Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2022 року в особі представника засобами поштового зв`язку звернулася до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, відповідно до якої просила суд: стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 04.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , понесені нею судові витрати на правову допомогу адвоката. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, про розірвання якого позивачем до суду подано відповідну позовну заяву. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , утриманням якого займається виключно позивач, оскільки відповідач з листопада 2020 року не працює, не приймає участі у розвитку сина та забезпеченні потреб сім`ї. Всі майнові та побутові питання позивач вирішує самостійно. Відповідач самоусунувся від виконання обов`язків не лише як чоловіка, а ще й як батька малолітнього сина. Згоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Акт про фактичне проживання підтверджує, що позивач із сином фактично мешкають з матір`ю позивача в квартирі, що належить матері позивача. Потреби дитини забезпечує позивач та її мати. Відтак, позивач вважає вірним стягнути аліменти за минулий час, враховуючи дату припинення спільного проживання 04.10.2021 року. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 грудня 2022 року, у вказаній цивільній справі головуючим суддею визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 05 січня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник, адвокат Шчекіч І.В., в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні, обґрунтувавши доводами, що наведені в позовній заяві. Представник позивача зазначила, що дитина хворіє на захворювання шлунково-кишкового тракту та на теперішній час перебуває на стаціонарному лікуванні. Постійний медичний догляд та лікування потребують грошових витрат, які несе лише позивач. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина відповідно до вимог чинного законодавства. Вказав, що в період окремого проживання добровільно надавав відповідачці матеріальну допомогу на утримання сина. Наразі офіційно не працевлаштований. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 липня 2016 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) уклали шлюб, який був зареєстрований Жовтневим районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 475 (а.с. 5). Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Також судом встановлено, що сторони у справі, є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , про що Виконавчим комітетом Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області 01 листопада 2016 року складено відповідний актовий запис за № 12, згідно з яким в графі батько записаний « [PERSON] », в графі мати « [PERSON] », на підставі чого видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] , копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.4). На момент звернення до суду, спільна дитина сторін у справі мешкає разом із матір`ю, тобто позивачем у справі та перебуває на повному її утриманні, та сторони з 04.10.2021 року не проживають разом. Інших дітей відповідач не має, є працездатним, осіб похилого віку на утриманні не має. Доказів протилежного відповідно до своїх обов`язків за ст.ст. 43, 81 ЦПК України відповідач не надав. Відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини в добровільному порядку надає в недостатньому розмірі, що зумовило виникнення спірних правовідносин, що регулюються наступними правовими нормами. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини 2 статті 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1, 5 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову на майбутнє. Позовна заява про стягнення аліментів [PERSON] подана до суду 05 грудня 2022 року та заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів за минулий час, з 04 жовтня 2021 року. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Доказів того, що позивачем з 04 жовтня 2021 року вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але вона не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів, суду не надано, у зв`язку з чим, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення аліментів за минулий час. Щодо розміру стягнення аліментів суд виходить з наступного. В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача представник позивача посилалася на хронічне захворювання та стаціонарне лікування дитини, що потребує значних фінансових витрат, однак зазначені витрати у розумінні вимог СК України є додатковими витратами та не належать до основних витрат, які батьки несуть на утримання дитини за рахунок отриманих аліментів, оскільки останні викликані особливими обставинами хворобою дитини, а тому\~суд, із врахуванням обставин, визначених ст. 182 СК України, дійшов висновку, що для забезпечення гармонійного розвитку дитини та забезпечення її потреб, вважає за доцільне визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме з 05 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України та ст.5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої позивача звільнено від сплати судового збору, а тому з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 992,4 0 грн. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1250,00 грн., які документально підтверджені попереднім розрахунком судових витрат станом на 28.11.2022 року, актом здачі-приймання виконаних робіт/наданих послуг № 1 від 28.11.2022 року до договору про надання правової допомоги № 284 від 31.10.2022 року та квитанцією до прибуткового касового ордера № 30 від 28.11.2022 року (а.с. 12-14), у зв`язку із чим суд вважає вимоги позовної заяви в цій частині обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial