Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить: визнати квартиру [ADDRESS] спільним майном набутим в період шлюбу з відповідачем, та визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеної квартири; визнати легковий автомобіль марки Chevrolet, модель Aveo, 2008 року випуску, синього кольору д.н.з. [NUMBER] спільним майном, набутим в період шлюбу та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного вище автомобіля. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 06.08.1983 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання в шлюбі, за спільні кошти, сторони придбали у власність квартиру [ADDRESS] та легковий автомобіль марки Chevrolet, модель Aveo, 2008 року випуску, синього кольору д.н.з. [NUMBER] . Позивач вказує на те, що таке майно придбано за спільні кошти подружжя, а тому є спільною сумісною власністю, не зважаючи на те, що відповідні договори укладено відповідачем. [PERSON] вказує на те, що має право на 1/2 частину такого майна у зв`язку із чим звернулась до суду за захистом своїх прав на належне їй майно. Відповідач подав до суду відзив у якому позовні вимоги визнав частково, а саме щодо набуття спірного майна у період шлюбу. Натомість щодо вартості майна та питання його розподілу вимоги не визнав. Вказує на те, що дійсно перебуває у шлюбі з [PERSON] , справа щодо розірвання шлюбу перебуває у провадженні суду. Фактично спільне проживання із позивачем припинено 30.12.2021. [PERSON] також вказав на те, що при вирішенні спору необхідно встановити об`єм спільного майна подружжя та обставини його набуття. При цьому зазначив, що позивач забрала усі їх заощадження (280 євро, 10000,00 грн.,) та особисті речі відповідача (золоті прикраси: ланцюжок, підвіска-ладанка, обручка 20 г) на загальну суму 56000,00 грн. Ухвалою від 15.07.2022 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 23.09.2022 судом призначено судову автотоварознавчу експертизу. Ухвалою від 17.11.2022 провадження у справі поновлено. Ухвалою від 10.01.2023 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи. У судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. [PERSON] зазначила, що спільне майно у виді квартири та автомобіля було набуто ними за період шлюбу для чого кожний із подружжя докладав зусиль. На даний час відповідач бажає створити нову сім`ю, а тому вона має намір документально оформити свої права на частину спільного майна, з метою попередження його відчуження [PERSON] , який має борги. Також вказала, що має намір користуватися як квартирою так і автомобілем, а тому просить визнати її право на половину спірного майна. Представник позивача вказав, що на даний час не ставиться питання про поділ спірного автомобіля, натомість позивач просить визнати її право власності на 1/2 частину такого автомобіля. Відповідач у судовому засіданні спільність майна фактично не заперечував. Вказав, що автомобіль є неподільним майном, а тому половину його вартості згоден виплатити позивачу. Також додав, що позивач отримала близько 76000,00 грн. у виді їх заощаджень та його золотих прикрас. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 06.08.1983 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Катеринівським сільвиконкомом Лебединського району, актовий запис № 6, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). 28.12.1999 між ТОВ «Лебединське» в особі директора [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ТОВ «Лебединське» продало, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] , та яка складається з трьох кімнат жилою площею 35,3 кв. м, в тому числі загальною площею 52,5 кв. м. Договір посвідчено приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В., зареєстровано в реєстрі за № 4318 (а.с. 11-12). На договорі міститься реєстраційний напис № 8440 від 28.12.1999 про те, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер 8440 від 28.12.1999, виданий на ім`я [PERSON] , документ, що підтверджує правовласника - договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу, Сумської області від 28.12.1999 № 4318 (а.с. 13-15, 73-75). Згідно з висновком про вартість об`єкту оцінки, станом на 04.07.2022 ринкова вартість об`єкта нерухомості трикімнатної квартири, загальною площею 52,5 кв. м, за адресою: [ADDRESS] з урахуванням всіх соціально-економічних факторів (без урахування ПДВ) складає 208900,00 грн. (а.с. 27-29). Крім того, 11.11.2020 між [PERSON] (продавець) в особі [PERSON] та [PERSON] (покупець) укладено договір № 5946/2020/2292957 відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві автомобіль марки Chevrolet, модель Aveo, 2008 року випуску синього кольору. Згідно з п. 3.1 договору, ціна транспортного засобу складає 40000,00 грн. (а.с. 32, 49). При цьому, відповідно до висновку № 5/2021 за результатами судової автотоварознавчої експертизи ринкова (дійсна) вартість автомобіля марки Chevrolet модель Aveo 1.5 LS, 2008 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікатор VIN: [NUMBER] , кузов номер: [NUMBER] в цінах на час проведення експертизи 18.10.2022, без урахування ПДВ, складає 151923,00 грн. (а.с. 88-101). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст. 63 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України). Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17-ц. Тобто щодо майна, набутого за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя. Як встановлено судом, майно квартиру та автомобіль [PERSON] та [PERSON] придбали під час шлюбу за спільні кошти, що не заперечувалось відповідачем, тобто спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~372\~ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За таких обставин, враховуючи, що спірне майно було придбано сторонами за спільні кошти у шлюбі в інтересах сім`ї, воно відповідає критерію спільного майна подружжя, та відповідно кожен із подружжя має право на 1/2 частину такого майна, виходячи із презумпції рівності часток, яка ніким не була оспорена. При цьому відповідач вказував на те, що при вирішенні питання щодо поділу майна, необхідно враховувати кошти в розмірі близько 76000,00 грн., які позивач отримала в тому числі у виді майна, коли покинула їх спільне місце проживання. З даного приводу суд звертає увагу на положення ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. [PERSON] не було надано жодних доказів на підтвердження зазначених ним обставин, зокрема щодо готівкових коштів, які як він вказав забрала із собою позивач, та його золотих прикрас. За таких обставин, суд вважає вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1886,00 грн. (а.с. 16, 51).

Outcome: approved