Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

До Хорольського районного суду Полтавської області надійшла заява про продовження строку дії рішення суду про визнання недієздатним [PERSON] . Заява [PERSON] мотивована тим, що її син [PERSON] є інвалідом І групи з дитинства, безстроково. У зв`язку з наявним психічним розладом [PERSON] перебуває на диспансерному обліку лікаря-психіатра з діагнозом глибока розумова відсталість, мікроцефалія. Внаслідок такого психічого захворювання він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15.04.2020 [PERSON] визнаний недієздатним, його опікуном призначено матір [PERSON] . Строк дії рішення визначено судом у 2 роки. Посилаючись на те, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатним не може перевищувати двох років, а [PERSON] має психічне захворювання, внаслідок чого продовжує не розуміти значення своїх дій і керувати ними та за своїм психічним станом потребує постійного строннього догляду, заявниця просить продовжити строк дії рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15.04.2020 про визнання [PERSON] недієздатним до двох років. 07.12.2022 по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 13.12.2022 по справі було призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено лікарям-психіатрам Полтавської філії судово-психіатричних експертиз державної установи "Інститут психіатрії, судово-психіатричної екпертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України". 10.02.2023 на адресу суду надійшли матеріали справи разом з висновком судово-психіатричної експертизи стосовно [PERSON] . Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 13.02.2023 провадження по справі поновлено. В судове засідання заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Антіхович В. В. не з`явилися, надіслали до суду письмове клопотання, в якому заяву про продовження строку дії рішення суду про визнання недієздатним [PERSON] підтримали, прохали розгляд справи проводити за їхньої відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позицію учасників справи та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.ч. 1, 6 - 9 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу. Рішенням Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30 серпня 2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки). Судом встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15.04.2020 [PERSON] визнаний недієздатним, його опікуном призначено матір [PERSON] . Згідно висновку судово - психіатричної експертизи № 38 від 30.01.2023 Полтавської філії судово-психіатричних експертиз державної установи "Інститут психіатрії, судово-психіатричної екпертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" [PERSON] , [INFO] , на даний час страждає на стійкий психічний розлад у вигляді глибокої розумової відсталості, наявний у нього стійкий психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, встановлений [PERSON] у 2020 році судово-психіатричною експертизою діагноз не змінився, що свідчить про те, що останній продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та не керує ними, у зв`язку з чим це дає підстави суду дійти висновку про необхідність продовження строку дії рішення про визнання [PERSON] недієздатним ще на два роки. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі ст. 300 ЦПК України, ст. 39 ЦК України,

Outcome: approved