Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду 12 січня 2022 з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що перебуває у шлюбі з Відповідачем з 19 червня 2010 року. За час шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини були припинені сторонами з 25 жовтня 2021 року, позивачем було подано позов про розірвання шлюбу, справа №210/6325/21 перебуває у провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, суддя Літвіненко Н.А. Сторони проживають окремо, мають різний побут,бюджет. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дітей до досягнення повноліття, а саме не виділяє кошти на придбання їжі, взуття, одягу, елементарних побутових речей, в котрих мають щоденну потребу діти, через що позивач звернулась до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей, справа № 210/6315/21, провадження 2-н/210/1804/21, суддя Літвіненко Наталія Аркадіївна. Відповідач не бере участь у вихованні дітей, ухиляється від виконання своїх обов?язків, не піклується про фізичний, духовний та культурний розвиток дітей, не спілкується з дітьми. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини з якою проживає дитина, щомісяця, починаючи з моменту подачі позову до досягнення сином- [PERSON] , [INFO] , трьох років в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Ухвалою суду від 21 січня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментних платежів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.(а.с.14). Ухвалою суду від 23.02.2022 року в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено. (а.с.77). Відповідач 22 лютого 2022 року через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на даний час не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі частки від свого доходу, оскільки щомісячно несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, що є його обов`язковими витратами. З вини дружини відповідач не має змоги отримувати дохід від спільного бізнесу. При цьому, відповідач зазначає, що його дружина має налагоджений бізнес, працює як зареєстрована Фізична особа-підприємець (вказана обставина підтверджується витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та скріншотами з робочих сторінок у соцмережах Інстаграм та Фейсбук, які додаються до відзиву), отримує від відповідача аліменти на дітей, та 3 види соціальної допомоги - допомога по інвалідності на дитину, яку відповідач переоформив на неї, субсидію на квартиру по [ADDRESS] (не сплачуючи комунальні платежі по ній) та допомогу по народженню дитини. Відповідач не має коштів утримувати дружину, окрім дітей, на яких йому призначені аліменти в розмірі однієї третини заробітку, тим більше, що на обліку на Центрі зайнятості перебуває без виплати допомоги по безробіттю. Таким чином, відповідач просить суд у задоволенні позову [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років відмовити повністю.(а.с.22-30). Крім того, від відповідача до суду 12 серпня 2022 року подано зауваження-клопотання, в якому зазначає, що вже майже 10 місяців через дії дружини не має спілкування з синами, які були викрадені дружиною і вивезені за межі України, що за півроку протягом 2022 року вже перерахував позивачу 25000,00 гривень, що наразі він вже півроку перебуває на обліку у центрі зайнятості, проте не отримав ні допомоги по безробіттю, ні субсидій, ні соціальних пільг, що на сьогоднішній день вже сплачує аліменти на двох дітей у розмірі 33,3%, що позивач не надала доказів того, що їх спільні діти проживають з нею після 01.03.2022 року і знаходяться на її утриманні, що позивач разом з дітьми отримала у Польщі безкоштовне житло,отримує від волонтерських організацій харчування та одяг, працює в салоні, що з 1 грудня 2021 року позивач офіційно працевлаштована в Україні, я приватний підприємець з реєстрацією ФОП і погрожує позбавити відповідача батьківських прав. Так, відповідач просить повністю відмовити у задоволенні позову [PERSON] відносно нього і не призначати йому аліменти до досягнення дитиною трьох років у розмірі доходів щомісячно.(а.с.98-103). У своїх поясненнях від 15 вересня 2022 року представник позивача [PERSON] зазначає, що відповідач є батьком дітей, діти мешкають разом з матір`ю, позивач не працює, отже потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка. Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дітей до досягнення повноліття. Позивач офіційно не працевлаштована, потребує матеріальної допомоги на дітей та своє утримання від відповідача. Відтак, позивач, аналізуючи зібрані по справі докази , належних та допустимих доказів , що дають підстави для відмови у позові, відповідачем до суду не надано, тому позивач просить позов задовольнити. (а.с.135-136). В судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що 19 червня 2010 року між сторонами по справі був укладений шлюб, зареєстрований у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №215 (а.с. 5). [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю дитини: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, серії [NUMBER] (а.с. 6), що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю дитини: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження, виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, серії [NUMBER] (а.с. 7). Також встановлено, що малолітні діти [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2019 року народження знаходяться на утриманні своєї матері [PERSON] та проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] з 24 жовтня 2021 року без реєстрації, що підтверджується Довідкою з місця реєстрації місця проживання громадян від 02.12.2021 року, Актом від 02.12.2021 року (а.с.18-19). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом N 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 2 ст. 18 СК передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. В частині 2 статті 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч. 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 1 ст. 80СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини. Як було встановлено судом, відповідач є батьком дітей, діти мешкають разом із матір`ю, позивач не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України. Відповідно до положень частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дружину. Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів та з урахуванням того, що Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому потребує матеріальної допомоги від батька дитини, який має можливість надавати таку допомогу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та поданих позивачем доказах, а тому позов підлягає задоволенню. Суд також вважає, що слід присудити стягнення аліментів з моменту подачі даного позову, а саме з 12 січня 2022 року. У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; а також положення статті 185 СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved