Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до Южного міського суду Одеської області з уточненою позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачі набули право власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 65,80 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунального майна Южненської міської ради 19.04.2006, згідно з розпорядженням керівника Фонду комунального майна Южненської міської ради Одеської області №3873 від 17.04.2006, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Южненське міське бюро технічної інвентаризації» Одеської області 26.04.2006 в реєстровій книзі №17 пр. під реєстр. №10 на сторінці №24. 05.07.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №014/1388/74/03222. Згідно з умовами Кредитного договору Банк передав, а позивач отримав 65 000 доларів США. Для забезпечення вимог Банка 11.07.2007 між Банком та позивачами укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Сарамагою О.Д., зареєстрований в реєстрі за №2354. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно, саме: квартира, яка розташована за адресою [ADDRESS] , загальною площею 65,80 кв.м. 31.08.2010 Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків винесено рішення по справі №934/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказаним рішенням вимоги Банку задоволено, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість в сумі 70 306,02 доларів США. 24.01.2019 сусіди повідомили позивачів про те, що бачили біля квартири сторонніх осіб. Ці ж особи, за словами сусідів, обговорювали придбання вищевказаної квартири. Однак, позивачі не мали наміру продавати квартиру та взагалі ні з ким це не обговорювали, а тому вирішили звернутися за правовою допомогою. На адресу Южненського міського ВДВС ГТУЮ в Одеській області адвокатом Гаврилюк Ю.І. було направлено адвокатський запит, вих. №01-02/19 від 04.02.2019 з проханням надати інформацію про хід виконавчого провадження №23360478, про дії, вчинені під час виконавчого провадження №23360478, про можливість ознайомлення, вироблення копій та фотокопій матеріалів виконавчого провадження №23360478. 18.02.2019 було отримано відповідь на вказаний запит, в якій зазначено: «26.11.2010 відкрито виконавче провадження ВП №23360478 відповідно до виконавчого листа від 10.11.2010 №6-1808/10, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ерсте Банк» грошової суми у розмірі 560 409,23 грн. У зв`язку з тим, що майно на яке було звернуто стягнення, а саме: трьохкімнатна квартира, загальною площею 65,80 кв.м., житловою площею 38,82 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності шляхом її реалізації на прилюдних торгах - не реалізовано, стягувачеві передано предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію - 328 047,00 грн. Таким чином, залишок боргу за виконавчим документом складає 232 361,00 грн. 19.12.2011 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу згідно п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція). Відповідно до ч.2 ХІ розділу Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5 строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки. Тому виконавче провадження ВП №23360478 знищено, у зв`язку з чим надати більш детальну інформацію неможливо». Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 06.06.2012 право власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за Публічним акціонерним товариством «Ерсте Банк» на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 23.01.2012, посвідченого приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Сарамагою О.Д., зареєстрованого в реєстрі за №78. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 05.08.2014 Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» припинено, а його правонаступником є Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК». Умови та порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, на які звернуто стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунки за придбане майно станом на час проведення торгів визначалися Законом №606-XIV та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5. Позивачі не були повідомлені про проведення торгів, які відбулись у 2011 році, що є грубим порушенням їх прав. Банк незаконно отримав у власність належну позивачам квартиру. Крім того, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено, що на даний час власником квартири є [PERSON] , який набув право власності на квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.2018, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрованого в реєстрі за №2835. Так, на сайті Національної електронної біржі (https://neb.org.ua/tender/view/UA-EA-2018-03-03-000190-a) представник позивачів дізналась про те, що 13.03.2018 відбулись електронні торги з продажу трикімнатної квартири, загальною площею 65,80 кв.м., житловою площею 38,82 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На цьому ж сайті розміщений Протокол електронних торгів №UA-EA-2018-03-03-000190-a, сформований 13.03.2018. Відповідно до даних вказаного протоколу ціна продажу квартири становила 406 310,88 грн. Переможцем торгів став [PERSON] 07.12.2018 право власності на спірну квартиру набув [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Кармасьовою О.В., зареєстрованого в реєстрі за №869. У зв`язку з тим, що прилюдні торги 2011 року з продажу спірної квартири, в результаті яких Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» отримало право власності на зазначену квартиру, відбулись з порушенням законодавства, подальші дії з відчуження цієї квартири, а саме продаж квартири [PERSON] та [PERSON] носять характер недійних правочинів. Майно вибуло з власності Позивачів не з їх волі, без їх згоди. Тому спірна квартира може бути витребувана у Відповідача-3 та усунуті наявні перешкоди для здійснення позивачами права користування та розпорядження своїм майном. 15.03.2021 до суду від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про застосування строків позовної давності, згідно якої аналізуючи обставини, шо виклав представник позивачів [PERSON] складається таке враження, що: «Починаючи з 31.08.2010 тобто з дати ухвалення рішення постійно діючого третейського суду про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , Заболотного заборгованості в сумі 70 306,02 доларів США і по 24.01.2019, [PERSON] та [PERSON] , що є позивачами у вказаній справі взагалі нічого не знали, а ні про виконавче провадження щодо стягнення з них заборгованості, а ні про прилюдні торги, а ні про передачу квартири у власність стягувагу банку, а ні про виселення!» Таким чином, вбачається, що адвокат позивачів намагається щоб суд дійшов саме до такого висновку. Але з вказаним висновком погодитись не можна з наступних обставин. Крім того, наявне заочне рішення Южного міського суду від 11.03.2013 у цивільній справі №1533/1590/2012 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до [PERSON] , [PERSON] про виселення та зняття з реєстрації. Так у описовій частині заочного рішення Южного міського суду від 11.03.2013 у цс №1533/1590/2012 суд вказує про наявність кредитних відносин між ПАТ «Бресте Банк» та [PERSON] , також зазначено про те, що 10.11.2010 Дніпровським районним судом міста Києва виданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості у розмірі 70 306,02 доларів США на користь ПАТ «Ерсте Банк». «В ході здійснення виконавчого провадження було звернуто стягнення на 3 кімнатну квартиру, загальною площею 65,80 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності. 29.08.2011 Одеською філією ТОВ «ЮНОР» проведено прилюдні торги з реалізації вищезазначеної квартири, які визнані такими, що не відбулися в результаті відсутності попиту на ану квартиру. 30.11.2011 отримано повідомлення від торгівельної організації з інформацією про те, що прилюдні торги, які були призначені на 28.10.2012 по реалізації трикімнатної квартири, загальною площею 65.8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , не відбулись у зв`язку з відсутністю оплати за придбання об`єкта протягом десяти днів. Держвиконавцем міського управління юстиції Одеської області було запропоновано стягувачу ПАТ «Ерсте Банк» залишити за собою непродане майно - трикімнатну квартиру, загальною площею 65.8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , та після надання згоди банком державним виконавцем складено акт про реалізацію предмета іпотеки, який не було реалізовано в зв`язку з тим, що прилюдні торги не відбулися. Вказаним актом передано у власність ПАТ «Ерсет Банк» нереалізоване майно на прилюдних торгах, а саме вищевказану квартиру за ціною, з якою вона була передана на реалізацію та державним виконавцем було прийнято відповідну постанову. 23.01.2012 приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Одеської області ПАТ «Ерсте Банк» було видано свідоцтво про право власності на трикімнатну квартиру, площею 65,8 кв.м., вартістю 328 047 грн. Внаслідок чого право власності на вищезазначену квартиру відповідачів було припинено. У зв`язку з тим, що відповідачі продовжують проживати у належній позивачу квартирі, 25.07.2012 ПАТ «Ерсет Банк» направив на адресу [PERSON] , [PERSON] вимогу про виселення їх із займаної квартири, оскільки власник позбавлений права належним чином розпоряджатися своїм майном та право власності банку є порушеним. Відповідачі отримали вимогу, що підтверджується відповідним повідомленням, однак на момент звернення до суду відповідачі не виконали вимогу та не звільнили належну квартиру». Далі у мотивувальній частині вказаного рішення суд зазначає, що: «Як вбачається з матеріалів справи 25.07.2012 ПАТ «Ерсте Банк» направив відповідачам вимогу про добровільне звільнення житлового приміщення, виселення з нього, зняття з реєстрації та передачі по акту ключів. Відповідачі отримали вимогу 31.07.2012, що підтверджується відповідними повідомленнями, однак на момент звернення до суду не виконали вимогу та не звільнили належну банку квартиру». У резолютивній частині вказаного рішення суд задовольняє позов банку та виселяє [PERSON] та [PERSON] зі спірної квартири. Таким чином, враховуючи викладене, можна зробити проміжний висновок про наступне: Твердження адвоката позивачів [PERSON] у своєму позові про те що до 24.01.2019 [PERSON] та [PERSON] нічого не знали про «долю» спірної квартири спростовується описовою, мотивувальною та резолютивною частинами рішення Южного міського суду Одеської області від 11.03.2013 у цивільній справі №1533/1590/2012. Згідно мотивувальної частини вказаного рішення, достеменно встановлено та відомо, що станом на 31.07.2012 [PERSON] та [PERSON] знали про те що відкрито виконавче провадження про стягнення з них грошових коштів, про те що торги з продажу спірної квартири не відбулись і як наслідок, спірна квартира передана держвиконавцем банку за актом та останній став власником зазначеної квартири. Але знаючи про вказані обставини [PERSON] та [PERSON] не вжили заходів щодо захисту свої прав та пропустили строк позовної давності без поважної причини. Звернулись до суду з позовом, що розглядається через дев`ять років, при цьому зловживаючи своїми матеріальними та процесуальними правами. Окрім того мені залишається не зрозумілим як саме та які права [PERSON] та [PERSON] порушені. Оскільки у п.1 свого предмету позову адвокат позивачів просить суд визнати прилюдні торги з реалізації спірної квартири недійсними. Вказані торги не відбулись. Якщо право позивача не порушено та пропущений строк позовної давності, то суд відмовляє у позові з мотивів що право не порушено. Таким чином представник відповідача просить у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] до ПУАТ «ФІДОБАНК», Южненський міський відділ державної виконавчої служби ПМУ Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Закупки.пром.УА», треті особи: приватний нотаріус Сарамага О.Д., приватний нотаріус Хара Н.С., приватний нотаріус Кармасьова О.В. про визнання прилюдних торгів недійсними, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування реєстрації права власності, визнання недійсними прилюдних торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування реєстрації права власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування реєстрації права власності відмовити у повному обсязі. 02.11.2021 від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позивачами у своїй позовній заяві в якості обґрунтувань підстав її подання вказується: прилюдні торги 2011 року з продажу спірної квартири в результаті яких ПАТ «Ерсте Банк» отримало право власності на зазначену квартиру, відбулись з порушенням законодавства, подальші дії з відчуження цієї квартири, а саме продаж квартири [PERSON] та [PERSON] носять характер недійсних правочинів. Тобто, з вищезазначеного вбачається те, що на думку Позивачів, обставиною внаслідок якої, начебто, було порушено їх права є невідповідність законодавству прилюдних торгів за результатами проведення яких ПАТ «Ерсте Банк» отримало право власності на вказану квартиру, але відповідні обставини є надуманими Позивачами та такими, що не відповідають дійсності внаслідок наступного. З отриманих матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Южного міського суду від 11.03.2013 у справі №1533/1590/2012 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до [PERSON] , [PERSON] про виселення та зняття з реєстрації, було встановлено наступні обставини, які у відповідності до приписів ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню, а саме: «В ході здійснення виконавчого провадження було звернуто стягнення на трикімнатну квартиру, загальною площею 65,80 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності. 29.08.2011 Одеською філією ТОВ «ЮНОР» проведено прилюдні торги з реалізації вищезазначеної квартири, які визнані такими, що не відбулися в результаті відсутності попиту на дану квартиру. 30.11.2011 отримано повідомлення від торгівельної організації з інформацією про те, що прилюдні торги, які були призначені на 28.10.2012 по реалізації трикімнатної квартири, загальною площею 65.8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , не відбулись у зв`язку з відсутністю оплати за придбання об`єкта протягом десяти днів. Держвиконавцем міського управління юстиції Одеської області було запропоновано стягувачу ПАТ «Ерсте Банк» залишити за собою непродане майно - трикімнатну квартиру, загальною площею 65.8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , та після надання згоди банком державним виконавцем складено акт про реалізацію предмета іпотеки, який не було реалізовано в зв`язку з тим, що прилюдні торги не відбулися. Вказаним актом передано у власність ПАТ «Ерсте Банк» нереалізоване майно на прилюдних торгах, а саме вищевказану квартиру за ціною, з якою вона була передана на реалізацію та державним виконавцем було прийнято відповідну постанову. 23.01.2012 приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Одеської області ПАТ «Ерсте Банк» було видано свідоцтво про право власності на трикімнатну квартиру, площею 65.8 кв.м., вартістю 328 047 грн. Внаслідок чого право власності на вищезазначену квартиру відповідачів було припинено. У зв`язку з тим, що відповідачі продовжують проживати у належній позивачу квартирі, 25.07.2012 року ПАТ «Ерсет Банк» направив на адресу [PERSON] , [PERSON] вимогу про виселення їх із займаної квартири оскільки власник позбавлений права належним чином розпоряджатися своїм майном та право власності банку є порушеним. Відповідачі отримали вимогу, що підтверджується відповідним повідомленням, однак на момент звернення до суду відповідачі не виконали вимогу та не звільнили належну квартиру». Разом з тим, у мотивувальній частині вказаного вище рішення, судом зазначено: «Як вбачається з матеріалів справи 25.07.2012 ПАТ «Ерсте Банк» направив відповідачам вимогу про добровільне звільнення житлового приміщення, виселення з нього, зняття з реєстрації та передачі по акту ключів. Відповідачі отримали вимогу 31.07.2012, що підтверджується відповідними повідомленнями, однак на момент звернення до суду не виконали вимогу та не звільнили належну банку квартиру». Таким чином, ПАТ «Ерсте Банк» набув у власність спірну трьохкімнатну квартиру саме на підставі акту про передачу арештованого нерухомого майна боржника стягувачу в рахунок погашення боргу від 10.11.2011, у зв`язку з тим, що прилюдні торги не відбулися, тому обставини на які Позивачі посилаються у своїй позовній заяві в якості підстав порушення їх прав відсутні, як наслідок відсутні порушення прав [PERSON] та [PERSON] . Крім того, позовні вимоги щодо визнання прилюдних торгів недійсними є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки такі торги не відбулись, а наступні позовні вимоги пов`язані із скасуванням реєстрації права власності, свідоцтва та договорів купівлі-продажу щодо спірної квартири є похідними від них, тому також не підлягають задоволенню. Звертаємо увагу суду на те, що Позивачами у своїй позовній заяві зазначається про те, що про відповідні обставини щодо трьохкімнатної квартири, загальною площею 65,80 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , Позивачі - [PERSON] та [PERSON] дізналися лише 24.01.2019. Разом з тим, вищезазначені твердження спростовують обставинами встановленими заочним рішенням Южного міського суду Одеської області від 11.03.2013 по справі №1533/1590/2012, з яких вбачається, що станом на 31.07.2021, [PERSON] та [PERSON] було достеменно відомо про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з них грошових коштів, а також про те, що торги з продажу спірної квартири не відбулись, як наслідок, спірна квартира була передана держвиконавцем банку за актом та останній став власником зазначеної квартири. Таким чином, Позивачі звернулись до суду після спливу строку позовної давності, без зазначення поважності причин такого пропуску, при цьому, права [PERSON] та [PERSON] не були порушенні, оскільки прилюдні торги, які вони просять визнати недійсними не відбулись, тобто, відсутні підстави позову, які зазначаються Позивачами у своїй позовній заяві, тому є за необхідне застосувати наслідки пропущення строку давності та відмовити в задоволенні даної позовної заяви по справі №519/885/19. Слід зазначити, що нами підтримується позиція у справі, яка висловлена іншими Відповідачами по цій справі, та заперечуємо проти позовних вимог в повному обсязі з підстав, які наведені вище. Представник відповідача просить суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності у справі №519/885/19 та відмовити повністю у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] до ПУАТ «ФІДОБАНК», Южненський міський відділ державної виконавчої служби ПМУ Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Закупки.пром.УА», треті особи: приватний нотаріус Сарамага О.Д., приватний нотаріус Хара Н.С., приватний нотаріус Кармасьова О.В. про визнання прилюдних торгів недійсними, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування реєстрації права власності, визнання недійсними прилюдних торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування реєстрації права власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування реєстрації права власності. 06.03.2023 від представника ПУАТ «Фідобанк» надійшов відзив на позовну заяву згідно якого, на підставі рішення Національного банку України від 20.05.2016 №8 «Про віднесення ПУАТ «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 20.05.2016 №783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким у банку запроваджено тимчасову адміністрацію з 20.05.2016, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПУАТ «ФІДОБАНК» Коваленку О.В. Тимчасову адміністрацію було продовжено до 19.07.2016 включно на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду від 09.06.2016 №959. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 18.07.2016 № 142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУАТ «ФІДОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 19.07.2016 № 1265 «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПУАТ «ФІДОБАНК» з 20.07.2016, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПУАТ «ФІДОБАНК», визначені ст. 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, [PERSON] з 20.07.2016. Продовження строків здійснення процедури ліквідації ПУАТ «ФІДОБАНК», делегування повноважень ліквідатора уповноваженій особі Фонду, зміна уповноважених осіб Фонду здійснювались на підставі рішень виконавчої дирекції Фонду від 02.07.2018 № 1836 (до 19.07.2020), від 25.10.2019 № 2732 (змінено Уповноважену особу Фонду [PERSON] на [PERSON] ), від 15.06.2020 № 1124. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 31.10.2022 № 874 з 16.11.2022 відкликано повноваження ліквідатора ПУАТ «ФІДОБАНК», делеговані Білій І. В. рішенням виконавчої дирекції Фонду від 15.06.2020 № 1124, вирішено повноваження під час ліквідації ПУАТ «ФІДОБАНК», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з 16.11.2022 здійснювати Фондом безпосередньо. ПУАТ «ФІДОБАНК» на підставі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, виданого 23.01.2012 приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Сарамага О.Д. належало право власності на квартиру [ADDRESS] . 13.03.2018 проведено публічні електронні торги (аукціон) з продажу квартири у складі лоту № F90G8349. 13.03.2018 оператором: ТОВ «ЗАККУПКИ.ПРОМ.УА» сформовано Протокол о 18:01:08 год. електронних торгів № UA-EA-2018-03-03-000190-а, відповідно до якого переможцем визначено учасника [PERSON] , яким запропоновано найвищу цінову пропозицію за лот. 27.04.2018 на виконання умов Протоколу електронних торгів, між переможцем електронного аукціону та ПУАТ «ФІДОБАНК», який є правонаступником ПАТ «ЕРСТЕ БАНК», було укладено Договір купівлі продажу квартири, відповідно до якого право власності на квартиру перейшло до [PERSON] . Зазначена інформація щодо продажу є публічною, яка оприлюднена за посиланням: https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2018-03-03-000190-а, за яким також знаходяться сканкопії документів, а саме: Протокол електронних торгів, Договір купівлі продажу квартири. Позивачами не надано доказів того, що вони не були належним чином повідомлені про проведення прилюдних торгів з реалізації спірної квартири. Наразі це лише твердження, яке спростовується зустрічним твердження про те, що позивачі повідомлялись належним чином в порядку, визначеному чинним на той час законодавством. Окрім того, позивачами не зазначено та не доведено які були порушення проведення прилюдних торгів вплинули саме на результат електронних торгів. Позивачам було відомо про те, що в них є кредитні зобов`язання перед банком, які належним чином не виконувались, а також позивачі були обізнані про те, що в разі не виконання зобов`язань банк може звернути стягнення на предмет іпотеки. Позивачами не доведено факт порушення прав внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинна бути доведена не лише наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними, але й порушення внаслідок укладання відповідного правочину своїх прав та законних інтересів. Позивачами не зазначено у позові та не доведено жодними належними, допустимими та достовірними доказами, які саме права були порушені та яким чином визнання недійсним правочину допоможе відновити порушені права. Посилання позивача на загальні норми права не може свідчити про наявність спору. З врахуванням наведеного у сукупності, позовні вимоги щодо визнання недійсними прилюдних торгів не підлягають задоволенню. Решта позовних вимог є похідними, а тому також не підлягають задоволенню. Як стверджує позивач, виданого 23.01.2012 року приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Сарамага О.Д. було видано Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. 12.06.2012 зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно право власності за ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» на квартиру [ADDRESS] . 11.03.2013 у справі № 1533/1590/2012 заочним рішенням Южного міського суду Одеської області позовну заяву ПАТ «Ерсте Банк» до [PERSON] , [PERSON] про виселення та зняття з реєстрації задоволено частково. Виселено [PERSON] , [PERSON] з квартири [ADDRESS] , загальною площею 65,8 кв.м., без надання іншого жилого приміщення. Судом у справі № 1533/1590/2012 було встановлено те, що 25.07.2012 ПАТ «Ерсте Банк» направив відповідачам вимогу про добровільне звільнення житлового приміщення, виселення з нього, зняття з реєстрації та передачі по акту ключів. Відповідачі отримали вимогу 31.07.2012, що підтверджується відповідними повідомленнями, однак на момент звернення до суду не виконали вимогу та не звільнили належну банку квартиру. Таким чином, позивачі пропустили строк для звернення до суду із заявленими ним вимогами, оскільки ще з 2012 року почався перебіг позовної давності. Ураховуючи наведене, у справі, яка переглядається, наявні правові підстави для відмови у задоволенні позову, у зв`язку з пропуском позовної давності при зверненні до суду. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 22.10.2019 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 28.04.2020 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 17.05.2021 витребувано з Одеського державного нотаріального архіву належним чином засвідчені копії Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 23.01.2012, зареєстрованого в реєстрі за №78, виданого приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Сарамагою О.Д., та інших документів, на підставі яких було видане зазначене свідоцтво; витребувано з ТОВ «ЗАКУПКИ.ПРОМ.УА» належним чином засвідчені копії всіх документів, на підставі яких 13.03.2018 були проведені прилюдні торги з реалізації нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 65,80 кв.м., за якими переможцем прилюдних торгів згідно з протоколом електронних торгів №UA-EA-2018-03-03-000190-a визнано учасника 1 [PERSON] ; витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. належним чином засвідчені копії Договору купівлі-продажу від 27.04.2018, зареєстрованого в реєстрі за №2835, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., та інших документів, на підставі яких [PERSON] набув право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] ; витребувано у Приватного нотаріуса Южненського міського нотаріального округу Кармасьової О.В. належним чином засвідчені копії Договору купівлі-продажу від 07.12.2018, зареєстрованого реєстрі за №869, посвідченого приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Кармасьовою О.В., та інших документів, на підставі яких [PERSON] набув право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 23.06.2021 витребувано з Южненського МВ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса): - інформацію про хід виконання виконавчого листа №1533/1590/2012, виданого 10.01.2014 Южним міським судом Одеської області про виселення [PERSON] , [PERSON] з квартири [ADDRESS] ; - інформацію про хід виконавчого провадження ВП №23360478 з виконання виконавчого листа №6-1808/10 від 10.11.2010, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Ерсте Банк» грошової суми в розмірі 560409,23 грн.; витребувано з відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Южненської міської ради Одеського району Одеської області інформацію про адреси реєстрації у м. Южне Одеської області [PERSON] та [PERSON] , починаючи з 2009 року та по теперішній час з зазначенням адрес реєстрації, дат та підстав реєстрацій, дат та підстав зняття з реєстрацій; витребувано з архіву Южного міського суду Одеської області цивільну справу №1533/1590/2012 для огляду в судовому засіданні. Позивачі в судове засідання не з`явились повідомлялись належним чином про дату і місце судового засідання, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходила Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність. Представник відповідача ПУАТ «Фідобанк» в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову повністю, застосувати строк позовної давності. Представник відповідача Южненській міській відділ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність. Представник відповідача Крига Є.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, проти задоволення позову заперечує в повному обсязі, просить застосувати строк позовної давності. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, згідно яких просить справу розглядати у їх відсутність, проти задоволення позову заперечують в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Закупки.пром.уа» в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату і місце судового засідання, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Треті особи приватні нотаріуси Южненського міського нотаріального округу Сарамага О.Д. та [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату і місце судового засідання, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходила. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, оглянувши цивільну справу №1533/1590/2012, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні судом встановлено, що 05.07.2007 між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/1388/74/0322, відповідно до п.1.1 якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 65 000 доларів США, зі строком користування кредитними коштами до 04.07.2014, із сплатою 11,8 відсотків річних (т.1 а.с.13-15). Згідно п.2.1 Кредитного договору, кредитні кошти призначені на придбання нерухомості на первинному ринку, а саме: трикімнатної квартири загальною площею 89,04 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення загальних зборів акціонерів від 22.09.2009 ВАТ "Ерсте Банк" перейменовано на ПАТ "Ерсте Банк" і є правонаступником. Для забезпечення вимог Банка 11.07.2007 між Банком та позивачами укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Сарамагою О.Д., зареєстрований в реєстрі за №2354. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно, саме: квартира, яка розташована за адресою [ADDRESS] , загальною площею 65,80 кв.м. (т.1 а.с.16-19). 31.08.2010 Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків винесено рішення по справі №934/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказаним рішенням вимоги Банку задоволено, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість в сумі 70 306,02 доларів США (т.1 а.с.20-24). 26.11.2010 відкрито виконавче провадження ВП №23360478 відповідно до виконавчого листа від 10.11.2010 №6-1808/10 виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Ерсте Банк" заборгованості у розмірі 560 409,23 грн. У зв`язку з тим, що майно на яке було звернуто стягнення, а саме: трьохкімнатна квартира, загальною площею 65,80 кв.м., житловою площею 38,82 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності шляхом її реалізації на прилюдних торгах - не реалізовано, стягувачеві передано предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію - 328 047,00 грн. Таким чином, залишок боргу за виконавчим документом складає 232 361,00 грн. (т.2 а.с.3-4, 90-91). 19.12.2011 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу згідно п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження ВП №23360478 знищено відповідно до ч.2 ХІ розділу Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5, так як строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки (т.1 а.с.27). Згідно листа державного виконавця від 23.09.2021 на виконання ухвали суду від 23.06.2021 про витребування інформації виконавче провадження №23360478 знищено (т.2 а.с.89). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 06.06.2012 право власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за Публічним акціонерним товариством «Ерсте Банк» на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 23.01.2012, посвідченого приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Сарамагою О.Д., зареєстрованого в реєстрі за №78 (т.1 а.с.29, т.2 а.с.2, 158-159, 160-163). 25.07.2012 ПАТ «Ерсте Банк» направив відповідачам вимогу про добровільне звільнення житлового приміщення, виселення з нього, зняття з реєстрації та передачі по акту ключів. Відповідачі отримали вимогу 31.07.2012, що підтверджується відповідними повідомленнями, однак на момент звернення до суду не виконали вимогу та не звільнили належну банку квартиру (цивільна справа №1533/1590/2012 а.с.18-19). Банк звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовом про виселення та зняття з реєстрації, ухвалою від 26.12.2012 відкрито провадження за даним позовом (цивільна справа №1533/1590/2012 а.с.36-38,41). Позивачі були обізнані про розгляд даної справи, що підтверджується відповідними повідомленнями (цивільна справа №1533/1590/2012 а.с.42-43,45-46). 11.03.2013 Южним міським судом Одеської області ухвалено заочне рішення про виселення [PERSON] , [PERSON] , з квартири, загальною площею 65,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , без надання іншого жилого приміщення. Рішення суду є підставою для зняття [PERSON] , [PERSON] , з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . В іншій частині відмовлено (т.1 а.с.182-185, цивільна справа №1533/1590/2012 а.с.49-51). Дане рішення позивачами не оскаржувалось. 04.08.2014 виконавче провадження ВП№42515108 з примусового виконання виконавчого листа №1533/1590/2012, виданого 10.01.2014 закінчено, у зв`язку з виселенням боржника [PERSON] з квартири загальною площею 65,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , без надання іншого жилого приміщення, що підтверджується постановою в.о. начальника відділу ДВС Южненського міського управління юстиції Вдовиченко І.С. Також 15.10.2014 закінчено виконавче провадження ВП№42515108 з примусового виконання виконавчого листа №1533/1590/2012, виданого 10.01.2014, у зв`язку з виконанням боржником [PERSON] рішення суду, а саме самостійне виселення з квартири загальною площею 65,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , без надання іншого жилого приміщення, що підтверджується постановою заступника начальника відділу ДВС Южненського міського управління юстиції Вдовиченко І.С. Згідно листа відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Южненської міської ради від 29.07.2021 позивачі зняті з реєстрації місця проживання з 16.04.2018 на підставі заочного рішення Южного міського суду Одеської області №1533/1590/2012 від 11.03.2013 (т.2 а.с.15). Таким чином доводи представника позивачів, що про порушення свого права позивачам стало відомо в 2019 році після повідомлення сусідів, що вони бачили сторонніх осіб, які обговорювали придбання квартири, звернення адвоката до Южненського міського ВДВС ГТУЮ в Одеській області та отримання інформації, що на спірну квартиру звернуто стягнення, стягувачеві передано предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна в сумі 328 047 грн., так як спірна квартира не була реалізована на прилюдних торгах, спростовується вищевикладеними обставинами, так як позивачам було відомо про реалізацію спірної квартири, тому що її новий власник, а саме Банк звертався з позовом про їх виселення, який був задоволений судом та виконаний ще у 2014 році. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 05.08.2014 Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» припинено, а його правонаступником є Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК». Згідно Протоколу електронних торгів №UA-EA-2018-03-03-000190-a, сформованого 13.03.2018, відбулись електронні торги з продажу трикімнатної квартири, загальною площею 65,80 кв.м., житловою площею 38,82 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , переможцем торгів став [PERSON] , ціна продажу квартири становила 406 310,88 грн. (т.1. а.с.30-33). 27.04.2018 право власності на спірну квартиру набув [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.2018, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрованого в реєстрі за №2835 (т.2 а.с.36-42). 07.12.2018 право власності на спірну квартиру набув [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Кармасьовою О.В., зареєстрованого в реєстрі за №869 (т.1. а.с.28, т.2 а.с.26-28). Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням. При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6). Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Вказаний висновок узгоджується із приписами статей 650, 655 та ч.4 статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акту державного виконавця про проведені торги. Отже, враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1-3 та 6 статті 203 ЦК України (ч.1 статті 215 ЦК України). При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням. Пунктом 1.4 Тимчасового положення № 68/5 передбачено, що організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст.49 Закону України «Про іпотеку» у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку залишення за собою предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про залишення за собою майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих самих умовах других прилюдних торгів, що мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах становить 80 відсотків початкової вартості предмета іпотеки на перших прилюдних торгах. У разі оголошення других прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержатель має право придбати предмет іпотеки за початковою ціною других прилюдних торгів. Якщо іпотекодержатель не скористався таким правом, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах становить 70 відсотків початкової вартості предмета іпотеки на перших прилюдних торгах. За змістом пункту 3.11 Тимчасового положення (у редакції, чинній на час проведення оспорюваних прилюдних торгів) спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Отже, розглядаючи питання про дотримання під час проведення торгів положень пункту 3.11 Тимчасового положення, суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу. При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами необхідних відомостей. Отже, загальний зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей. Як зазначає представник позивачів в позові, позивачі не були повідомлені про проведення торгів, які відбулись у 2011 році, що є грубим порушенням їх прав. Банк незаконно отримав у власність належну позивачам квартиру. Згідно листа ДВС виконавче провадження знищено та в ході судового розгляду доказів що боржників не було письмо повідомлено про дату, час, місце проведення прилюдних торгів позивачами до суду не надано. Разом з тим сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Таких по суті висновків у своїй сукупності дійшов Верховний Суд України у постановах від 17 грудня 2014 року № 143цс14, від 18 листопада 2015 року № 6-1884цс15 та від 13 квітня 2016 року № 6-2988цс15. Крім того, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Також позивачами не надано доказів, що вони звертались зі скаргою на дії державного виконавця щодо не сповіщення боржника про проведення прилюдних торгів. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що наведені представником позивачів порушення не вплинули на результат прилюдних торгів. Підстав, передбачених законом, для їх визнання недійсними немає, оскільки під час розгляду справи доводи представника позивачів не знайшли свого підтвердження. Тому в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] слід відмовити. Інші позовні вимоги заявлені представником позивачів є похідними від даних вимог, тому теж не підлягають задоволенню. Щодо застосування строку позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивний (сам факт порушення права) так і суб`єктивний (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. За змістом статей 256, 267 ЦК України суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 10 червня 2015 року у справі № 6-267цс15, від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-152цс14. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19) зазначила, що порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», вжитих у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості й обов`язку особи знати про стан її майнових прав. Тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення його цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести те, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права. Отже, позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що випливає із загального правила, встановленого статтями 12, 81 ЦПК України. Відповідач, навпаки, повинен довести, що інформацію про порушення права можна було отримати раніше. У визначенні початкового моменту позовної давності суд повинен виходити з таких критеріїв оцінки поведінки позивача, як добросовісність, розумність та справедливість, закріплених у статті 3 ЦК України, що відповідним чином висуває до кожного учасника цивільних відносин вимоги до обрання поведінки, яка має відповідати поведінці умовного доброго господаря та дбайливого власника. Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Добрий господар повинен піклуватися про своє майно, вживати дії з його збереження та своєчасного захисту його і прав на нього протягом розумного строку. Особа не може вважатися дбайливим власником, якщо тривалий період не цікавиться своїм майном, не вживає заходів, які б вчинив добрий господар невідкладно, якщо не існує перешкод, що об`єктивно перешкоджали йому у вчиненні таких дій (постанова Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 303/4806/20). Саме позивач повинен довести поважність причин пропуску строку позовної давності та факт своєї необізнаності щодо набуття відповідачем права власності на спірне майно. При цьому особа, здійснюючи право власності на належне їй майно (особливо нерухоме), має діяти відповідально, зокрема проявляти турботу щодо цього майна, бути обізнаним про його стан тощо. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку для звернення до суду (постанова Верховного Суду від 13 травня 2020 року, справа № 726/989/19). Звернувшись позивачі, як боржники у виконавчих провадженнях про стягнення заборгованості та про виселення, мали об`єктивну можливість знати про порушення своїх прав відповідачами, оскільки вони, здійснюючи право власності на належне їм майно (особливо нерухоме), мають діяти відповідально, зокрема виявляти турботу щодо цього майна, бути обізнаними про його стан тощо. Таким чином, з моменту отримання вимоги ПАТ «Ерсте Банк» від 25.07.2012 про добровільне звільнення житлового приміщення, виселення з нього, зняття з реєстрації та передачі по акту ключів, яку позивачі отримали 31.07.2012, останні мали об`єктивну можливість довідатися про перехід права власності на спірне нерухоме майно до ПАТ «Ерсте Банк», що мало наслідком порушення їх прав. Доводи позивачів про те, що з 2019 року вони не знали про порушення своїх майнових прав є необґрунтованими з огляду на відсутність у справі доказів на підтвердження обставин щодо поважності причин пропуску строку для звернення до суду (узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 334/10409/14-ц). До вимог про оскарження прилюдних торгів з реалізації іпотечного майна застосовується спеціальна позовна давність. Згідно зі статтею 48 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна. Отже, у справах про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що перебуває в іпотеці, підлягає застосуванню спеціальна позовна давність, передбачена статтею 48 Закону України «Про іпотеку». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 квітня 2017 року в справі № 6-1375цс16 і підстави для відступлення від неї відсутні. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини четверта, п`ята статті 267 ЦК України). Суд звертає увагу, що позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права або охоронюваного законом інтересу особи (якщо таке право чи інтерес не порушені - суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості, а не через сплив позовної давності, про який заявили відповідачі, тому сплив позовної давності для відмови у задоволенні позову у цій справі, як того просять відповідачі не застосовується, не дивлячись на те, що такий строк був пропущений позивачами без поважних причин. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову представника [PERSON] , [PERSON] до ПАТ «ФІДОБАНК», Южненського міського ВДВС ГТУЮ в Одеській області, [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Закупки.пром.уа» про визнання прилюдних торгів недійсними, скасування свідоцтва, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування реєстрації права власності, за участю третіх осіб - Приватний нотаріус Южненського міського нотаріального округу Сарамага Ольга Дмитрівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний нотаріус Южненського міського нотаріального округу Кармасьова Олеся Володимирівна, необхідно відмовити

Outcome: dismissed