Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд позовом до [PERSON] , Першої Луцької державної нотаріальної контори, про зняття арешту із спадкового майна. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] . Вказує, що прийняла спадщину у відповідності до ст. 1268 ЦК України, оскільки, на час смерті матері, постійно проживала разом з нею. Однак, на момент оформлення спадкових прав у 2021 році їй стало відомо, що на спадковий будинок [ADDRESS] накладений арешт ухвалою Луцького міського суду від 24.07.2000 року у справі №2-3320/2000 в якості забезпечення позову за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Вважає, накладення даного арешту помилковим, оскільки, власником спірного нерухомого майна була її матір [PERSON] , а учасники вищезазначеної цивільної справи жодного відношення до цього майна не мають. На підставі наведеного, просить суд, зняти арешт із спадкового майна [PERSON] , зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційний номером обтяження: 6711674, зареєстрований 03.03.2008 року реєстратором: Друга Луцька державна нотаріальна контора на підставі обтяження: повідомлення №13537 від 26.07.2000 року Луцький міський1 суд, тип обтяження: арешт (архівний запис), обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] . Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків у ній зазначених. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2022 року відкрито загальне\~позовне провадження\~у даній\~справі,\~розпочато підготовче\~провадження у\~справі. Ухвалою Луцького міськрайонного\~суду Волинської\~області від\~06\~грудня 2022\~року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області також до судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв про слухання справи без його участі, відзиву на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що 41/50 частини житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 111,2 кв.м., належить [PERSON] на підставі договору на право забудови і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідчений Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 24.08.1953 року та 9/50 частин даного житлового будинку належить позивачу на підставі договору дарування від 29.10.1988 року, посвідченого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою (а.с. 12 зворот). Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй вищезазначене майно. Згідно інформації, наданої приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Онищук І.П. від 01.06.2022 року, позивачу роз`яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину не є можливим, оскільки, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про арешт будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). На підставі доданих письмових доказів, судом встановлено, що згідно ухвали Луцького міського суду від 24.07.2000 року у справі №2-3320/2000 в якості забезпечення позову в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт (а.с. 15-18). Як вбачається з акту державного виконавця від 01.08.2000 року по виконанню ухвали Луцького міського суду від 24.07.2000 року про забезпечення позову та накладенню арешту на майно [PERSON] , державним виконавцем встановлено, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не прописаний і не проживає, майна, що належить останньому не виявлено (а.с. 21). Відтак, ухвала суду від 24.07.2000 року було повернута ВДВС Луцького МУЮ у Волинській області до суду без виконання (а.с. 22). Однак, Луцький міський суд повідомленням №13537 повторно скерував ухвалу суду від 24.07.2000 року про накладення арешту на житловий будинок [ADDRESS] для виконання в Другу Луцьку державну нотаріальну контору. У зв`язку з цим, 03.03.2008 року у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно були внесені відомості про арешт (архівний запис) спірного нерухомого майна та заборону на його відчуження, реєстратор: Друга Луцька державна нотаріальна контора, підстава: повідомлення Луцького міського суду №13537 від 26.07.2000 року, об`єкт обтяження: [ADDRESS] , власник: [PERSON] (а.с. 20). Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що зазначення [PERSON] власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є помилковим та не підтверджується жодними доказами. Відтак, позивачу належить право на успадкування вищевказаного майна, а наявність арешту перешкоджає їй у здійсненні такого власності. Враховуючи наведене, права позивача підлягають захисту в судовому порядку шляхом зняття арешту з нерухомого майна, а тому, аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача. Таким чином, з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 496,20 грн. сплаченого судового збору з кожного.

Outcome: approved