Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

08.12.2022 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов позов [PERSON] , в якому він просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу від 20.12.2019 року у справі № 362/7219/19, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області з частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімумуу для дитини відповідного віку на 1/6 частку з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повнолітня. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що наказом Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2019 року з нього були стягнуті на користь відповідачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.12.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, у позивача у новому шлюбі з [PERSON] народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Його дружина працює у закладі, який на даний час перебуває у встановленому простою. Таким чином, на даний час позивач утримує дружину, яка не працює, двох малолітніх дітей та сплачує частину з усіх видів його заробітку щомісячно аліментів на утримання старшої доньки, що для позивача є досить обтяжливим, виходячи з того, що його заробітна плата в середньому складає 17\~000 грн. У зв`язку з народженням у позивача ще двох дітей сімейний стан його змінився і, відповідно, матеріальний стан значно погіршився, оскільки на його утриманні перебуває вже 3 дітей. Стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі частини від всіх видів його заробітку ставить у нерівне становище інших малолітніх дітей позивача, яким залишається менша частина його доходу. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2022 року прийнято до розгляду цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів у порядку загального позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснила, що основною підставою для зменшення розміру аліментів є зміна сімейного стану платника аліментів. Погіршення матеріального становища [PERSON] пов`язане саме зі змінною сімейного стану. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що позивач не надає суду будь-яких доказів того, що його матеріальний стан погіршився, з позовної зави та доданих до неї матеріалів не вбачається, що позивач змінив місце роботи чи його заробітна плата зменшилася. Стверджуючи, що дружина позивача на даний час не працює, позивач при цьому не надає доказів того, що його дружина є непрацездатною та доказів того, що вона перебуває на його утриманні. Окрім того, позивач одружений з грудня 2013 року, а діти народжені у новому шлюбі у 2010 та 2013 роках, в той час як рішення суду про призначення аліментів постановлено 20.12.2019 року, тобто такі зміни у сімейному стані не настали після ухвалення судового рішення. Від відповідачки на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на таке. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181\~СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192\~СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зокрема, значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Судом встановлено, що судовим наказом Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5). Позивач з 07.12.2013 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Разом з [PERSON] позивач має двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданими копіями свідоцтв про народження (а.с. 11, 12). У відповідності із наданими копіями звітів про здійснені відрахування та виплати у 2020 році середня заробітна плата позивача складала 13069,85 гривень (а.с. 6); у 2021 році 13569,61 грн. (а.с.7), а у 2022 році (за період з 01.01.2022 року до 30.11.2022 року) зросла до 15556, 91 грн. (а.с. 8). Згідно довідки від 01.12.2022 року № 01-29/14 дружина позивача [PERSON] працює у Васильківському закладі дошкільної освіти № 7 «Іскорка» та відповідно до наказу від 28.02.2022 року № 01-09/14 з 01.03.2022 року перебуває у встановленому простою. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний у зв`язку із народженням ще двох дітей і матеріальний стан, оскільки його дружина вже тривалий час не працює та перебуває на його утриманні. Відповідно до частини третьої статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З наданих позивачем доказів вбачається, що його сімейний стан не змінився після стягнення з нього аліментів за судовим наказом від 20.12.2019 року, оскільки з нинішньою дружиною від зареєстрував шлюб у 2013 році, а двоє дітей, на яких він посилається у даному позові, народжені у 2010 році та 2013 році. Що стосується погіршення майнового стану позивача, на яке останній посилався у позові, то достатніх доказів вказаної обставини суду не надано. Так, довідка щодо простою у роботі його дружини не містить даних щодо припинення виплати останній заробітної плати і не є безумовним свідченням погіршення матеріального стану самого позивача. Згідно звітів про здійсненні відрахування у порівнянні з 2020 та 2021 роками рівень заробітної плати позивача у 2022 році зріс. Оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що відповідно до судового наказу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2019 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме її інтересам. Так, належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану мала місце до стягнення аліментів, тому не є безумовною підставою для зменшення їх розміру. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21).

Outcome: dismissed