Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду вищевказаним позовом, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, зареєстрований 01.09.2007 в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №523. В шлюбі народились діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги мотивувала тим, що відносини з відповідачем погіршилися з 2018 року, а з серпня 2020 року та по теперішній час вони не ведуть спільного господарства, але проживають разом. Подружні відносини не склалися через різні характери та погляди на спільне життя. Крім цього, на думку позивача, одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося. А тому дані обставини є підставою для прийняття рішення про розірвання шлюбу. На переконання позивача, що примирення між ними неможливе, оскільки підстав та бажання для збереження шлюбних відносин так і його поновлення після розірвання, у неї немає, між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. За спільною домовленістю діти будуть проживати з позивачем. У судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином. Поважність причин неявки суду не повідомив. У встановлений судом строк відзив не подав. На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, 01.09.2007 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в складено відповідний актовий запис №523. Прізвища після одруження: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Зазначене підтверджується оригіналом Свідоцтва про одруження серія [NUMBER] . В шлюбі народились діти [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Як встановлено судом з матеріалів справи, шлюбні відносини подружжя фактично припинені, спільне господарство не ведеться. З вище зазначених підстав, позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим, тому просить розірвати їхній шлюб. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи наведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved