Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

У червні 2022 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] , [PERSON] до територіальної громади в особі Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла [PERSON] . Ще при житті, а саме: 10 травня 2018 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області Каніщевою А.М. та зареєстровано в реєстрі за № 09, в якому зробила заповідальне розпорядження: 1. житлову квартиру [ADDRESS] ; 2. земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,1405 га розташовану на території Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами населеного пункту; 3. земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,4012 га, розташовану на території Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області [PERSON] заповіла [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області; 1. земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,1406 га розташовану на території Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами населеного пункту; 2. земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,4012 га, розташовану на території Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами населеного пункту; 3. земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1500 га, розташовану по [ADDRESS] [PERSON] заповіла [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Щасливе Оріхівського району Запорізької області. Вищезазначений заповіт на час відкриття спадщини не змінений та не відмінений. Позивачі, як спадкоємці за заповітом, звернулися до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявами про відкриття спадщини, на підставі яких відкрита спадкова справа. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 вересня 2021 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за заповітом після померлої [PERSON] з тих підстав, що наданий спадкоємцями заповіт складений та посвідчений з порушенням чинного законодавства. У зв`язку з цим, позивачі вимушені звернутись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно. Ухвалою суду від 10.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи. Ухвалою суду від 02.08.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник - адвокат Заярна М.А. у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивачів надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивачів та їх представника, без фіксування процесу технічними засобами, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Представник відповідача, який про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.93, 104, 106). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді: житлової квартири та земельних ділянок. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 290/2021 вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , за заповітом прийняли її донька - [PERSON] та онучка - [PERSON] , про що ними складено заяви, зареєстровані 03 вересня 2021 року за № 900 та 901 відповідно (а.с. 63, 63 зворотна сторона). Окрім позивачів, спадкоємців після померлої [INFO] [PERSON] , немає. Згідно з копією довідки № 445, виданої 07.10.2021 сільським головою Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , постійно мешкала і була зареєстрована на території Новоолександрівської сільської ради за адресою: [ADDRESS] по день смерті, тобто [INFO] . Спільно з нею на день смерті була зареєстрована донька - [PERSON] (а.с. 76). В матеріалах спадкової справи міститься заповіт від 10 травня 2018 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області Каніщевою А.М., зареєстрований в реєстрі за № 09, відповідно до якого [PERSON] , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, без погроз, примусу чи насильства, як фізичного, так і морального на випадок своєї смерті зробила таке заповідальне розпорядження: - житлову квартиру [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,1405 га розташовану на території Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами населеного пункту та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,4012 га, розташовану на території Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами населеного пункту [PERSON] заповіла [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області, Україна; - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,1406 га розташовану на території Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами населеного пункту; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,4012 га розташовану на території Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами населеного пункту; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1500 га, розташовану по [ADDRESS] [PERSON] заповіла [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Щасливе Оріхівського району Запорізької області (а.с. 69). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , які прийняли, але не оформили спадщину. Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Запорізької районної нотаріальної контори Кравцової Л.М. від 29 вересня 2021 року вихідний № 1312/02-31, позивачам відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] - [PERSON] (а.с. 76 зворотна сторона - 77). Причиною для відмови у вчиненні вищевказаної нотаріальної дії стало те, що зазначений вище заповіт, складений та посвідчений з порушенням чинного законодавства, а саме: посвідчувальний напис під заповітом не відповідає додатку № 1 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року за № 3306/5, хоча, відповідно до пункту 2.11 вказаного Порядку, посвідчення заповітів здійснюються шляхом вчинення посвідчувальних написів на відповідних документах, які підписуються посадовою особою органу місцевого самоврядування і скріплюються гербовою печаткою відповідного органу місцевого самоврядування згідно з відповідними додатками. Відповідно до cтатті 47 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам законодавства. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною третьою статті 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з положеннями ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до підпункту 5.1 пункту 5 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусам України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту, перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє в його прийомі. Частиною 1, 2 ст. 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Відповідно до частин 1-3 ст. 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 за № 3306/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 за № 1298/20036 (далі - Порядок) визначено порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, у тому числі й порядок посвідчення заповіту. Як зазначив Вищий спеціалізований суд України у своєму листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, відсутність у тексті заповіту напису, що він складався та посвідчувався поза приміщенням нотаріальної контори, виконкому місцевої ради, але в межах нотаріального округу, не є істотною умовою для визнання заповіту недійсним, якщо судом буде встановлено, що форма заповіту відповідає вимогам ст. 1247 ЦК і волевиявлення заповідача було вільним. На теперішній час заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] , є дійсним, ніким не оспореним, а невірно зазначений під заповітом посвідчувальний напис не впливає на волю заповідача, оскільки її волевиявлення було вільним, спрямованим на передачу належного їй майна саме позивачам, права інших осіб не порушені, а відтак не є підставою для визнання його недійсним чи нікчемним. Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як встановлено положеннями ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов`язковою. Право власності, при цьому, виникає з моменту такої реєстрації. Згідно зі ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до п. г ч. 1. ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] належить на підставі: 1/2 частина - свідоцтва про право власності на житло, виданого 17.05.2006 (а.с. 32, 33); 1/2 частина - свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 27.07.2012 державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 1232 (а.с. 34, 35). Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 5,1405 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, кадастровий номер 2322187900:01:003:2073 належить на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 647190, виданого 23.03.2010 (а.с. 29, 28). Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,4012 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, кадастровий номер 2322187900:01:002:2317 належить на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 857449, виданого 22.03.2010 (а.с. 31). Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 5,1405 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області кадастровий номер 2322187900:01:003:2072 належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.05.2012 державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 849 (а.с. 27, 26, 30). Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,4012 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області кадастровий номер 2322187900:01:002:2316 належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.05.2012 державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 851 (а.с. 39, 40). Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] кадастровий номер 2322187901:03:002:0384 належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.05.2012 державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 847 (а.с. 42, 41). Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2011 № 868, правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved