Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Позивачка через свого представника адвоката Маховика Р.В. звернулася до суду з даним позовом мотивуючи йоготим, що 12.09.2020 року Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за №762. Від шлюбу вони мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини, оскільки фізично здоровий, знаходиться в працездатному віці та інших утриманців не має. Крім того, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, постійно здійснює догляд за дитиною, а тому потребує матеріальної допомоги на своє утримання від відповідача. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на своє утримання у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною донькою [PERSON] трирічного віку, а також стягнути понесені нею судові витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 20.01.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] \~та її\~представник \~адвокат Маховик\~Р.В.\~в судовому\~засіданні позовні\~вимоги підтримали\~повністю та\~просили їх\~задовольнити з\~викладених у\~позові підстав.\~Також,\~представник позивачки\~звертав увагу\~на те,\~що заявлений\~відповідачем до\~відшкодування розмір\~судових витрат\~в сумі\~2500\~грн.,\~понесених на\~оплату правової\~допомоги,\~яка полягала\~лише в\~підготовці проекту\~відзиву на\~позовну заяву,\~є неспівмірним\~із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг і виконаних робіт. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його доходу та на утримання позивачки в розмірі 1/8 частки його доходу. В задоволенні решти позовних вимог просив відмовити з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, а саме в зв`язку з тим, що розмір його щомісячного доходу, який на даний час складає від 14000 грн. до близько 20000 грн. в залежності від отримання премій, не дає йому можливості сплачувати аліменти на утримання позивачки в заявленому нею розмірі, так як з отриманої заробітної плати він сплачує 6500 грн. за оренду квартири, а також змушений утримувати непрацездатних батьків. Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони 12.09.2020 року уклали шлюб, який було зареєстровано Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис 762, в якому у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4, 5). На даний час дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та не надає належної матеріальної допомоги на утримання його малолітньої дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відповідно до\~ч.2\~ст.182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку.\~Мінімальний рекомендований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину становить\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку і\~може бути\~присуджений судом\~у разі\~достатності заробітку\~(доходу)\~платника аліментів. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, відповідач [PERSON] , будучи батьком малолітньої [PERSON] , зобов`язаний утримувати останню до досягнення нею повноліття. Проживання відповідача окремо від дочки не звільняє його від виконання вказаного обов`язку. Зважаючи на вищевикладене, а також виходячи з того, що позивачка разом із відповідачем повинні забезпечити їх малолітній дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, однак домовленість між ними про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, недоведеності позивачкою достатності заробітку (доходу) відповідача для присудження аліментів у розмірі не меншн мінімального рекомендованого розміру, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. При цьому судом також враховано визнання відповідачем позовних вимог в цій частині. Згідно частин 2 та 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, за змістом вказаної норм права, розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На даний час [PERSON] є малолітньою і не досягла трьох років, тому потребує постійного догляду позивачкою, в зв`язку з чим остання перебуває в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 09.07.2021 рок по 16.04.2024 року (а.с.8). Таким чином, позивачка потребує матеріальної допомоги на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце роботи та має можливість надавати матеріальну допомогу матері його малолітньої дитини, яка проживає разом із нею, доглядає дитину та в силу віку дитини не має можливості працювати й отримувати дохід для свого матеріального забезпечення. Разом з цим, [PERSON] не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти на її утримання саме в розмірі 1/4 частини його доходу. За наведеного, суд вважає вказаний розмір аліментів є завищеним та таким, що за відсутності в матеріалах справи доказів конкретного розміру доходів відповідача може поставити його в скрутне матеріальне становище. Враховуючи вищевикладене, потреби позивачки, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та потребує матеріальної підтримки, виходячи із засад розумності виваженості та справедливості, можливостей відповідача, який підтвердив наявність у нього можливості надавати матеріальну допомогу на утримання матері його малолітньої дитини в розмірі 1/8 частини його доходу, суд дійшов висновку про стягненню з нього на користь позивачки аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років саме в зазначеному розмірі. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на підставі ст.5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 992,4 грн. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивачки у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання професійної правничої допомоги від 22.12.2022 року; ордер на надання правової допомоги адвокатом Маховиком Р.В. від 22.12.20212 року; копію квитанції від 26.12.2022 року про сплату позивачкою гонорару за договором надання правової допомоги в розмірі 2000 грн. (9-10, 12). Вказані докази підтверджують факт понесення [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 2000 грн. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вказаний розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг. В свою чергу відповідач на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу надав: договір про надання професійної правничої допомоги від 31.01.2023 року; акт про отримання професійної правничої допомоги від 08.02.2023 року; копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю; квитанцію від 31.01.2023 року про сплату відповідачем адвокату за складання проекту відзиву 2500 грн. (43-46). Разом з цим, враховуючи заперечення представника позивача, суд приходить до висновку, що заявлений відповідачем до відшкодування розмір витрат на правову допомогу, яка полягали лише в складенні адвокатом проекту відзиву на позовну заяву, є неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг, а також ціною позову. Таким чином, з врахуванням складності справи та об`єктивно необхідного часу для підготування адвокатом проекту відзиву на позовну заяву, суд вважає обґрунтованим розмір витрат на правову допомогу, які поніс відповідач, в сумі 1000 грн. За приписами п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч.10 ст.141 ЦПК України). Оскільки, позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, то за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню позивачці пропорційно до задоволених позовних вимог (75%) судові витрати, понесені по оплаті правової допомоги в сумі 1500 грн. За рахунок позивачки підлягають відшкодуванню, понесені відповідачем судові витрати на правничу допомогу пропорційно до позовних вимог, в частині яких відмовлено (25%) в сумі 250 грн. З огляду на викладене, з відповідача, на якого покладено більшу суму судових витрат, підлягає стягненню на користь позивачки різниця між понесеними сторонами судовими витратами в розмірі 1250 грн.

Outcome: partial