Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] , звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , Більшівцівської селищної ради з вимогою визначення додаткового строку на прийняття спадщини терміном в шість місяців. Як підставу зазначила, що [INFO] померла її двоюрідна сестра, [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом, яким житловий будинок з погосподарськими будівлями та присадибною ділянкою заповіла [PERSON] , а їй право на земельну частку /пай/ за сертифікатом РН 284037. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає. Однак, у встановлений законом строк до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звернулась, оскільки про наявність заповіту вона не знала. Оскільки про наявність заповіту на свою користь дізналась лише в кінці 2022 року, вважає це вагомою причиною пропущеного нею строку для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились. Представник позивача, адвокат Свирида Г. С., що діє за дорученням, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та позивача на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову. Відповідач на адресу суду надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнала повністю. Не заперечувала проти його задоволення. Представник Більшівцівської селищної ради у судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, з`ясувавши позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] , виданим Черняхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області /а. с. 7/. Згідно копіі паспорта серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а. с. 6/. Відповідно до копії заповіту від 26.12.2001, посвідченого виконавчим комітетом Кукільницької сільської Ради народних депутатів Галицького району Івано-Франківської області, [PERSON] заповіла [PERSON] житловий будинок з погосподарськими будівлями та присадибною ділянкою, а [PERSON] земельну частку /пай/ за сертифікатом РН « 284037 /а. с. 8/. Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі, № витягу 2371796, дата видачі 24.11.2005, зареєстровано заповіт № 37959254, номер у реєстрі Д-39, заповідач [PERSON] /а. с. 9/. Відповідно до сертифіката на право на земельну частку /пай/ [PERSON] на підставі рішення від 29.03.2000 № 104 належить право на земельну частку /пай/ землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян «Нива» розміром 78,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки у натурі /а. с. 10/. Згідно Державному акту, виданому на підставі розпорядження Галицької райдержадміністрації № 210 від 11.08.2008 року, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 2,0973 га /а. с. 11/. Постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу від 21.10.2022 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке належить [PERSON] , оскільки позивачем вчасно не було подано до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини /а. с. 12/. Отже, позивачем не подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України. Довідками від 14.10.2022 № 300 та від 31.10.2022 № 327, виданими старостою Більшівцівської селищної ради підтверджено, що заповіт від імені [PERSON] не змінювався та не скасовувався. [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] /а. с. 13-14/. Як убачається із повідомлення приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] за даними Спадкового реєстру, не заводилась /а. с. 32/. Для прийняття спадщини встановлюються строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). На даний час позивач позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач та її двоюрідна сестра були зареєстровані за різними адресами. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотрималась та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, що є підставою для задоволення позовних вимог. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку про задоволення позову та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі викладеного,

Outcome: partial