Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

30.07.2021 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області звернувся позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] та [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Новоград-Волинського міського нотаріального округу Лінкевич Броніслав Адамович про визнання договору купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва та земельної ділянки недійсними. У позові посилається на те, що 11.07.2015 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. 24.09.2019 року рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду шлюб було розірвано. У період перебування у шлюбі, 11.09.2015 року, ними, за спільні кошти, було придбано земельну ділянку із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. 08.12.2015 року, згідно повідомлення про початок виконання будівельних робіт, розпочато будівельні роботи. Фінансування будівництва проводилось фактично за кошти позивача. На час розірвання шлюбу ступінь готовності складав близько 50-60%. У травні 2021 року позивач випадково дізнався від знайомого, що їхній спільний будинок та земельну ділянку відповідач [PERSON] одноособово продала [PERSON] . Позивач посилається на те, що вказана нерухомість є спільною сумісною власністю, а тому відповідач [PERSON] не мала права продавати вказане майно одноособово. У зв`язку із цим позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати недійсним договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва, об`єкта житлової нерухомості, загальною площею 101,6 кв.м., відсоток готовності 55%, адреса [ADDRESS] , від 22.07.2020 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Лінкевичем Б.А. та зареєстрований у реєстрі за № 736 та договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0.0906 га, кадастровий № 1811000000:00:034:0347, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Лінкевичем Б.А. та зареєстрований у реєстрі за № 737. 30.01.2021 року представник позивача адвокат Фрегер Г.Й. надіслав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 101,6 кв.м., відсоток готовності 55%, адреса [ADDRESS] , та земельну ділянку розміром 0.0906 га, кадастровий № 1811000000:00:034:0347, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/4120/21 від 30.07.2021 заяву представника позивача адвоката Фрегера Г.Й. задоволено та накладено арешт на вищевказану нерухомість шляхом заборони її відчуження до набрання законної сили рішенням у справі № 285/4120/21. 03.08.2021 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 09.11.2021 року за клопотанням представника позивача адвоката Фрегера Г.Й. ухвалою суду було витребувано у приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу Лінкевича Б.А. інформацію чи надавалась згода [PERSON] на відчуження спільного майна подружжя, а саме об`єкта незавершеного будівництва, об`єкта житлової нерухомості, загальною площею 101,6 кв. м., відсоток готовності 55%, та земельної ділянки розміром 0,0906 га, кадастровий номер: 1811000000:00:034:0347, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Окрім цього, цією ж ухвалою було витребувано у приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу Лінкевича Б.А. завірені копії договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва, об`єкта житлової нерухомості, загальною площею 101,6 кв. м., відсоток готовності 55%, та земельної ділянки розміром 0,0906 га, кадастровий номер: 1811000000:00:034:0347, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Лінкевичем Б.А. та зареєстрований у реєстрі № 737. 17.01.2022 року приватний нотаріус Лінкевич Б.А. надіслав на адресу суду завірені копії оспорюваних договорів. 15.02.2022 року ухвалою суду витребувано у приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу Лінкевича Б.А. завірену копію заяви на згоду [PERSON] на відчуження об`єкта незавершеного будівництва, об`єкта житлової нерухомості, загальною площею 101,6 кв. м., відсоток готовності 55%, та земельної ділянки розміром 0,0906 га, кадастровий номер: 1811000000:00:034:0347, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] - [PERSON] , посвідчене приватним нотаріусом Лінкевичем Б.А. та зареєстроване у реєстрі № 737. Ухвалою суду від 31.08.2022 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд справи по суті. 08.11.2022 року на виконання ухвали суду приватний нотаріус Лінкевич Б.А. надіслав до суду завірену копію заяви згоди [PERSON] на продаж незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки. У судовому засіданні представник позивача адвокат Фрегер Г.Й. вимоги позову підтримав, просив позов задовольнити. Додатково пояснив, що відповідачі не вправі були укладати договори купівлі-продажу, оскільки його довіритель [PERSON] не давав згоду на продаж вказаної нерухомості. Зазначив, що голова Брониківської сільської об`єднаної територіальної громади Житомирської області Залевська Н.Ф. не посвідчувала заяву [PERSON] про згоду на продаж незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки. Представник відповідача [PERSON] адвокат Кобрина Н.В. заперечила проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Окрім цього зазначила, що позивач вибрав не вірний спосіб захисту. У позивача було достатньо часу у підготовчому судовому засіданні уточнити позовні вимоги, однак вказаним правом він не скористався. Також просила покази свідка [PERSON] визнати недопустимими, оскільки голова Брониківської сільської об`єднаної територіальної громади Житомирської області Залевська Н.Ф., посвідчуючи заяву про згоду [PERSON] діяла як нотаріус, а тому не має права давати покази як свідок на підставі ст. 8 ЗУ Про нотаріат. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] згідно господарських книг не проживав на території Брониківської сільської об`єднаної територіальної громади Житомирської області та заяву про згоду на продаж нерухомості від [PERSON] вона не погоджувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, неодноразово повідомлялась про час та місце розгляду справи у суді, заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду не надсилала. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON] адвоката Фрегера Г.Й., представника відповідача [PERSON] - адвоката Кобрину Н.В., дослідивши матеріали справи, заслухавши свідка [PERSON] дійшов наступного висновку. Із рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбу у період з 11.07.2015 року до 25.10.2019 року (а.с. 8-9). Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки відповідач [PERSON] 11.09.2015 року купила у продавця [PERSON] земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за цільовим призначенням: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 10-11). Згідно будівельного паспорту № 138-н/15 на забудову земельної ділянки та повідомлення про початок будівельних робіт будівельні роботи офіційно розпочаті 08.12.2015 року (а.с. 13-16). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 22.07.2020 року відсоток готовності незавершеного будівництва, об`єкту житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] становить 55% (а.с. 17). Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Отже, вказане земельна ділянка та незавершене будівництво були придбані у шлюбі та, в силу ст. 60 СК України, являються спільною сумісною власністю сторін. Згідно копії договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку від 22.07.2022 року [PERSON] продала вказане незавершене будівництво, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 106-107). Крім цього, згідно копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.07.2022 року [PERSON] також продала земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 108-109). Вказані оспорювані позивачем договори були посвідчені приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Лінкевичем Б.А. та зареєстровано у реєстрі за № 736 та 737, відповідно. Приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Лінкевичем Б.А., як доказ про згоду на відчуження нерухомості співвласником, було використано заяву про згоду на продаж незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки від [PERSON] (а.с. 154). Вказана заява була посвідчена головою Брониківської сільської об`єднаної територіальної громади Житомирської області Залевською Н.Ф. 30.06.2020 року та зареєстрована в реєстрі за № 36. Однак, у судовому засіданні [PERSON] дала пояснення, що вона особисто не посвідчувала вказану заяву про згоду на відчуження нерухомості співвласником, було використано заяву про згоду на продаж незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки від [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Отже, із системного аналізу ч. 3 ст. 65 СК України та ч. 4 ст. 203 ЦК України встановлено, що згода на продаж незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки від позивача [PERSON] має бути подана письмово та належним чином нотаріально посвідчена. Також, ч. 1 ст. 215 ЦК України зазначає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Отже, у переліку цієї статті відсутня ч. 4 ст. 203 ЦК України. У свою чергу, ч. 1 ст. 220 ЦК, яка регулює\~правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, зазначає, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Всупереч ч. 1 ст. 220 ЦК України згідно позовних вимог позивач просить визнати недійсними договори купівлі продажу незавершеного будівництва житлового будинку та земельної ділянки. Окрім цього, відсутні будь-які позовні вимоги щодо заяви про згоду на продаж незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки від [PERSON] . Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Отже, вирішуючи питання, чи є належним обраний позивачем спосіб захисту, суд констатує той факт, що обраний ним спосіб захисту не є належним та ефективним способом захисту його порушеного права, що може застосовуватися для відновлення його порушених майнових прав. Позивач реалізував своє право на звернення до суду за захистом свого порушеного права, яке полягало у визнанні договорів купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки недійсними. Із змісту ч.2\~ст. 5ЦПК України\~вбачається, що суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону лише у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду. Однак у даному випадку суд не знаходить підстав для застосування положення ч. 2\~ст. 5 ЦПК України. З наведеного вище випливає, що суд позбавлений за своїм розсудом визначати інший спосіб захисту права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, якщо законом чи договором передбачено інший спосіб захисту, ніж той, який особа обрала при зверненні до суду. Невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для відмови в позові. Таким чином суд приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають з указаних вище підстав. Щодо посилань представника відповідача адвоката Кобриної Н.В. про визнання показів свідка [PERSON] недопустимими, оскільки голова Брониківської сільської об`єднаної територіальної громади Житомирської області Залевська Н.Ф., посвідчуючи заяву про згоду [PERSON] діяла як нотаріус, а тому не має права давати покази як свідок на підставі ст. 8 ЗУ Про нотаріат то суд звертає увагу на наступне. Відповідно до абзацу 11 ст. 8 ЗУ Про нотаріат нотаріус не має права давати свідчення в якості свідка щодо відомостей, які становлять нотаріальну таємницю, крім випадків, коли цього вимагають особи, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Як встановлено із заяви про згоду [PERSON] на продаж нерухомості нотаріальна дія вчинялась щодо [PERSON] . Клопотання про допит [PERSON] як свідка надійшло від [PERSON] , тобто від особи щодо якої вчинялась нотаріальна дія, а тому посилання адвоката Кобриної Н.В. на недопустимість доказу є безпідставним.

Outcome: dismissed