Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 січня 2023 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою між співвласниками було відмовлено. 13 лютого 2023 року відповідач [PERSON] надіслав до суду заяву в якій просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 6500 грн. У поданій заяві посилається на те, що ним, у зв`язку з розглядом даної справи, були понесені витрати на правничу допомогу, що підтверджується договором від 31.08.2022 року , актом прийняття - передачі наданих юридичних послуг від 21.11.2022 року і платіжним дорученням від 26.11.2022 року. У судове засідання сторони не викликалися. Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення від відповідача не надходили. Як було встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.01.2023 року, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою між співвласниками було відмовлено. У відповідності до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з частково досліджених матеріалів справи, представником відповідача 07.12.2022 року надсилалося до суду клопотання про стягнення з позивача [PERSON] витрат на правничу допомогу в сумі 6500 грн.. До клопотання представник долучила договір про надання правової допомоги від 31 серпня 2022 року , акт прийому передачі наданих юридичних послуг від 21.11.2022 року , квитанцію про оплату адвокату послуг на суму 6500 грн. Позивач був ознайомлений із вказаними документами 22.12.2022 року, про що свідчить його підпис на обкладинці справи. Положеннямист.137 ЦПК України регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.3ст.141 ЦПК Українипри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідност.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Позивач мав можливість змагатися з відповідачем з приводу розміру витрат на правничу допомогу, однак заяв про їх зменшення до суду не подавав ні під час cудових дебатів, ні після ухвалення рішення. Даючи оцінку зазначеним вище аргументам, суд приходить до висновку, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації. Таким чином з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 6500 грн., оскільки в задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено повністю.

Outcome: approved