Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

01.02.2023 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, у якому просила стягнути з [PERSON] , на свою користь аліменти на утримання двох дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначається про те, що сторони перебували в зареєстрованому щлюбі. Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 28.10.2022 року шлюб було розірвано. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . У добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. З підстав стягнення аліментів позивач змушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 08.02.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала до суду письмову заяву від 03.03.2023 року про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що позовні вимоги про стягнення аліментів вона підтримує, та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. 03.03.2023 року подав до суду телефонограму, в якій визнає позовні вимоги та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом частини четвертої статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи 15.09.2017 року Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №66, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 28.10.2022 року шлюб було розірвано. Позивач разом з дітьми проживають разом за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №463, виданої Виконавчим комітетом Котелевської селищної ради 31 січня 2023 року. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей, та не надає добровільно матеріальну допомогу на дітей, тому позивач змушена була звернутись з позовом до суду. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України (далі СК України) є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Згідно з частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 184 СК України). Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу). Відповідач пред`явлені до нього позовні вимоги про стягнення аліментів визнав у повному обсязі. При цьому суд враховує положення сімейного законодавства, яким визначено, що аліменти у розмірі 1/3 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на двох дітей, також суд враховує положення щодо гарантованого і рекомендованого мінімального розміру аліментів, і виходить з того, що вказаний рекомендований розмір аліментів є мінімальним, і не є поняттям, обмежуючим розмір аліментів, при умові, що батько дитини має матеріальну можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. З урахуванням доводів позову та наданих доказів, суд дійшов висновку щодо стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини доходу на дітей, оскільки це в першу чергу відповідатиме їх інтересам та не порушить прав сторін. Аліменти у заявленому розмірі підлягають стягненню до досягнення дитиною повноліття. Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем до суду позову, а саме з 01.02.2023 року. Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог статей 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved