Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивачка звернулася із вказаним позовом до суду. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] народилася [PERSON] (далі - Позивачка), батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (далі - Відповідачка). Шлюб батьки Позивачки не реєстрували, народила Відповідачка у 17 років. Як повідомляє Позивачка, з моменту її народження батьки проживали деякий час разом, однак через постійні конфлікти та непорозуміння розійшлися і на нетривалий час Позивачка у віці приблизно 6 років залишилася проживати з матір`ю. В подальшому з підстав, що Відповідачка не належним чином виконувала свої материнські обов`язки, систематично зловживала алкоголем, у присутності дитини поводила себе розпусно, батько Позивачки забрав її до себе у свою нову родину. 16.02.2016 рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 83 «Про визначення місця проживання малолітнього» визначено місце проживання Позивачки разом з батьком. Після вказаного, Відповідачка, як мати, більше не проживала із донькою (Позивачкою) однією родиною. Та з вказаного часу, Відповідачка самоусунулась від виховання та утримання дитини і до теперішнього часу долею доньки, її вихованням та утриманням не займається, не турбується і не цікавиться про її фізичний і духовний розвиток (про що були поданні адвокатські запити до лікарні та шкіл, де навчається Позивачка), весь цей час Відповідачка не цікавилась донькою, не телефонувала а ні в школу, а ні до музичної школи, не відвідує дитину, не виявляла бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь в її вихованні, загалом не проявляє про неї щонайменшої материнської турботи. Батько та бабуся Позивачки ніколи не перешкоджали Відповідачці приймати участь у вихованні, спілкуванні, піклуванні та утриманні дитини. Однак Відповідачка не вчиняє та не вчиняла будь-яких спроб щодо виконанню своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Батько разом із бабусею Позивачки, не дивлячись на повну відсутність допомоги матері доньки, її забезпечували та надавали необхідні умови для розвитку та навчання дитини. З 9 років Позивачці повністю замінила матір її бабуся [PERSON] , вона забрала жити [PERSON] до себе, повністю турбується її станом здоров`я, одягає її, годує, вирішує всі шкільні та побутові проблеми, саме бабуся укладає декларації з сімейним лікарем, повністю супроводжує [PERSON] під час її стаціонарного лікування. В школі та в музичній школі класний керівник та викладачі контактують лише з нею, при цьому матір Позивачки ніколи не бачили і не чули. Батько також приймає участь у житті доньки. 29.10.2018 батько надав бабусі нотаріальну довіреність щодо представництва інтересів його донькою - бабусею. В вересні 2022 через складні сімейні обставини, а саме щодо протиправної поведінки з боку Відповідачки по відношенню до дитини, бабуся була вимушена звернутися до адвоката з метою вирішення питання виконання матір`ю її батьківських обов`язків. В ході бесіди з бабусею та безпосередньо з Позивачкою в присутності її батька, встановлено що з 2016 року Відповідачка взагалі жодної матеріальної допомоги не надає, участі у житті доньки не приймає, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та жодним чином не забезпечує здобуття донькою повної загальної середньої освіти. Після вказаного, батько Позивачки 26.09.2022 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із заявою про стягнення із Відповідачки на утримання Позивачки аліментів. Заява задоволена, аліменти з Відповідачки стягнуто. Вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання матері виконувати відносно дитини свої батьківські обов`язки, покладені на неї законом. Така поведінка Відповідачки по відношенню до дитини є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками. При цьому, за період з лютого 2016 року по сьогоднішній день Відповідачка жодного разу не сплатила аліментів. Таким чином, Відповідачка у цій справі є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , проте вона не бере участі у вихованні дитини, не провідує доньку, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину, Відповідачка повністю самоусунулася від виконання своїх материнських обов`язків, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання доньки та забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 25.10.2022 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 17.01.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Пояснення учасників справи в судовому засіданні. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримують у повному обсязі, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заяв, клопотань, відзиву на позов не надано. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, надала висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки остання не виконує своїх батьківських обов`язків, у зв`язку із чим і було прийнято відповідне рішення про доцільність позбавлення батьківських прав. У судове засідання третя особа [PERSON] не з`явився. Частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та обов`язки сторін, а відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання до суду не з`явився без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до положень статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з абз. 3 ч.2 ст. 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20, зокрема, роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у м. Суми, батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 18.08.2021. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради №83 від 16.02.2016, визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком, [PERSON] . 29.09.2022 Ковпаківським районним судом м. Суми видано судовий наказ про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 26.09.2022. Відповідач не цікавиться життям доньки, не відвідувала і не відвідує її в в гуртках, в школі. Дані факти підтверджуються довідками, а саме: - довідкою №01-12/286 від 06.10.2022, виданою КУ Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №10 ім. Героя Радянського Союзу О. Бутка; - довідкою №23/01-27 від 29.09.2022, виданою КЗ Сумської міської ради - Сумська дитяча музична школа №3; - довідкою №05-26/3/643 від 29.09.2022, виданою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» СМР. Фактичні будь-які стосунки між дитиною та відповідачем були припинені. Проживають окремо одна від одної. Відповідач від спілкування з дитиною, її виховання та утримання самоусунулася, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться про стан здоров`я, фізичний і духовний розвиток дитини, не надає матеріальної допомоги на її виховання. Вищевказані обставини відповідачем не спростовані. Згідно висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 01.03.2023 № 27.1-26/1496, Батьки [PERSON] шлюб не реєстрували. З самого дитинства мати не приділяла уваги вихованню доньки, не утримувала матеріально, не цікавилась її потребами. Рішенням виконавчого комітету № 83 від 16.02.2016 року місце проживання дитини визначено разом з батьком. З 9 років вихованням та утриманням доньки займається її бабуся. Батько проживає окремо, але з донькою спілкується, підтримує матеріально. З метою підготовки відповідного висновку по суті справи, спеціалістом Управління 18 листопада 2022 року було проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Під час перевірки умов проживання, встановлено, що для дівчинки створені необхідні умови для проживання, навчання. У [PERSON] є окреме місце для відпочинку, стіл для навчання, одяг та взуття відповідно до сезону, шафа для зберігання власних речей. В квартирі зроблений ремонт, житло обладнано сучасною технікою, меблями. Під час проведення обстеження умов проживання була проведена розмова з [PERSON] , її бабусею, [PERSON] , та батьком, [PERSON] . Вони пояснили, що їм невідомо місцезнаходження [PERSON] , мати не виявляє бажання спілкуватися з донькою, займатися її вихованням, не цікавиться потребами, здоров`ям дитини. Останнім часом мати взагалі не бачилася з донькою, не дарувала подарунки, матеріальної допомоги не надавала. [PERSON] повністю усвідомлює наслідки подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав її матері та підтримує її у повному обсязі. Всі питання щодо виховання, матеріального забезпечення, навчання, розвитку та лікування [PERSON] вирішуються її бабусею. Дівчинка навчається в школі, займається музикою (в квартирі є піаніно, з дівчинкою займається бабуся, яка працює викладачем по класу фортепіано). Провести розмову з [PERSON] не було можливо у зв`язку з відсутністю засобів зв`язку. Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що мати свідомо тривалий час ухиляється від своїх батьківських обов`язків, не бажає підтримувати дитину матеріально, цікавитися її здоров`ям, потребами, навчанням, інтересами, розвитком, не розуміє необхідності своєї участі у житті доньки. Враховуючи викладене,

Outcome: approved