Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 8 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем проживають окремо, мають спільну дитину [PERSON] [INFO] , на даний час дитина проживає з матір`ю, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним, отримує систематичний дохід, має у власності нерухоме майно. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання дитини, у зв`язку з чим позивач вимушена звертатись до суду з вказаним позовом. 01.12.2022 ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 06.02.2023 від відповідача до суду надійшов відзив, в якому він не погоджується з доводами позивача, вказуючи на те, що факти викладені в позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи, відповідач сплачував кошти на дитину з 2015 до вересня 2022 року кожного місяця, тому просить відмовити у стягненні аліментів в твердій грошовій сумі 8000 грн. та призначити аліменти у цільовій натуральній формі. 14.02.2023 ухвалою суду постановлено здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням, з викликом сторін. 02.03.2023 в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що позивач вводить суд в оману з твердженням, що дитина проживає разом з матір`ю, а також вказала неправдиву інформацію про заробітну плату в розмірі 20 000 грн. та право власності на майно. Відповідач вказує на те, що на даний час втратив роботу через погане самопочуття, знаходиться в дуже важкому моральному та матеріальному стані, а також зазначив, що постійно шукає роботу. Від батьківського обов`язку утримувати дитину не ухиляється, завжди бажає постійно бути разом зі своєю дитиною, однак останні чотири місяці не бачиться з дочкою. Позовні вимоги визнає частково, просить призначити аліменти у цільовій натуральній формі. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони від спільного проживання мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. У спростування викладених обставин будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За нормою ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідач періодично надає кошти на утримання доньки. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд враховує, що позивачем та відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження матеріального стану відповідача, не надано довідку про доходи. Доказів того, що за станом здоров`я відповідач не може сплачувати аліменти на утримання дітей, суду не надано. Суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позивачем розміру аліментів, які остання просить стягнути з відповідача. Позивачем не наведено підстав стягнення з відповідача аліментів саме в розмірі 8 000 грн. щомісячно, зокрема, не зазначено доказів матеріальної можливості відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Суду не надано доказів на підтвердження необхідності саме вказаного розміру аліментів для забезпечення належного розвитку та належного рівня життя дитини, виходячи з рівного обов`язку батьків брати участь в її матеріальному утриманні. Поряд з цим, відповідачем не надано доказів непрацездатності, або наявності умов, які перешкоджають останньому працевлаштуватись. Отже, відповідачем не надано до суду доказів неможливості сплати аліментів в мінімальному рекомендованому розмірі, не надано доказів перебування на його утриманні інших дітей, батьків, тощо. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 992, 40 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial