Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Комінтернівським районним судом Одеської області здійснюється розгляд позовної заяви [PERSON] , [INFO] до [PERSON] , [INFO] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 06.10.2012 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що підставою розірвання шлюбу є ті обставини, що через різні погляди на життя і обов`язки у подружжя, відсутність взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюбні відносини між ними фактично припинені, близько 6 місяців проживають окремо. Позивач надав до суду заяву, де просить провести розгляд справи без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. В судове засідання відповідач не з`явилась, подала до суду заяву, відповідно якої вимоги позову про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутністю. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, з огляду на наступне. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 06.10.2012 зареєстрували шлюб, реєстрацію проведено Відділом ДРАЦС у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №1090. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Позивач звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав. Сторони не виявили бажання примиритись, наполягали на розірванні шлюбу, що наведено у їх заявах адресованих суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом не встановлено обставин того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, тому, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.З огляду на те, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене та

Outcome: approved