Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

Згідно з позовом в останньому заявлено вимогу про розірвання договору найму житлового приміщення та про зобов`язання відповідача повернути сплачені кошти, які вносилися, як застава, в розмірі 13\~000,00 грн. Позов обґрунтований тим, що 19.09.2022 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір найму житлового приміщення. За договором найму житлового приміщення наймодавець передала позивачу у тимчасове користування житлове приміщення\~за адресою: [ADDRESS] , проте, наймодавець не попередила про наявність плісняви у даній квартирі, що істотно перешкоджає проживанню в ній. За вищевказаним договором за користування житловим приміщенням позивач сплатив грошову суму в розмірі 26 000 грн. У п. 3.1 договору найму зазначено, що наймодавець зобов`язаний попередити наймача про особливості властивості та недоліки приміщення, які йому відомі і які можуть бути небезпечні для здоров?я, життя, майна наймача або привести до пошкодження самого приміщення або сусідніх приміщень в процесі користування ним. Однак, наймодавець не попередила позивача про такі особливості житлового приміщення ані в усному, ані в письмовому форматі. Наймодавець не вказав, що існує такий недолік житлового приміщення, як пліснява, яка з?являється на стінах через високу вологість в квартирі, наразі стіни квартири будуть промерзати, що с гарним середовищем для появлення плісняви. Проживати в цій квартирі є небезпечним для сім?ї. Під час укладення договору було відносно тепло, рівень вологості був невисоким, тому наявних ознак плісняви не було. Однак, наймодавець не попередила про існування істотного недоліку проживання в цій квартирі, хоча за зобов?язанням, вказаним у договорі, повинна була попередити про особливі властивості та недоліки приміщення, які відомі і які можуть бути небезпечні для здоров?я, життя, майна наймача або привести до пошкодження самого приміщення або сусідніх приміщень в процесі користування ним. Як зазначається позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом, він намагався урегулювати ситуацію в досудовому порядку, направив претензію відповідачу за адресою: [ADDRESS] , однак, відповіді не отримав. Позивач, звертаючись до суду, посилається частину 2 ст. 651 ЦК України, якою передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов?язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Частиною 1 ст. 811 ЦК України передбачено, що договір найму житла укладається у письмовій формі. Згідно з ч. 2 ст. 812 ЦК України помешкання мас бути придатним для постійного проживання у ньому. Відповідно до ч. 2 ст. 812 ЦК України помешкання має бути придатним для постійного проживання у ньому. Згідно з ч. 1 ст. 825 ЦК України наймач житла має право за згодою інших осіб, які постійно проживають разом з ним, у будь-який час відмовитися від такого договору найму, письмово попередивши про це наймодавця за три місяці. Якщо наймач звільнив помешкання без попередження, наймодавець має право вимагати від нього плату за найм житла за три місяці, якщо наймодавець доведе, що він не міг укласти договір найму житла на таких самих умовах з іншою особою. Наймач має право відмовитися від договору найму житла, якщо житло стало непридатним для постійного проживання у ньому. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали повністю та просили суд його задовольнити. Позивач повідомив, що він спочатку намагався усунути плісняву, придбавав засоби та на невеликий час це вдалося, втім, пліснява вона знову почала з`являтися та вже на більшій площі квартирі, на меблях, одязі, тому він вирішив розірвати договір найму житлового приміщення. Відповідач позов не визнала та просила суд відмовити його задоволенні, зазначив, що деякий час квартира була пуста, в ній ніхто не жив, та на час укладення договору із [PERSON] вона не була обізнана про наявність плісняви у квартирі, та, коли дізналася, одразу погодилася на пропозицію позивача зарахувати вартість засобів для позбавлення від плісняви, з якою позивач висловив пропозицію впоратися власними зусиллями, в орендну\~плату.\~Позивач намагався\~вивести плісняву,\~але марно.\~Про існування\~плісняви відповідач\~не була\~обізнана,\~коли квартира\~передавалася в\~оренду,\~плісняви не\~було.\~Згодом позивач,\~телефонуючи з\~вимогою повернути\~грошові кошти,\~ допустив\~негідну поведінку\~відносно відповідача,\~погрожував,\~спілкувався нецензурною\~лайкою,\~хоча вона\~спочатку не\~заперечувала повернути\~грошові кошти,\~втім,\~на даний\~час вона\~не має\~можливості повернути\~кошти у\~зв`язку з\~браком грошових\~коштів. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76- 80 ЦПК України, 19.09.2022 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір найму житлового приміщення, за яким наймодавець передала позивачу у тимчасове користування житлове приміщення\~за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-13). За користування житловим приміщенням позивач сплатив грошову суму в розмірі 26 000 грн. (п. 2.5 договору); розмір плати за користування житловим приміщенням становить 13\~000,00 грн. (п. 2 1 договору), розмір грошової суми в якості застави становить 13\~000,00 грн. (п. 2.2 договору). У п. 3.1 договору найму зазначено, що наймодавець зобов`язаний попередити наймача про особливості властивості та недоліки приміщення, які йому відомі і які можуть бути небезпечні для здоров?я, життя, майна наймача або привести до пошкодження самого приміщення або сусідніх приміщень в процесі користування ним. Відповідно до п. 1.3 договору наймач здійснює користування приміщенням протягом терміну дії цього договору, і йому забороняється здавати дане житлове приміщення в суборенду або використовувати за іншим призначенням, окрім як для проживання. Договір вступає в силу 19.09.2022 р., припиняє дію 19.03.2023 р. (п. 1.5 договору). Позивач наголошує на тому, що наймодавець не попередила позивача про наявність плісняви на стінах у житловому приміщенні, яка почала з`являтися у квартирі. Відповідач заперечувала обізнаність з приводу можливої наявності плісняви у квартирі під час укладення договору із позивачем, наголошувала, що коли квартира передавалася за договором в оренду, плісняви не було. Коли вона дізналася про це та позивач вже виїхав, вона запросили фахівців, які позбулися плісняви та на даний час в квартирі мешкає інша родина. Учасниками справи визнана обставина появи плісняви на стінах квартири, відтак, зазначене в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягаю доказуванню. Правовідносини між\~учасниками справи\~виникли із\~захисту прав\~позивача,\~як учасника\~договору найму\~житлового приміщення,\~та регулюються\~ст.\~124\~Конституції України,\~ст.\~11,\~ч.ч.\~1-4\~ст.\~13,\~ст.ст.\~14,\~15,\~16,\~509,\~526,\~629, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 та ч. 2 ст. 651,\~ч. 2 та ч. 3 ст. 653, ч. 1 ст. 810,\~ч.\~1\~ст.\~811,\~ч.\~1\~ст.\~812,\~ч.\~1\~ст.\~825\~ ЦКУкраїни. Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 124 Конституції України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Згідно ст.\~11\~ЦК України\~підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~зокрема,\~є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч. 1 ст. 13 ЦК України). При здійсненні своїх прав особа повинна утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (ч. 2 ст. 13 ЦК України). При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч. 4 ст. 13 ЦК України). Межі виконання цивільних обов`язків визначені ст. 14 ЦК України. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. В силу ст.ст.\~11,\~509,\~629\~ЦК України зобов`язання виникають, зокрема із договору, та\~\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави розірвання договору найму житла передбачені ст. 825 ЦК України. Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 825 ЦК України наймач має право відмовитися від договору найму житла, якщо житло стало непридатним для постійного проживання у ньому. ЦК не передбачає строку письмового попередження наймодавця за умови непридатності житла для постійного проживання у ньому. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до статті 629 ЦК України. Як встановлено судом, позивач не був попереджений про недоліки приміщення, які можуть бути небезпечні для здоров`я, життя та майна наймача або привести до пошкодження самого приміщення або сусідніх приміщень в процесі користування ним, зокрема, що стосується появи плісняви на стінах житла. Окрім того, необізнана з приводу плісняви на стінах була й відповідач. Суду не було надано доказів у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України на спростування зазначеного. Розірвання договору - це\~припинення договірних відносин між контрагентами. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Законом встановлено (абз. 3 ч. 1 ст. 825 ЦК України), що наймач має право відмовитися від договору найму житла, якщо житло стало непридатним для постійного проживання у ньому. Загальновідомою є та обставина, що пліснява в оселі завдає великої здоров`ю, відтак, житло стає непридатним для проживання в ньому. Виходячи з вищенаведеного, вимога позову про розірвання договору підлягає задоволенню. Правові наслідки розірвання договору визначені статтею 653 ЦК України. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~653\~ЦК України\~у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Згідно з ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Таким чином, зобов`язання, які виникли між учасниками даної справи, припиняються з моменту набрання даним рішенням суду законної сили. Що стосується іншої вимоги позову, то задовольняючи її, суд виходить з наступного. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16\~ЦК України. Ефективність захисту цивільного права залежить від характеру вимоги, що висувається до порушника та характеру правовідносин, які існують між позивачем та відповідачем. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Право чи\~інтерес мають\~бути захищені\~судом у\~належний спосіб,\~який є\~ефективним,\~тобто\~таким,\~що відповідає\~змісту відповідного\~права чи\~інтересу,\~характеру його\~порушення,\~невизнання або\~оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам\~(пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18). Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними. У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право людини на доступ до правосуддя, а ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу щодо захисту цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, матиме найбільший ефект. Таким чином, метою ефективного способу захисту є забезпечення поновлення порушеного права, адекватність наявним обставинам. У справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№19336/04) Європейський суд з прав людини вказує, що дія ст.13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту в спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за ст.13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються відповідно до ст.13 конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці («Kudla v. Poland», №30210/96). ЄСПЛ, ухвалюючи рішення у справі «Буланов та Купчик проти України» від 9.12.2010, яке набуло статусу остаточного 9.03.2011, вказав, що п.1 ст.6 конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає право не тільки ініціювати провадження, але й отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutit v Croatia», п. 25). Крім того, ЄСПЛ у своїй практиці, а саме у рішеннях від 13.05.80 в справі «Артіко проти Італії» (п.35), від 30.05.2013 в справі «Наталія Михайленко проти України» (п.32), зазначає, що конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Оскільки позивачем заявлено вимогу про зобов`язання відповідача повернути 13\~000,00 грн. (заставу) та які позивач передав відповідачу, що підтверджується договором від 19.09.2023 р., то на підставі п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, відповідно до якого право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою, вказане майно підлягає поверненню позивачу. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 992, 40 грн. (а.с. 17), відтак, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає сплаті 992,40 грн. Щодо інших судових витрат в розмірі 3\~500,00 грн., то останні також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з наступного. 21.11.2022 р. між позивачем та ТОВ «Юридична компанія «Лігал ЛТД» був укладений договір про надання юридичних послуг в розмірі №21112205, відповідно до якого ТОВ зобов`язується надати юридичні послуги в обсязі та якості, які установлені цим Договором,

Outcome: approved