Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

28.12.2022 [PERSON] (далі - Позивачка) звернулася до суду з позовом до Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області (далі - Відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, які розташовані в [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що Позивачка є спадкоємицею за законом після смерті своїх батьків - [PERSON] та [PERSON] і прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса на вищевказане спадкове майно, оскільки за життя власниками було здійснене самочинне будівництво, яке зумовило зміну загальної площі будинку і документи, що підтверджують дану зміну відсутні. Відповідно до ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28.12.2022 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 31.01.2023. 31.01.2023 підготовче провадження у справі було закрито і справа була призначена до судового розгляду по суті на 23.02.2023. Сторони у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; Позивачка заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити; представник Відповідача відзиву на позов у встановлені судом строки не подав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов у межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані у [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.07.1997 є батько Позивачки - [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.4, 5, 6, 9, 13). Виходячи із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.12.2021, [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН №022265 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0.1000 га, яка розташована в [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, з кадастровим номером - 7420310100:00:003:1158 (а.с.19, 20). На момент смерті [PERSON] разом зі своєю дружиною - [PERSON] , яка є матір`ю Позивачки, а також разом з Позивачкою, був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.5, 5 зворотна сторона). Мати Позивачки - [PERSON] померла [INFO] . На момент смерті вона разом з Позивачкою була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.6 зворотна сторона, 7). Згідно з повідомленням Бахмацької державної нотаріальної контори від 02.02.2023 №171/01-16, спадкова справа відносно майна померлого [PERSON] була відкрита 23.05.2014 за заявами про прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] ; заповіт у справі відсутній; свідоцтва про право на спадщину не видавались; спадкова справа відносно майна померлої [PERSON] була відкрита 27.05.2021 за заявою про прийняття спадщини [PERSON] ; заповіт у справі відсутній; свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.35, 36, 37). При цьому, згідно із повідомленням Бахмацької державної нотаріальної контори від 22.12.2022 №889/02-14, Позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] , у зв`язку з наявністю у будинку самочинного будівництва (а.с.14). Згідно з довідкою, виданою 27.05.2014 Комунальним підприємством «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності на об`єкт нерухомості, який знаходиться в [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 зареєстровано за [PERSON] . Разом з тим, за вказаною адресою було виявлено самочинно збудовано тамбур, внаслідок чого змінилась загальна площа будинку (а.с.13). Згідно зі звітом про проведення технічного обстеження, затвердженим 18.11.2022, встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації тамбура по [ADDRESS] (а.с.17-18). Згідно з довідкою №03-18/3102 від 16.11.2022, виданою Відділом архітектури та містобудування Бахмацької міської ради, місце розташування самочинно збудованого об`єкта на земельній ділянці з кадастровим номером - 7420310100:00:003:1158 в [ADDRESS] в межах земельної ділянки не суперечить вимогам державних будівельних норм (а.с.13 зворотна сторона). Відповідно до ст.ст.524, 525 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON] , спадкоємство здійснювалось за законом і за заповітом. Положеннями ч.1 ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Положеннями ст.549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав нотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, Позивачка та її мати [PERSON] у рівних частинах прийняли спадщину після смерті [PERSON] , у тому числі у виді житлового будинку та господарських будівель в [ADDRESS] . Згідно зі ст.1217 ЦК України, у редакції станом на дату смерті матері Позивачки - [PERSON] спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до положень ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на дану нерухомість. Отже, Позивачка прийняла спадщину після смерті своїх батьків, проте нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у виді житлового будинку та господарських будівель, що розташовані в [ADDRESS] з огляду на наявність у ньому самочинного будівництва. Згідно із ч.1 ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до вимог ст.ст.316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), якою вона має право володіти, користуватися та розпоряджатися. Відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з п.9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №6 «Про практику застосування судами ст.376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до ст.26 Закону №2780-XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв`язку із цим, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Згідно з п.12 вищевказаної Постанови, у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (ч.2 ст. 376 ЦК). Згідно із ст.ст.15, 16, 20 ЦК України та ст.4 ЦПК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, судом встановлено, що Позивачка після смерті своїх батьків успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, у якому наявний самочинно збудований тамбур, що наразі створює їй перешкоди у отриманні свідоцтва про право на спадщину та реалізації її права на успадковану нерухомість. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved