Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

В листопаді 2022 року представник позивача звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 2017 року. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON] , 2011 р.н. та [PERSON] , 2014 р.н. Сімейне життя подружжя не склалося через різні характери, різні погляди на життя, непорозуміння один одного, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного та фактичного припинення шлюбних відносин. З листопада 2022 року сторони як сім`я не проживають, спільного господарства не ведуть, тобто припинили шлюбні стосунки. Шлюб між ними існує лише формально. Посилаючись на викладені обставини та неможливість подальшого збереження шлюбу, представник позивача просив шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище - « [PERSON] ». 28.11.2022 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач та його представник не з`явився, проте надав суду заяву, в якій підтримав свою позовну заяву, просив її задовольнити, також просив справу слухати без його участі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про перенесення слухання справи, чи про розгляд справи у його відсутність до суду також не надходили. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, 21.02.2023 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 20.06.2017 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №41 від 20.06.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 20.06.2017 року (а.с.8). Подружжя має спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується фотокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.08.2014 року (а.с.10) . Разом з тим відомості про батька неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , внесені відповідно до ч.1ст.135 СК України, тобто записані за вказівкою матері дитини. Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не підтримують подружні стосунки з листопада 2022 року. Шлюб фактично розпався. Позивач примирення не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до фотокопії свідоцтва про шлюб, позивачка не змінювала своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, тому після розірвання шлюбу прав передбачених ст.113 СК України остання не має. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем судовий збір при подачі позову сплачено не було. Таким чином судовий збір у розмірі 992,40 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved