Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

У серпні 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилалася на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 1993 року. З огляду на те, що шлюбні відносини припинено, що виразилося у окремому проживанні протягом трьох років, позивач вважала за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22.09.2022 цивільну справу за позовом [PERSON] передано за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з підстав визначених п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 04.11.2022 позовну заяву [PERSON] прийнято до провадження та залишено без руху у зв`язку з її не відповідністю приписам процесуального права. На виконання вимог ухвали від 04.11.2022, позивачем надано оригінал свідоцтва про шлюб. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 26.12.2022 відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в телефонному режимі повідомила про не можливість прибуття у судове засідання, просила проводити розгляд справи за її відсутності. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення заявлених позовних вимог, не заперечує. У зв`язку з неявкою сторін, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 30.10.1993 було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] який зареєстровано Відділом ЗАГСу Бабушкінського району м. Дніпропетровська, актовий запис №1228. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно до змісту позовної заяви, у сторін, відсутній спір щодо поділу майна подружжя. Неповнолітніх дітей не мають. Положенням ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з вимогами\~ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~передбачено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Крім цього,\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Валліанатос та інші проти Греції" від 07.11.2013 року (Заяви № 29381/09 та № 32684/09) передбачено: "Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів. Також, з огляду на те, що Конвенція є "живим" документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення. Держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя". Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.». Як роз`яснено у п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в\~статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок»\~в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. З врахуванням того, що сторони дійшли взаємної згоди щодо відсутності можливості збереження шлюбу та з огляду на вищезазначені приписи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати позивачу сплачений нею судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved