Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про зняття арешту з майна. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0.4681 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS] . 13 грудня 1995 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Забуянської сільської ради, реєстровий номер 16, відповідно до якого, все своє майно де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом він матиме право, він заповів своїй дочці - [PERSON] . Спадщину остання прийняла, оскільки у визначений законодавством строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Проте, оформити своє право на спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом не має можливості у зв`язку з перебування наведеної вище земельної ділянки, яка належала спадкодавцю ( [PERSON] ) під арештом. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2011 року у задоволенні позову [PERSON] до Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області, [PERSON] про визнання рішення сільської ради та державного акту на право власності на земельну ділянку було відмовлено. В ході розгляду справи, а саме 15 липня 2011 року, за заявою [PERSON] , судом було ухвалено рішення, яким накладено арешт на земельну ділянку [PERSON] (справа № 2-з-65, 2011 року). При ухваленні рішення по суті спору, судом не було вирішення питання про скасування раніше обраних заходів забезпечення позову. Ухвалою суду від 27.10.2022 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 27.10.2022 року та позовна заява з додатками була надіслана [PERSON] за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, номер рекомендованого повідомлення 0800100120921, відзив на позовну заяву не подавав та не повідомив причини його неподання. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17 лютого 20912 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с.12). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0.4681 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS] (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №576434), (а.с.13). За життя, а саме 13 грудня 1995 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Забуянської сільської ради, реєстровий номер 16, відповідно до якого, все своє майно де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом він матиме право, він заповів своїй дочці - [PERSON] (а.с.7). Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2011 року у задоволенні позову [PERSON] до Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області, [PERSON] про визнання рішення сільської ради та державного акту на право власності на земельну ділянку було відмовлено (а.с.9-11). В ході розгляду справи, а саме 15 липня 2011 року, за заявою [PERSON] , судом було ухвалено рішення, яким накладено арешт на земельну ділянку [PERSON] (справа № 2-з-65, 2011 року), (а.с.8). При ухваленні рішення по суті спору, судом не було вирішення питання про скасування раніше обраних заходів забезпечення позову. Відповідно до положень частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника. У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»). Підстави зняття арешту з майна визначені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Частиною п`ятою статті 59 вказаного Закону передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що порушується право на спадкування позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, підстав для продовження обтяження на майно немає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна [PERSON] .

Outcome: approved