Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

У грудні 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення суми пенсії, виплаченої над міру. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] перебуває на обліку в ГУПФУ в Запорізькій області та з 26.06.2014 отримує пенсію по інвалідності 3 групи, що настала внаслідок трудового каліцтва, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За матеріалами пенсійної справи [PERSON] та згідно довідки МСЕК, інвалідність пенсіонеру була встановлена по 01.07.2021. Згідно листа Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради стало відомо, що [PERSON] з 01.07.2021 не був визнаний інвалідом. Відтак, за час отримання пенсії з 01.07.2021 по 31.08.2022, за який [PERSON] не був визнаний інвалідом, утворилась переплата пенсії в розмірі 31\~400,00 грн. Оскільки до теперішнього часу сума переплати пенсії не повернута, позивач в судовому порядку просить стягнути її з відповідача разом із понесеним ним судовим збором. Від представника позивача [PERSON] , надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. [PERSON] перебуває на обліку в ГУПФУ в Запорізькій області та з 26.06.2014 отримує пенсію по інвалідності 3 групи, що настала внаслідок трудового каліцтва, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За матеріалами пенсійної справи [PERSON] та згідно довідки МСЕК, інвалідність пенсіонеру була встановлена по 01.07.2021 (а.с. 6). Згідно листа Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради стало відомо, що [PERSON] з 01.07.2021 не був визнаний інвалідом (а.с. 12-14, номер рядка 94 на зворотному боці а.с. 13). Відтак, за час отримання пенсії з 01.07.2021 по 31.08.2022, за який [PERSON] не був визнаний інвалідом, утворилась переплата пенсії в розмірі 31\~400,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Згідно з приписами ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Суд зауважує, що законодавством України встановлений вичерпний перелік підстав для стягнення над міру сплачених коштів з одержувача. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 09.11.2018 в рамках справи № 243/5236/17. Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21.03.2003 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 25-3 від 25.11.2014), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України за №\~374/7695 від 15.05.2003. Згідно п. 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, повернення над міру сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Судом встановлено, що відповідачем не було повідомлено позивача про те, що інвалідність йому продовжена не була, відповідно і виплата пенсії по інвалідності йому також не поновлена. В добровільному порядку відповідач переплачену суму пенсії позивачу не повернув. Лист ГУПФУ в Запорізькій області за Вих. № 0800-0504-8/44012 від 26.10.2022 (а.с. 5) залишений відповідачем без виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи всі наведені вище обставини, зважаючи на всі вищезазначені норми закону, суд вважає позовні вимоги ГУПФУ в Запорізькій області обґрунтованими та мотивованими, документально підтвердженими, у зв`язку із чим вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ГУПФУ в Запорізькій області задоволені у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню повна сума судового збору, сплачена позивачем при зверненні до суду, в розмірі 1\~984,80 грн.

Outcome: approved