Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

04 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ВАТ «Кіровоградгаз» та Світловодської дільниці Олександрійського УЕГГ про захист прав споживачів, шляхом визнання незаконними дії постачальника природного газу шляхом скасування оплати і не нараховування за розподіл природного газу. Ухвалою від 09 серпня 2021 року позов залишено без руху. 16 серпня 2021 року на виконання вищевказаної ухвали, [PERSON] подала до суду позовну заяву в новій редакції до ВАТ «Кіровоградгаз» про захист прав споживачів, шляхом визнання незаконними дії постачальника природного газу шляхом скасування оплати і не нараховування за розподіл природного газу. В своїх позовних вимогах просить суд зобов`язати відповідача скасувати заборгованість за послуги з розподілу природного газу в сумі 2439 грн. 08 коп. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що в серпні 2021 року вона одержала від ВАТ «Кіровоградгаз» рахунок за послуги з розподілу природного газу в сумі 2439 грн. 08 коп. Вважає, що відповідач не має законних підстав вимагати від неї оплати, оскільки між оператором газорозподільної системи та споживачами регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494 та на підставі Типового договору розподілу природного газу. Главою 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Оператор ГРС зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між оператором ГРС та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. Вона жодних заяв-приєднання до умов договору постачання природного газу від ВАТ «Кіровоградгаз» не отримувала. Договір на постачання природного газу ніде не бачила, та не читала, ніякої сплати на розподіл природного газу не проводила. До неї ніхто не приходив і акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін не складався, що свідчить про відсутність між нею та відповідачем укладеного договору про надання послуг. Як наслідок, відповідач не має права нараховувати їй заборгованість за послуги з розподілу природного газу. Ухвалою від 19 серпня 2021 року відкрито провадження у справі. Копію вищевказаної ухвали суду разом з позовною заявою та додатками представник відповідача отримав 24 листопада 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням. 03 листопада 2021 року представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого судового засідання. 03 грудня 2021 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позовної заяви [PERSON] в повному обсязі. Обгрунтовує свій відзив тим, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГШРМ та/або документальне підтвердження споживання природного газу. В серпні 2021 року [PERSON] було сплачено рахунок оператора ГРМ в розмірі 300 грн. та є факт документального підтвердження споживання природного газу. Оскільки, працівники ВАТ «Кіровоградгаз» приходили та знімали показники газового лічильника під підпис споживача. Від позивача до ВАТ «Кіровоградгаз» письмова вимога про надання споживачу підписаної уповноваженою особою оператора ГРМ письмової форми договору розподілу природного газу, не надходила. Ухвалою від 07 грудня 2021 року заяву представника позивача про перехід розгляду справи зі спрощеного позовного провадження на розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залишено без задоволення. Позивач та його представник, процесуальним правом на подання відповіді на відзив, не скористалися. 23 лютого 2023 року представник позивача, адвокат Баранчук Ю.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю та додатково пояснив, що оплата позивачем за послуги розподілу природного газу в серпні 2021 року в розмірі 300 грн. проведена помилково. Проте, із заявою про повернення помилково сплачених коштів до відповідача не зверталася. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 16 березня 2022 року, 19 травня 2022 року, 28 липня 2022 року, 12 вересня 2022 року, 14 листопада 2022 року, 16 січня 2023 року та 23 лютого 2023 року представник відповідача подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та час, в зв`язку з оголошеним воєнним станом в Україні та відсутністю фізичної можливості брати участь у судовому засіданні. Оскільки, жодних доказів на підтвердження вказаних в заяві обставин відповідач не надав, враховуючи те, що відповідач здійснює свою господарську діяльність на території Кіровоградської області, де не ведуться активні бойові дії, та всі підприємства, установи, організації повноцінно виконують свої функції, суд приходить до висновку, що підстав для подальшого відкладення розгляду справи не має, а вказані представником відповідача підстави є формальними, які лише затягують розгляд справи. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено слідуюче. [PERSON] , [INFO] , пенсіонерка та є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . (а.с.2, 7) Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 12 жовтня 2005 року, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки за [ADDRESS] . (а.с.3-5) Згідно повідомлення ВАТ «Кіровоградгаз» адресованого споживачу [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , за липень 2021 року по особовому рахунку [NUMBER] , станом на 31 липня 2021 року, заборгованість за послуги з розподілу природного газу становить 2439 грн. 08 коп. (а.с.3) Згідно довідки про фінансовий стан споживача [PERSON] за особовим рахунком [NUMBER] за період з 2020-2022 роки, вбачається, що 05 серпня 2021 року мала місце одноразова сплата за послуги з розподілу природного газу в сумі 300 грн. (а.с.29-30, 43-44) Згідно реєстру на зняття показників лічильника та проведення інструктажу населенню з безпечного користування побутовими газовими приладами та апаратами за 12 червня 2020 року, 17 листопада 2020 року, 12 січня 2021 року, 19 березня 2021 року, 11 травня 2021 року, 14 вересня 2021 року встановлено, що споживач [PERSON] надавала представникам ВАТ «Кіровоградгаз» показники лічильника та підтверджувала їх власним підписом. (а.с.31-36, 45-50) Згідно Акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін від 04 серпня 2017 року, [PERSON] підписала вказаний Акт, ти самим визначили з ВАТ «Кіровоградгаз» межу балансової належності між газовими мережами Оператора ГРМ та побутовим споживачем за адресою: вул.Гетьмана П.Сагайдачного, 46 в м.Світловодськ. Пунктом 6 вказаного Акту визначено, що даний акт є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу між Оператором ГРМ і побутовим споживачем, та складений у 2-х примірниках. (а.с.64) Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлені права та обов`язки споживачів, зокрема обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами статті 530 ЦК України, передбачено - якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( термін). Як визначено в статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, за формою Типового договору розподілу природного газу. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 1.3. розділу І Договору). Відповідно до пункту 7 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРМ, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Враховуючи наведене, сторони у спірних взаємовідносинах зобов`язані неухильно дотримуватись вимог чинного законодавства та умов Договору. Згідно з ст.1, п.5 ч.3 ст.20, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Закон України «Про ринок природного газу» від 9 квітня 2015 року визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу. Статтею 12 вказаного закону, яка регламентує правила постачання природного газу, визначено, зокрема, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постановою КМУ від 02.03.2015 року № 74 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання таким, що втратив чинність, Порядку встановлення роздрібних цін на природний газ для населення» затверджено форму «Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання". Відповідно до пункту 2.1 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Розділом 3 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року передбачено, що однією з підстав постачання природного газу побутовому споживачу є наявність укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно п.4 розділу 3 «Правил постачання природного газу», підтвердженням отримання послуг з газопостачання є заява-приєднання яку побутовий споживач зобов`язаний підписати та повернути один її примірник постачальнику. У випадку її не повернення постачальнику, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ. Враховуючи те, що позивач, як споживач природного газу оплатила послуги з розподілу природного газу в серпні 2021 року в розмірі 300 грн., факт споживання природного газу не заперечує, надавала в законний спосіб інформацію про споживання природного газу, 04 серпня 2017 року підписала Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, то фактично [PERSON] вчинила дії, які засвідчують укладення та існування між сторонами у справі договору розподілу природного газу. Твердження представника позивача в судовому засіданні, що сплачені кошти в сумі 300 грн. в серпні 2021 року є помилково сплаченими, суд вважає таким, що не підтверджується жодним з наданих суду доказів. Відсутні будь-які докази на підтвердження факту вчинення дій щодо повернення помилково сплачених коштів позивачем. Правильність нарахування відповідачем заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 2439 грн. 08 коп. суд не розглядає, оскільки позивач в своїй позовній заяві не оспорює нарахований розмір заборгованості. Таким чином, суд не вбачає порушення прав позивача та відповідно підстав для задоволення позовних вимог. У відповідності до ст.141 ЦПК України, судові витрати у справі слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed