 ч.1 ст.160 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. При визначенні розміру нарахувань відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, суд виходить з відомостей, зазначених у розрахунках, з якими погоджується, а відтак розмір 3% річних 411,50 грн., та інфляційних втрат 1237,72 грн., вважає вірним (а.с.9, 9-зворот). Враховуючи, що відповідно до ст.322 ЦК України тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на власника приміщення та членів його сім`ї, які проживають в цьому приміщенні та є споживачами таких послуг, та з огляду на те, що між відповідачами і позивачем існували фактичні договірні відносини, доведеність заявленого позивачем розрахунку заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» нарахування та стягнення штрафів або пені , інфляційних нарахувань , відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням заборонено Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2 481 грн. 00 коп., в рахунок відшкодування судового збору.

Outcome: partial