Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

До суду звернувся позивач ПрАТ «АК «Київводоканал» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 18 872,20 грн., 3-х % річних в розмірі 1 525, 65 грн., інфляційних втрат в розмірі 4 749, 92 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 481 грн. та витрат за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 33 грн. Вимоги позову мотивовано тим, що 26.04.2014 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема й в частині визначення виконавця послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення. 05.08.2014 р. в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньо будинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. У разі відмови споживачів від отримання послуг, дана відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Відповідач є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Жодних відмов від отримання послуг від неї не надходило. Внаслідок не виконання відповідачем зобов`язань із своєчасної оплати спожитих послуг за період з 01.05.2016 по 31.01.2023 з водопостачання та водовідведення, внаслідок чого утворилася вказана заборгованість. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.08.2022 ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Відповідач скористався правом надання відзиву, у якому остання заперечує щодо нарахованої суми боргу у розмірі 18 659, 96 грн., яка нарахована за період з травня 2016 по січень 2022. Відповідач зазначає про необхідність застосування строку позовної давності до заявленої вимоги, враховуючи, що позивач звернувся до суду 30.05.2022, а отже міг заявити вимогу про стягнення заборгованості лише з травня 2019 року. Крім того, відповідач вказує на те, що з 2011 року фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , а отже, фактично не отримує послуги за адресою: [ADDRESS] . Зокрема, посилається на те, що в матеріалах позовної заяви відсутні належні докази на підтвердження факту споживання відповідачем наданих послуг з постачання холодної води та водовідвення за вищевказаною адресою. Ухвалою суду від 07.02.2023 постановлено витребувати від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» відомості, що підтверджують право власності/користування об`єктом нерухомості за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні подала клопотання про закриття провадження в частині суми основного боргу у розмірі 11 000 грн. у зв`язку зі сплатою відповідачем вказаної суми, при цьому просила стягнути з відповідача основну суму заборгованості у розмірі 7 872,20 грн., 3 % річних - 1 525, 65 грн., інфляційні втрати у розмірі 4 749,02 грн., судові витрати та 33 грн., що сплачено за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав. Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення вимог позову в понвому осбязі, посилаючись на викладене у відзиві, просила застосувати строки позовної давності, а також врахувати часткову сплату боргу у розмірі 11 000 грн. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позову з наступних підстав. 26.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198 від 10.04.2014 року, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами. Так ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено п. 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. 05.08.2014 р. в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення щодо публічного договору (оферти) про надання Публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Вказано, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг. У відповідності до п. 1.1 Договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати Боржнику відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а Боржник зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. П.п. 1, 10 п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дають визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. За приписами ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13). Відповідач, з поміж-іншого також посилається на те, що фактично з 2011 року не проживала в м. Києві, а отже не користувалась наданими послугами з постачання холодної води та водовідведення. Вказане підтверджується довідкою Виконавчого комітету Ірпінської міської ради про те, що [PERSON] дійсно проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 2011 року. Тоюто, з 2011 року відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] . Однак, суд не приймає зазначені доводи до уваги, оскільки відповідачем не було доведено в процесі розгляду справи того факту, що вона не є власником квартири [ADDRESS] , а отже, відповідач як власник квартири, несе тягар матеріальної відповідальності по сплаті послуг за водопостачання та водовідведення. Також, відповідно до інформації про задеклароване місце проживання особи Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА відповідач [PERSON] , [INFO] з 1996 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, відповідач з травня 2016 по січень 2022 отримувала послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору у вищевказаній газеті, на адресу позивача - ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від відповідача не надходило. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначається окрема для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочного інтервалу. Отже, як встановлено судом, в порушення умов Договору та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг в період з травня 2016 року по січень 2022 року з водопостачання та водовідведення виконувала не неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 18 872,20 грн., що складається з: 18 659, 96 грн. - заборгованість з оплати за послуги з водопостачання та водовідведення, 47, 88 грн. - заборгованість зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку, 164, 36 грн. - заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування. Також, відповідачем не надано до суду доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Також суд вважає, що у зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, позивачем правомірно нараховано 3% річних у розмірі 1 525, 65 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4 749, 92 грн. Щодо застосування строків позовної давності, слід зазначити наступне. Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3677/17, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення ст. 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму). Відповідно до усталених загальних правових висновків Верховного Суду щодо порядку застосування позовної давності, викладених, зокрема, в постановах від 23 січня 2020 року у справі № 916/2128/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 914/197/19, виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За частинами 1, 2 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.05.2016 по 31.01.2022 включно. При цьому, вбачається, що ПрАТ «АК «Київводоканал» звернувся з позовом до Деснянського районного суду м. Києва 30.05.2022, про що свідчить відбиток вхідного штемпеля. В процесі судового розгляду відповідачем частково погашено заборгованість і внесено на рахунок позивача 11 000 грн. в рахунок сплати боргу за надання послуг. Стороною позивача надано до суду клопотання, у відповідності до якого вказує на те, що станом на 21.02.2023 відповідачем частково сплачена заборгованість, розмір основного боргу становить 7 872, 20 грн., при цьому 3 % річних, інфляційна складова та судові витрати не сплачено. Зважаючи на викладене, позивач просив закрити провадження в частині суми боргу у розмірі 11 000 грн. у зв`язку зі сплатою. На підтвердження викладеного, стороною позивача надано суду Довідку від 21.02.2023 відповідно до якої, у відповідача за період з 01.05.2016 по 31.01.2022 обліковується заборгованість перед ПрАТ «АК «Київводоканал» по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] у сумі 7 872, 20 грн. Проте, окрім зазначеної довідки, стороною позивача не надано суду розрахунку заборгованості, складеного з врахуванням часткової сплати боргу, однак довідка містить лише загальну суму залишку боргу, без вказівки щодо періоду, на який розподілено часткову сплату заборгованості. Загалом, клопотання про закриття провадження в частині сплати боргу у розмірі 11 000 грн. не підлягає задоволенню у зв`язку з необґрунтованістю, відсутністю належного розрахунку заборгованості станом на день ухвалення рішення Також суд зауважує, що сторона позивача не надавала жодних контраргументів та заперечень щодо відзиву, а також заяви відповідача про застосування строків позовної давності. Як встановлено судом, позивач звернувся до суду з даним позовом 30.05.2022, при цьому, просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.05.2016 по 31.01.2022 включно. Отже, за вимогами про стягнення заборгованості за період з травня 2016 по травень 2019 включно позивач пропустив строк звернення до суду, а тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє у зв`язку зі спливом позовної давності. При цьому, суд вважає за необхідне, у зв`язку з ненаданням стороною позивача належного розрахунку заборгованості з урахуванням сплати відповідачем частини боргу, здійснити розрахунок з врахуванням викладеного та застосуванням строків спливу позовної давності, наступним чином. 18 872, 20 грн. - вимога щодо сплати основного боргу. - 9 414, 05 грн.(нарахована сума основного боргу за період до травня 2019) = 9 458, 15 грн.( залишок основного боргу) При цьому, відповідач сплатила 11 000 грн., отже зазначена сума покриває 9 458, 15 грн.( залишок основного боргу) (11 000 грн. - 9 458, 15 грн.) = 1 541, 85 грн., при цьому зазначена сума повністю компенсує нараховані 3 % річних у розмірі 1 525, 65 грн., а різниця у 349, 63 грн. частково сплачує інфляційну складову боргу, а відтак, залишок недосплаченого боргу складає 3 383, 23 грн., що обраховано наступним чином - 4 749, 92 грн.- 349, 63 грн. Зважаючи на викладене, з урахуванням часткової сплати боргу, з відповідача підлягає до стягнення 3 383,23 грн., що становить інфляційну складову боргових зобов`язань, а також підлягає до сплати 33 грн., що становить вартість витрат за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 481 грн.

Outcome: partial