Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

У січня 2023 року до Машівського районного суду Полтавської області засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява [PERSON] до Машівської селищної ради Машівського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Машівська державна нотаріальна контора Полтавської області, про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій позивач просить визначити йому додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] бабусі, [PERSON] , [INFO] , який рахувати з дня набрання чинності рішенням суду. Короткий зміст позовних вимог В обґрунтування вимог позову вказано, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка була бабусею позивачу. Однак, останній у шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини, не прийняв спадщину. Для отримання спадщини, позивач не зміг встановити строк звернення із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки тяжко хорів, що і стало причиною отримання інвалідності І групи безстроково. Позивач потребує стороннього догляду, адже не має змоги самостійно переміщуватися. Після звернення до Машівської державної нотаріальної контори Полтавської області з приводу прийняття спадщини, позивач було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини через пропуск шестимісячного строку на прийняття спадщини. Відтак, з посилання на положення частини третьої статті 1272 ЦК України позивач звернувся до суду із відповідним позовом. Процесуальні дії у справі На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 05 січня 2023 року вказана справа надійшла в провадження судді Шинкарчука Я.А. Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 05 січня 2023 року у справі відкрито провадження, за правилами загального позовного провадження. 17 лютого 2023 року від селищного голови Машівської селищної ради Полтавського району Полтавської області Сидоренка С. до суду надійшла заява про розгляд справи №948/24/23 у відсутність представника селищної ради, а питання про вирішення справи покладає на розсуд суду (а.с. 22). 20 лютого 2023 року від завідувача Машівської державної нотаріальної контори Асанової Р.Ш. надійшов лист, в якій остання вказує, що нотаріальна контора просить проводити розгляд даної справи у відсутність їх представника та вирішення питання по суті залишає на розсуд суду (а.с. 23). На підставі ухвали від 21 лютого 2023 року закрито підготовче провадження та призначено слухання справи по суті. В судове засідання учасники не з`явилися. Від позивача матеріали справи містять заяву, в якій він просить проводити розгляд справи у його відсутність та підтримує позов. Представником відповідача подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника селищної ради. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.06.2007 Базилівщинською селищною радою Машівського району Полтавської області (а.с. 8). Листом державного нотаріуса Машівської державної нотаріальної контори Полтавської області (без дати та номеру), [PERSON] було повідомлено, що спадкова справа після [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилась, а тому нотаріус не має законних підстав для викриття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину (а.с. 11). Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття 1269, частина перша статті 1270 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України). Зважаючи на наведене, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; гостре раптове захворювання спадкоємця, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Водночас, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (постанови Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 23 листопада 2020 року у справі № 315/714/19 (провадження № 61-2162св20); від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22). В позовній заяві [PERSON] вказував, що пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої матері у зв`язку з тим, що тяжко хворів, у зв`язку з чим ним було отримано інвалідність І групи. Враховуючи, що спадкодавець померла [INFO] , шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини сплив 24 грудня 2007 року. Позивачем окрім, довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №709438 (а.с. 13), на підтвердження факту хвороби в період шестимісячного строку (з 24 червня 2007 року по 24 грудня 2007 року) більше жодних доказів не надано. У відповідності з вимогами пункту 4 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до частини сьомої статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з частиною восьмою статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Так, позивачем при звернення до суду не було наведено жодних доказів, які б підтвердили поважність та об`єктивну неможливість звернутися до нотаріуса в період з 24 червня 2007 року по 24 грудня 2007 року. Саме лише посилання на тяжку хворобу і отримання інвалідності, що завадило зверненню до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд вважає недостатнім, оскільки довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №709438 (а.с. 13) видана 06.08.2020, тобто більше ніж через десять років після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Як зазначено вище, строк прийняття спадщини пропущений більше ніж на п`ятнадцять років без поважних причин. Суд вважає, що пропуск строку на прийняття спадщини в даному випадку не є незначним, що давало б право суду встановити додатковий строк на подачу заяви про прийняття спадщини. За таких фактичних обставин в даній справі не можна застосувати правові висновки Верховного Суду, висловлені у справі № 315/714/19. Висновок за результатами розгляду справи З урахуванням викладеного, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, підтверджені доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Щодо розподілу судових витрат Питання про розподіл судових витрат вирішується згідно з вимогами статті 141 ЦПК України. Так, згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідача відсутні. Інших заяв про компенсацію судових витрат у даній справі до суду не надходили.

Outcome: dismissed