Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що із 07.09.2018 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалося з різних причин (втрата взаємних почуттів, постійні сварки, непорозумінні, інше). З липня 2022 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливі. Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю, на даний час немає. Між сторонами досягнуто згоди щодо проживання дитини, яка буде проживати з позивачем. У зв`язку з викладеним просить шлюб розірвати, дошлюбне прізвище не відновлювати та стягнути з відповідача судові витрати. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, дошлюбне прізвище просить не відновлювати, стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Не заперечує проти розірвання шлюбу, проте заперечує щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу. \~Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги\~\~ [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2018 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.4). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від спільного проживання подружжя малолітнього сина [PERSON] , народження [INFO] (а.с.5). Сторони разом не проживають та шлюбних відносин не підтримують. Відповідно до\~ст. 56 СК\~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено приписами ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Частиною 3\~ст. 109 СК\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя сторін не склалося, у зв`язку з чим шлюбні відносини між ними припинені. З огляду на те, що у сторін спільне життя не склалось, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач просила не відновлювати їй дошлюбне прізвище - « [PERSON] », тому після розірвання шлюбу надалі іменується прізвищем, отриманим після реєстрації шлюбу з відповідачем. Згідно із ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу в сумі 2000 грн, яка полягала у підготовці адвокатом та складанні процесуальних документів (позовної заяви), є співрозмірним із складністю справи та наданими послугами адвоката, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Надання адвокатом Гордієнком Ю.П. юридичних послуг при розгляді справи в суді підтверджується, зокрема, квитанцією №027/01/2023/1 від 27.01.2023, де визначено розмір гонорару адвоката в розмірі 2000 грн (а.с.6).\~Відповідач не\~обґрунтував неспівмірність\~таких витрат,\~тому заявлена\~позивачем сума\~витрат в розмірі 2000 грн є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Тому згідно ст.133,\~141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу\~у розмірі 2000 грн. та судовий збір у розмірі 1073,60 грн. на користь позивача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved