Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Кетрисанівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 5,66 га в межах згідно з планом, розташована на території Буховецької сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належить спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-КР №007776, виданого Буховецькою сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області 23.10.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №3-276ч. Для прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач у січні 2021 року через представника звернувся до приватного нотаріуса Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиної С.А., але нотаріус видати свідоцтво про право на спадщину за законом відмовився з тих підстав, що відсутні докази останнього місця проживання померлої та визнання права власності на спадкове майно. Оскільки встановити останнє місце проживання спадкодавця не видавалось можливим та відмовою нотаріуса у заведенні спадкової справи [PERSON] з метою реалізації свого права на спадкування було подано позов до Бобринецького районного суду Кіровоградської області про встановлення місця відкриття спадщини. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19.04.2021 року по справі №383/166/21 [PERSON] відмовлено в задоволенні позову до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про встановлення місця відкриття спадщини. Пред`явивши вказане рішення приватному нотаріусу Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиній С.А. останньою визначено місце відкриття спадщини за місцем знаходження нерухомого майна та заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , проте на заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину позивач отримав відмову через пропущення строку для прийняття спадщини. Зазначає, у встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини так як йому не було відомо про місце відкриття спадщини та були наявні перешкоди у заведенні спадкової справи, що підтверджується рішенням суду по справі №383/166/21. За місцем реєстрації [PERSON] була відсутня у Буховецькій сільській раді, інформації про її місце проживання також не було, оскільки остання, як стало відомо відбувала покарання. Звернувшись до органу реєстрації актів цивільного стану з`ясовано, що [PERSON] померла, а місцем смерті є місто Нікополь Дніпропетровської області, що підтверджується зокрема отриманням позивачем дублікату свідоцтва про смерть в липні 2018 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, зверненням до нотаріальної контори та до суду з позовом про встановлення місця відкриття спадщини. Вважає, що зазначені обставини є поважною причиною пропущення строку для прийняття спадщини, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ухвалою суду від 18.11.2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.36-37). Ухвалою суду\~від 14.02.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.79-80). Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Пономарьов О.В. подав до суду клопотання про проведення розгляду справи призначеної на 10.03.2023 року за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.89). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.88). Своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористалась, причини неявки суду не повідомила, із заявою про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталась. ВідповідачКетрисанівська сільська рада відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, його представник в судове засідання не з`явився, хоча відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.83). Відповідач причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. [INFO] у місті Нікополь Дніпропетровської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 04.07.2018 року (а.с.9). Той факт, що позивач [PERSON] , являється сином померлої [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Виконкомом Буховецької сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області 15.02.1986 року (а.с.9). З копії відповіді Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №29-11-0.3-8506/2-20 від 10.09.2020 року на адвокатський запит від 02.09.2020 року вбачається, що у власності спадкодавця [PERSON] на підставі державного акту серії І-КР №007776, зареєстрованого 23.10.2001 року за №3-276ч перебуває земельна ділянка, площею 5,66 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Буховецької сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, також ці відомості внесені до Книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю членів колишнього КСП ім. Щорса Буховецької сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про отримання примірника Державного акту, так яка увійшла до складу спадщини (а.с.11-12). З копії відповіді Буховецької сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 14.09.2020 року №397 на адвокатський запит від 02.09.2020 року вбачається, що за даними погосподарської книги №1 від 2001-2005 років [PERSON] була зареєстрована на території Буховецької сільської ради та вибула в 2000 році (а.с.13-14). Відповідно до\~копії відповіді\~Виконавчого комітету\~Нікопольської міської\~ради №РГ-1119/20\~від 16.09.2020\~року на\~адвокатський запит\~від 02.09.2020\~року стосовно\~надання відомостей\~про реєстрацію\~місця проживання[PERSON] , [INFO] встановлено, що в картотеці відділу реєстрації та обліку громадян відсутні відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання останньої. Також повідомлено, що повноваження у сфері реєстрації місця проживання фізичних осіб делеговані до відання виконавчих органів сілких, селищних, міських рад з квітня 2016 року, тому для більш детального з`ясування відомостей про реєстрацію місця проживання запропоновано звернутись до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с.16). Нікопольський районний відділ головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на адвокатський запит відносно [PERSON] листом повідомив, що адміністративна послуга реєстрації місця проживання та зняття з реєстрації місця проживання не належить до його компетенції, що підтверджується копією листа (а.с.15). Також Нікопольський відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області на запит суду щодо надання інформації відносно місця реєстрації (проживання) [PERSON] листом повідомив, що з 04.04.2016 року повноваження з реєстрації місця проживання делеговані органам місцевого самоврядування, тому для перевірки актуальності інформації необхідно звернутись до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області (а.с.74). Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19.04.2021 року по справі №383/166/21 відмовлено [PERSON] в задоволені позову до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про встановлення місця відкриття спадщини спадкодавця [PERSON] , що підтверджується його копією (а.с.17-22). Відмовляючи у задоволенні позову суд зазначив, що зі змісту свідоцтва про смерть [PERSON] вбачається, що місцем її смерті зазначено місто Нікополь Дніпропетровської області, тобто останнє місце проживання спадкодавця відоме. Також рішенням встановлено, що до складу спадщини увійшла земельна ділянка площею 5,66 га, яка знаходиться на території Буховецької сільської ради, Бобринецького району, Кіровоградської області, тобто місцезнаходження нерухомого майна також відоме. Відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені та не спростовані в загальному порядку. Отже, встановлені вказаним судовим рішенням обставини доказуванню не підлягають. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиною С.А. заведена спадкова справа №69/2021, що підтверджується її копією (а.с.61-68). З матеріалів спадкової справи вбачається, що заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачем не подавалась. 19.08.2021 року представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиної С.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.62). Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались, заповіти від її імені не посвідчувались. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №57/02-14 від 19.08.2021 року приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошина С.А. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки в шестимісячний строк позивач не вчинив дій, передбачених ст.ст. 1268-1271 ЦК України, тобто не був зареєстрований на момент смерті зі спадкодавцем за однією адресою, а також не подавав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с.68). Відповідно до ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). За правилами ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.02.2022 року по справі № 953/15603/20 (провадження № 61-12451св21). Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] сплинув 15.11.2015 року, а до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивач через представника за довіреністю звернувся 19.08.2021 року, тобто пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини складає більше 5 років. За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності-достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За вимогами ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Звертаючись до\~суду з\~цим позовом,\~позивач посилався\~як на\~поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини на необізнаність про місце відкриття спадщини та наявність перешкод у заведенні спадкової справи. Проте надані позивачем докази щодо отримання інформації про встановлення останнього місця проживання спадкодавця, складу спадкового майна та встановлення в судовому порядку місця відкриття спадщини є недостатніми доказами, оскільки вчинялись в період після спливу строку, відведеного на прийняття спадщини. Таким чином, зазначені позивачем обставини для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали йому у встановлений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у порядку, визначеному статтею 1270 ЦК України. Отже, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивач в підтвердження поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не надав належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали їй подати заяву про прийняття спадщини у визначений законодавством строк, а зазначені ним причини не визнаються судом поважними. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed