Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.11.2022 року, у задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Правекс-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості відмовлено. 30.11.2022 року від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду, в якій представник просить суд стягнути з АТ «Правекс-Банк» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25200,00 грн. Заява обґрунтована тим, що з метою отримання правової допомоги щодо ведення справи між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Донець і партнери» було укладено договір про надання правничої допомоги від 04.10.2021 року та сплачено вартість гонорару за надання правничої допомоги по даній справі у встановленому розмірі, а саме 25200,00 грн. Представник позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк» проти задоволення заяви заперечував, клопотав про відмову у його задоволенні. Подав до суду письмові заперечення на заяву Вх. №27354 від 08.12.2022 року. Вказує, що витрати відповідача на професійну допомогу не підтверджені належними та допустимими доказами. Зазначив, що ст. 19 ч. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» містить вичерпний перелік дій, які вважаються правничою допомогою. Також вважає, що витрати на правничу допомогу в заявленій сумі не є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, а витрати в такому розмірі не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву засобами електронного зв`язку №ЕП-1240 від 23.02.2023 року про слухання справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Правекс-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.11.2022 року, у задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Правекс-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості відмовлено. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України, визначено витрати пов`язані з розглядом справи: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Отже витрати на правничу допомогу є видом судових витрат. Судом встановлено, що [PERSON] уклав Договір про надання правничої (правової) допомоги 17.06.2021 року з Адвокатським об`єднанням «Донець і Партнери» в особі партнера адвоката Лисенка Андрія Олександровича. Також між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Донець і Партнери» в особі партнера адвоката Лисенка Андрія Олександровича 31.12.2021 року укладено Додаткову угоду до Договору №б/н від 17.06.2021 року. Відповідно до п. 4.1 Договору про надання правової та професійної правничої допомоги, сторони погодили, що розмір гонорару за послуги /роботи адвоката за даним договором складають: 900 (дев`ятсот) гривень за одну годину роботи адвоката. На підтвердження надання правової допомоги стороною надано Акт виконаних робіт до договору №б/н про надання правової допомоги від 17.06.2021 року, який складено 21.11.2022 року. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконання відповідних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 5 статті 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, дослідивши матеріали справи та пояснення сторін, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, з огляду на те, що стягнення витрат у розмірі 25200,00 грн. є необґрунтовано завищеним, з огляну на наступне. Сума позову, яка була заявлена в справі 638/14368/15 становила 302 966 (триста дві тисячі дев`ятсот шістдесят шість) грн. 29 коп., у відповідності до норм чинного ЦПК України, з урахуванням розміру заявлених вимог справа є малозначною. Відповідно до акту виконаних робіт, в п. 2 зазначено, що підготовка та подання заяви на ознайомлення з матеріалами справи та їх аналіз зайняли у адвоката 3 години; а п. 3 підготовка заяви на перегляд заочного рішення суду 4 години; п. 4 поїздка до суду, підготовка та подання клопотання про проведення засідання без участі 2 години; п. 5 поїздка до суду, підготовка та подання клопотання про проведення засідання без участі 2 години; п. 6 підготовка та подання відзиву на позовну заяву 4 години; п. 7 підготовка та подання заяви про застосування строків позовної давності 2 години; п. 9 поїздка до суду підготовка клопотання про проведення судового засідання без участі представника. Як вбачається з акту виконаних робіт, деякі пункти дублюються, наприклад п. 4,п. 5, п. 9, адвокат вчиняв одну і ту ж дію, а саме подання клопотання про проведення засідання без його участі, і кожний раз адвокат зазначає розмір витраченого часу -2 години (тобто в загальному складі 6 годин), що фактично не може відповідати дійсності враховуючи обсяг роботи для написання даної заяви. Стосовно п. 7 в Акті, суд звертає увагу, що представник відповідача при подачі відзиву на позов мав право заявити про застосування строку давності, та це повинно було входити в його позицію ще при подачі відзиву, а факт заявлення його як окремою заявою не може бути виокремлений як надання окремого виду послуги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви. Згідно п.4 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Згідно ч.ч.2,3 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення по справі. На підставі викладеного та

Outcome: partial