Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

В листопаді 2022 року Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю п`ятьох дітей, двоє з яких [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач. Після смерті матері діти залишились без батьківського піклування, 04.11.2021 року були доставлені до притулку «Теплий дім» та взяті на первинний облік як діти які опинились у складних життєвих обставинах. Батько з дітьми не проживав та знайти його не вдалося. За весь час перебування дітей в притулку батько жодного разу їх не відвідував. В подальшому, питання про позбавлення батьківських прав відповідача було винесено на комісію з питань захисту прав дитини Степанівської сільської ради 18.10.2022 року, де було вирішено позбавити його батьківських прав. Рішенням Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 28.10.2022 року №224-Ср було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що вказані обставини суперечать інтересам дітей, оскільки відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків. Стислий виклад заперечень відповідача. [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації, але за місцем реєстрації не проживає, у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Заяви, клопотання. 15.02.2023 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] , згідно якої остання просила проводити підготовче провадження та судовий розгляд без її участі, позов підтримала та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 07.12.2022 року було відкрито провадження по справі. 15 лютого 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» , ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Суд, вважає, за можливе розглянути дану справі на підставі письмових доказів у відсутності сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи на підставі наданих доказів та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, але проживає за адреосю: [ADDRESS] . [PERSON] є батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 17.11.2021 року Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №34 від 01.12.2010 року, та серії [NUMBER] , виданого 17.11.2021 року Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №335 від 04.06.2013 року. Державна реєстрація дітей проведена відповідно до ст.126 СК України. [INFO] померла мати дітей [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.11.2021 року Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис№705 від 11.11.2021. 04.11.2021 року до Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області надійшло усне звернення про смерть матері дітей та залишення їх без батьківського піклування. Представником Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області негайно було проведено обстеження умов перебування дітей за адресою: буд. [ADDRESS] за місцем мешкання їх покійної матері та підтверджено вищевказані обставини, про що складено Акт від 04.11.2021 року. В той же день дітей було доставлено до притулку «Теплий дім» з метою тимчасового влаштування на підставі клопотання Служби у справах дітей Роздільнянської РДА Одеської області від 04.11.2021 року №03-03/994 Відповідно до Наказу Служби у справах дітей Роздільнянської РДА Одеської області від 18.11.2021 року №584 [PERSON] , [INFO] , взята на первинний облік як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах в зв`язку з тим, що її батько [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а 31.03.2022 року згідно наказу №42 взята на облік Службою у справах дітей виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. Відповідно до Наказу Служби у справах дітей Роздільнянської РДА Одеської області від 18.11.2021 року №583 [PERSON] , [INFO] , взятий на первинний облік як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах в зв`язку з тим, що її батько [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а 31.03.2022 року згідно наказу №41 взятий на облік Службою у справах дітей виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. Відповідно до акту обстеження умов проживання батька дітей [PERSON] від 30.12.2021 року, останнього вдома не було. З листа Служби у справах дітей Роздільнянської міської ради від 04.01.2022 року №2 вбачається, що спеціалістами Служби неодноразово здійснювався виїзд за адресою: [ADDRESS] , але на момент перевірки господарі були відсутні. Станом на 11.10.2022 року Служба у справах дітей Роздільнянської міської ради неодноразово здійснювала виїзд за вищевказаною адресою, але застати вдома [PERSON] так і не вдалося. У зв`язку з підвищеною небезпекою на час воєнного стану притулок «Теплий дім» було евакуйовано до Польщі. За весь час перебування дітей в закладі батько жодного разу не відвідав їх, що підтверджується довідкою від 17.10.2022 року №99/26, виданою завідувачем притулку для дітей «Теплий дім» Служби у справах дітей Роздільнянської РДА, до Служби стосовно дітей не звертався, місцезнаходження його невідоме. В подальшому, питання про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] було винесено на комісію з питань захисту прав дитини Степанівської сільської ради 18.10.2022 року, де було вирішено позбавити його батьківських прав. Рішенням Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 28.10.2022 року №224-Ср було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] з метою захисту їх інтересів. Дані правовідносин регулюються наступним нормами права. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові та матеріального забезпечення. Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини , яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя , приймаючи до уваги права та обов`язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»). Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідачів батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у їх право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Відповідно до ст.51 Конституції України обов`язок кожного громадянина України піклуватися про дітей. Перелік обов`язків батьків по вихованню дитини викладений в ст.150, 151, 153-156 СК України . За ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За приписами п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд, давши оцінку наданим доказам по справі, приходить до наступного висновку. Позивач просить позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на підставі ч.1 ст.164 СК України, так як останній злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Суд вважає, що наданими по справі доказами достовірно встановлено, що відповідач не виконує батьківські обов`язки відносно своїх дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що погано впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дітьми. При розгляді даної категорії справ держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою. (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»). Однак реалізація таких обов`язків держави також вимагає від відповідачів активних дій, які б свідчили про їх бажання скористатись такою допомогою держави. Відповідач [PERSON] взагалі не бачиться з дітьми, не підтримує з ними зв`язку, не прибув на розгляд питання про позбавлення його батьківських прав до органу опіки та піклування, а також не прибув на розгляд справи у суді, таким чином втратив інтерес і до судового процесу, і до дітей, які з 04.11.2021 року і по теперішній час перебувають в притулку для дітей на державному забезпеченні. Суд розцінює такі дії відповідача, як ухилення від виховання дітей, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Це не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини і в такому випадку судом на перше місце ставляться «як найкращі інтереси дитини». Тому суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишивши їх під опікою органу опіки та піклування Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області до вирішення питання влаштування дітей. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України суд при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оскільки судом задоволено позов та позбавлено відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , то суд, дотримуючись вимог законодавства вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття, хоч такі вимоги позивачем не заявлялись. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Причому обов`язок утримувати дитину є рівним обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За вимогами ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Проте, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] ,. [INFO] , на користь опікуна, прийомних батьків, батьків-вихователів або закладу, де будуть утримуватись діти, слід стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] , а після аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] , починаючи з 07.11.2022 року, що буде відповідати як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 07.11.2022 року. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає - 1984,80 грн ( 992, 40 грн + 992,40 грн). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1984,80 грн за задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав та за задоволення позову в частині стягнення аліментів. На підставі статей 7, 150, 164, 165 СК України,

Outcome: approved