Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 лютого 2022 року звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва із зазначеною позовною заявою, у якій просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за реєстровим номером 83146 від 12 червня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованості в розмірі 9776,05 грн., посилаючись на те, що відповідач не повідомив позивача про наявність заборгованості, не надіслав жодного повідомлення щодо сплати вказаного боргу; нотаріус вчинив виконавчий напис щодо кредитного договору, незважаючи на те, що що судовим рішенням були скасовані зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тобто редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Крім того, нотаріус не дотримався вимог Закону та не перевірив наявності безспірної заборгованості, а також з пропуском строків звернення. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2022 року позовну заяву передано за підсудністю до Березанського районного суду Миколаївської області. 05 вересня 2022 року справа надійшла до Березанського районного суду Миколаївської області. Ухвалою суду від 07 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, 08 лютого 2023 року надав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що вчинення виконавчого напису відбулось відповідно до ч.2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотарісу для вчинення виконавчого напису надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. У разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені вказаним Переліком. Просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Крім того, представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, просив відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки позивачем до позовної заяви не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахування коштів адвокату шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи, підприємці". Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача -Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков А.Д. у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення.. Оскільки учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, висловили свою позицію щодо заявлених вимог і їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, суд на підставі ст.223 ЦПК України постановив розглядати справи за відсутності вказаних осіб. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до виконавчого напису від 12 червня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № № 38146, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал", яке є правонаступником ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 30-11-18 від 30 листопада 2018 року та якому відступлено право вимоги за кредитним договором МФ-0991800001373 від 29 серпня 2019 року, укладеним між позивачем та ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС", заборгованість за яким становить 9126,05 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3000,00 грн., прострочена заборгованість за комісією - 270,00 грн., простроченна заборгованість по несплаченим відсоткам - 3630,53 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам - 755,52 грн., прострочена заборгованість за штрафами та пенею - 1470,00 грн.. зазначена заборгованість виникла за період з 30 листопада 2018 року по 07 червня 2021 року (а.с.10). Відомості про те, що кредитний договір, за яким вчинено виконавчий напис, наторіально посвідчений, у виконавчому написі не викладені; відомості про повідомлення позивача нотаріусом про вчинення виконавчого напису у матеріалах справи відсутні; відомості про повідомлення позивача про заміну кредитора у зобов"язанні суду не надані. 08 лютого 2022 року виконавчий напис надано на примусове виконання Приватному виконавцю виконавчого округу Миколаївської області Баришнікову А.Д., яким відкрите виконавче провадження № 68562632 про стягнення з позивача на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості в розмірі 9776,05 грн. та винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 369,00 грн., що вбачається з інформації про виконавче провадження (а.с.11-13). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. (далі - Перелік). Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 року №622 Перелік доповнено розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" та до нього включений п.2, яким врегульовано вчинення виконавчих написів за кредитними договорами. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано будь-яких доказів, які б свідчили, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусу разом із відповідною заявою стягувача було надано оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору та первинні фінансові документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а також відомості щодо повідомлення позивача про перехід прав вимоги за кредитним договором від первинного кредитора до відповідача. За таких обставин, враховуючи, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено не за нотаріально посвідченим кредитним договором та що суду не надано доказів того, що при вчиненні даного виконавчого напису нотаріусу були надані відповідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а також що позивачеві були направлені вимоги про усунення порушення зобов`язань за кредитним договором, тобто викладені позивачем обставини не спростовано, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Оскільки позивач не заявляла вимоги про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу, суд не бере до уваги клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання до суду позовної заяви у розмірі 992,40 грн..

Outcome: approved