Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб, що був зареєстрований 09.10.2004 року виконавчим комітетом орепівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 11. Крім того, просив визначити місце проживання неповнолітньої дочки разом з ним. Свої вимоги обґрунтував тим, що у нього відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Шлюбні відносини носять формальний характер. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09.10.2004 року виконавчим комітетом орепівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 11 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для них. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, суд вважає позов обґрунтованим, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення. Вирішуючи питання про місце проживання дитини, суд дійшов до наступного висновку. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. За таких обставин, суд не вбачає підстав для визначення місяця проживання неповнолітньої дочки [PERSON] , який виповнилося 17 років, разом з батьком, оскільки місце проживання визначається нею самою. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial