Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник позивачки адвокат Долинка О.А. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , терміном на 3 місяці. Свою позовну заяву мотивує тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . 26 серпня 2021 року приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Хомин Н.Б. за результатами розгляду заяви позивачки про прийняття спадщини відмовила останній у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого у зв`язку з тим, що вона не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Позивачка поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини обґрунтовує наступним. Більше 10 років вона постійно проживає і працює за межами України, а саме: в Республіці Італія. Відмітками у паспорті громадянина України для виїзду за кордон позивачки підтверджується, що востаннє вона приїжджала на територію України 01.08.2018 і покинула територію України 24.08.2018. Більше на територію України позивачка не приїжджала, а з 2019 року об`єктивно не могла приїхати, так як введеними карантинними заходами у зв`язку із пандемією "COVID-19" було скасоване повітряне і наземне транспортне пасажирське сполучення між країнами Європейського Союзу та Україною, зокрема. Окрім того, у зв`язку із пандемією "COVID-19" фактично повністю був припинений прийом громадян консульськими установами України в Республіці Італія, що унеможливило складення позивачкою заяви про прийняття спадщини у такій установі, посвідчення справжності її підпису подальше направлення цієї заяви до нотаріуса для відкриття спадкової справи. Прибути на територію України для подання заяви про прийняття спадщини позивачка змогла лише 30.07.2021. Можливість її приїзду ускладнювалась також і тим, що у неї є малолітні діти: син [PERSON] , [INFO] , і син [PERSON] , [INFO] , яким потрібен догляд і опіка матері, та обов`язково мали бути створені безпечні умови для поїздки з Італії до України. Близьких осіб, з якими діти могли б залишитись на досить тривалий період відсутності матері у позивачки немає. Після прибуття до України позивачка зобов`язана була протягом 14 днів перебувати на самоізоляції на виконання вимог чинного законодавства, тобто до 14 серпня 2021 року. При цьому, шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини сплив 12 серпня 2021 року. Окрім цього, батько позивачки [PERSON] помер на території російської федерації в селі Трубино Кашинського району Тверської області. Свідоцтво про смерть спадкодавця позивачка змогла отримати лише після прибуття на Україну і відбуття самоізоляції, так як його отриманням з російської федерації і перекладом на українську мову (зроблений 27.07.2021) займались її родичі. Тобто, за наявності у позивачки свідоцтва про смерть спадкодавця, вона могла б вчасно подати заяву про прийняття спадщини шляхом звернення до консульства України в Італії, нотаріального засвідчення справжності її підпису на заяві і подальшої відправки заяви нотаріусу засобами поштового зв`язку. Однак, як вже зазначено свідоцтва про смерть у неї не було, а отримати його від установ російської федерації, перебуваючи на території Республіки Італія, було неможливо. Вказані обставини підтверджують поважні, об`єктивні і незалежні від волі позивачки причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідачки адвокат Бойко Р.Б. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив,\~що позивачка\~не була\~позбавлена можливості\~звернутись зі\~заявою про\~прийняття спадщини\~за допомогою\~засобів поштового\~зв`язку\~в межах\~строку звернення\~з такою\~заявою.\~Відсутність свідоцтва\~про смерть\~спадкодавця не\~може бути\~причиною пропуску\~строку,\~адже згідно\~з чинним\~законодавством не\~вимагається подання\~цього документа\~разом із\~заявою,\~яка надсилається\~поштою.\~Звертаючись до\~суду з\~цим позовом,\~представник позивачки\~посилався на\~такі причини\~пропуску позивачем\~шестимісячного строку\~звернення до\~нотаріальної контори\~зі заявою\~про прийняття\~спадщини:\~її постійне\~проживання за\~кордоном у\~Італійській Республіці;\~наявність встановлених\~жорстких карантинних\~обмежень,\~в результаті\~чого вона\~перебувала на\~самоізоляції.\~Однак вказані\~обставини не\~є поважними\~причинами пропуску\~строку для\~прийняття спадщини,\~оскільки не\~пов`язані\~з об`єктивними,\~непереборними,\~істотними труднощами\~для спадкоємця\~на вчинення\~цих дій.\~Позивачка не\~була позбавлена\~можливості в\~інший час\~протягом шестимісячного\~строку для\~прийняття спадщини\~надіслати поштою\~до нотаріальної\~контори заяву\~(повідомлення,\~телеграму)\~про прийняття\~спадщини чи\~подати відповідну\~заяву або\~надіслати її\~консулу.\~В межах\~шестимісячного строку,\~встановленого для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини,\~позивачка не\~подавала жодних\~заяв до\~нотаріуса чи\~консулу.\~З огляду\~на вказане\~не можуть\~бути визнані\~поважними причинами\~пропуску строку\~для прийняття\~спадщини й\~постійне проживання\~позивачки за\~кордоном у\~Італійській Республіці\~та наявність\~встановлених жорстких\~карантинних обмежень.\~У зв`язку\~з викладеним\~у задоволенні\~позову просить\~відмовити. Представник позивачки адвокат Долинка О.А. подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що з наявних у справі копій документів вбачається, що позивачка з дітьми проживає у місті Больцано (місто й муніципалітет в Італії, у регіоні Трентіно-Альто-Адідже), яке знаходиться на півночі Республіки Італія. Вказаний регіон входить до консульського округу Генерального консульства України в Мілані. Потрібно зауважити, що у консульських установах також були введені максимальні карантинні обмеження, в тому числі припинений прийом громадян. Відстань від міста Больцано до Мілану становить більше 270 кілометрів, що підтверджується роздруківкою карти Google. Враховуючи описані обставини, пов`язані з пандемією "COVID-19" та те, що станом на період шестимісячного строку для прийняття спадщини у 2021 році діти позивачки були віком менше чотирьох та одного року, а також значну відстань від місця проживання позивачки до консульської установи вказує на поважність причин неподання нею у встановлений законодавством строк заяви про прийняття спадщини через консульські установи України шляхом засвідчення справжності її підпису на такій заяві і подальшого її надіслання засобами поштового зв`язку нотаріусу. Враховуючи наведене і наведені у позові доводи та подані суду докази, позивачка вважає причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, такими, що не залежали від її волі і на які вона не могла вплинути, а підстави для його поновлення достатніми і тому просить позов задоволити. У судовому засідання представник позивачки адвокат Долинка О.А. підтримав вимоги позовної заяви з підстав, викладених у ній та у письмових пояснення. Додатково пояснив, що на час смерті батька позивачка не працювала. З ким проживала в Італії, крім дітей, її сімейний стан йому невідомо. Їй було відомо про встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та про порядок звернення з даного приводу в консульство, однак вона таку заяву у строк не подала, з підстав, викладених вище. Докази щодо того, що протягом часу з дня смерті батька 12.02.2021 по 30.07.2021 консульство не працювало, а прийом громадян не здійснювався, він надати не може, так як офіційної такої інформації не знайшов. Також не може надати докази, що нею здійснювалися спроби скерувати відповідну заяву поштою чи зареєстроватися на електронну чергу на прийом до консульства. Щодо карантинних обмежень після прибуття в Україну, зокрема, щодо самоізоляції, то ці обставини йому відомі зі слів позивачки. 24.08.2021 позивачка повернулася до Італії. Відмову нотаріуса від 26.08.2021 отримала її родичка по довіреності. У вересні 2021 року вони зверталися до суду з аналогічним позовом, однак відповідачем вказували Калуську міську раду. У січні-лютому 2022 року суд виніс рішення про задоволення позову, однак апеляційна інстанція вказане рішення влітку 2022 року скасувала, так як позов був заявлений до неналежного відповідача. В подальшому в грудні 2022 року вони знову звернулися до суду з даним позовом, уже зазначивши належного відповідача. А тому просив позов задоволити. Щодо подання письмового пояснення та долучених до нього роздруківок та з приводу заперечень представника відповідача, зазначив, що, на його думку, ЦПК України надає право сторонам давати пояснення, чим він і скористався, надавши, як письмові пояснення, так і усні в засіданні. А долучені роздруківки не вважає доказами, а лише підтвердженням даних з відкритих джерел щодо відстаней між містами та щодо меж консульського округу. Представник відповідачки адвокат Бойко Р.Б. у судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснив, що відповідачка є мамою померлого. У встановлений законом строк вона прийняла спадщину після смерті сина. За апеляційною скаргою відповідачки було скасоване рішення суду в аналогічній справі, в якій вона не була залучена до справи. На даний час позивачка повторно звернулася до суду з цим позовом, але уже зазначила свою бабусю відповідачкою. В свою чергу відповідачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, яка зупинена до розгляду даної справи. Однак він такий позов не визнає, так як вважає його нічим недоведеним та необгрунтованим. Сторона позивача, крім доказів, що стосуються особисто позивачки та її дітей, не надала жодного доказу про існування об"єктивних і непереборних причин вчасного неподання позивачкою заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Посилаючись на існування карантинних обмежень, ними не надано доказів, як того, що консульсьтво пів року взагалі не працювало та не здійснювало прийом громадян, так і того, що позивачка пробувала записатися на особистий прийом чи реєструвалася в електронній формі на чергу, або направляла заяву поштою, хоча була обізнана про встановлений строк прийняття спадщини. Тобто позивачка не вчиняла жодних дій для прийняття спадщини протягом часу перебування за кордоном та після приїзду в Україну, хоча приїхала 30.07.2021 та до 12.08.2021 мала можливість звернутися до нотаріуса. При цьому, сторона позивача стверджує про те, що в цей період вона перебувала на самоізоляції. Однак, ним було перевірено та встановлено, що відповідною постановою, яка діяла станом на 30.07.2021, у нашому регіоні було встановлено зелений рівень епідеміологічної небезпеки, що позбавляло необхідності перебувати на самоізоляції. Крім того, як свідчить судова практика та позиція ВС, карантин не є поважною причиною неподання заяви про прийняття спадщини. Щодо відсутності у позивачки свідоцтва про смерть батька, то така причина не є поважною, так як при поданні заяви про прийняття спадщини не обов"язково мати таке свідоцтво. Більше того, станом на час приїзду позивачки в Україну уже була зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON] за заявою відповідачки. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 21.12.2022 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. 17.01.2023 представник відповідачки адвокат Бойко Р.Б. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення щодо позову (а.с. 25-26). 02.02.2023 представник відповідачки адвокат Бойко Р.Б. подав до суду заяву, в якій просив підготовче засідання проводити без його участі. Заяв чи клопотань, які підлягають вирішенню на цій стадії процесу він не має. Не заперечує щодо закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду (а.с. 30). Ухвалою суду від 02.02.2023 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. 21.02.2023 представник позивачки адвокат Долинка О.А. подав до суду письмові пояснення. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [INFO] помер [PERSON] , що підтврджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.05.2021 (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено та підтверджено сторонами, що позивачка [PERSON] є дочкою, а [PERSON] мамою померлого [PERSON] . У встановлений законом строк [PERSON] звернулася зі заявою про прийняття спадщини після смерті сина. Листом приватного нотаріуса Хомин Н.Б. від 26.08.2021 № 405/02-14 позивачку повідомлено про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , який помер [INFO] , неможливо у зв`язку з тим, що вона у встановлений законом строк не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини (а.с. 6). Про факт прибуття [PERSON] в Україну 30.07.2021 та виїзд з України 24.08.2021 свідчить копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 7). Позивачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується засвідченими перекладами з італійської на українську мову витягів з актів про народження (а.с. 9,12). Таким чином між сторонами виник спір з приводу поважності причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Предметом спору у справі, яка переглядається, є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України, частини першої статті 1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272\~ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. З цим висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18). Вирішуючи по суті спори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обов`язковому встановленню підлягають факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини. Зазначений висновок міститься Верховним Судом у постанові від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20). Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, Верховний Суд у постановах від 18 січня 2018 року у справі № 198/476/16-ц (провадження № 61-1750св18); від 12 лютого 2018 року у справі № 712/656/15-ц (провадження № 61-2397св18), від 06 червня 2018 року у справі № 592/9058/17-ц (провадження № 61-200св18), від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18). Правозастосовча практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною. Згідно зі ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як встановлено з матеріалів справи, датою відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] (день смерті особи). Із заявою про прийняття спадщини позивачка звернулася більше, ніж через шість місяців після її відкриття. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку, визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України, позивачка посилається на те, що 24.08.2018 вона покинула територію України та проживала у Республіці Італія, а з 2019 об`єктивно не могла приїхати у зв`язку зі запровадженням карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19. Можливість її приїзду також ускладнювалася наявністю у неї двох малолітніх дітей. Водночас вона вказує, що прибути на територію України вона змогла лише 30.07.2021, що підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 7), однак, після прибуття [PERSON] була зобов`язана протягом 14 днів перебувати на самоізоляції до 14.08.2021. Разом з тим, суд зазначає, що порядок видачі свідоцтва про право на спадщину регламентовано Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Згідно з пунктом 2.1 Глави 10 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5 Глави 10 Порядку). Пунктом 3.23 Глави 10 Порядку передбачено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Таким чином, законодавець встановлює кілька шляхів прийняття спадщини, як це можна зробити в умовах карантину. Зокрема, це можливість направлення заяви поштою. Нотаріус зобов`язаний прийняти цю заяву та завести спадкову справу, щоб особа не пропустила строк для прийняття спадщини. На підставі пункту 3 частини першої статті 38\~Закону України\~«Про нотаріат» консульські установи України вчиняють нотаріальні дії, зокрема, видають свідоцтва про право на спадщину. Пунктом 3.11.3 Положення про порядок вчинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310, встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати консулу заяву про прийняття спадщини. Позивачкою не заперечується, що їй було відомо про смерть батька, тобто про відкриття спадщини, а тому вона могла звернутися зі заявою про прийняття спадщини у встановлений строк. Отже, [PERSON] не була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або подати заяву про прийняття спадщини, звернувшись до посадової особи консульської установи України у Республіці Італії на підставі статті 38 Закону України «Про нотаріат», а тому саме по собі проживання позивачки за межами України (без доведення поважності інших причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини) не може вважатись поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Близький за змістом висновок міститься у постановах Верховного Суду\~від 04 березня 2020 року у справі № 640/8507/17 (провадження № 61-28865св18), від 04 червня 2020 року у справі № 601/1157/19 (провадження № 61-4901св20) від 02 квітня 2020 року у справі № 420/23/18 (провадження № 61-1883св19). Доводи щодо обмеженого прийому громадян консульською установою України у Республіці Італія у зв`язку із пандемію COVID-19 не спростовують у можливість такого звернення до консульської установи через засоби поштового та електронного зв`язку. Доказів чого позивачкою не надано. При цьому, посилання представника позивачки у позовній заяві на те, що за наявності у [PERSON] свідоцтва про смерть спадкодавця, остання могла б вчасно подати заяву про прийняття спадщини шляхом звернення до консульства України в Італії є неспроможним, у зв`язку з тим, що відсутність зазначеного свідоцтва не є поважною причиною пропуску строк на прийняття спадщини, оскільки не є перешкодою для звернення з відповідною заявою (Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 310/2327/18). Водночас, на думку суду, зазначена обставина об`єктивно вказує про можливість позивачки звернутися до консульства України в Республіці Італія зі завою про прийняття спадщини, що в свою чергу спростовує посилання самого ж представника позивачки на жорсткі обмеження, пов`язанні із COVID-19, та наявність в [PERSON] на утриманні малолітніх дітей, як на поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, враховуючи при цьому тривалість строку - пів року, відсутність даних про працевлаштування, сімейний стан позивачки. Доводи про перебування позивачки на самоізоляції після приїзду в Україну з 30.07.2021 (у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини), протягом 2 тижнів до спливу строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не знайшли своє підтвердження та не є об`єктивною, непереборною та істотною обставиною, яка перешкоджала позивачці своєчасно звернутися до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини після смерті батька, жодних доказів про необхідність самоізоляції у цей період позивачем не надано, в той же час суд знайшов підтвердження запереченням представника відповідача про те, що станом на 30.07.2021 в Україні був встановлений зелений рівень епідемічної небезпеки, при якому перетин державного кордону з будь-яких країн є безперешкодним для громадян України або іноземців з посвідкою на постійне проживання. Так само безперешкодно громадяни України можуть перетинати КПВВ. У разі встановлення на території України іншого рівня епідемічної небезпеки перетин державного кордону України з будь-яких країн для громадян України або іноземців з посвідкою на постійне проживання є безперешкодним за наявності однієї із наступних позицій: негативний результат тестування на COVID-19 методом ПЛР (не більше як за 72 години до перетину кордону), негативний результат експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2 (не більше як за 72 години до перетину кордону), документ, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації від COVID-19 вакцинами, включеними ВООЗ до переліку дозволених для використання у надзвичайних ситуаціях. За відсутності таких документів чи довідок особа має пройти самоізоляцію за допомогою застосунку Вдома або обсервацію у випадку відмови чи неможливості скористатись цим застосунком, про що йшлося у постанові КМУ від 16 червня 2021 року № 611 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України". Тобто, не було необхідності позивачці перебувати на самоізоляції, більше того, навіть при іншому рівні епідемічної небезпеки самоізоляція була крайнім заходом для осіб, у яких були відсутні документи про негативний результат тестування методом ПЛР чи експерес-тесту, або даних про вакцинацію. Отже, [PERSON] не надала належних доказів на підтвердження обставин, що унеможливили її звернення до нотаріуса або до консульства України зі заявою про прийняття спадщини. Інших належних та допустимих доказів, які б підтвердили існування в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця об`єктивних обставин, у зв`язку з якими у позивачки виникли труднощі для вчинення такої дії, суду не надано. Таким чином, враховуючи наведене, суд із урахуванням вказаних норм матеріального права та релевантної судової практики, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, приходить до висновку про відсутність підстав для визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки зазначені представником позивачки доводи причин пропуску такого строку не є тими безумовними підставами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного ст.ст. 16, 1216, 1268, 1269, 1272, 1296 ЦК України, ст.ст. 2, 13, 80, 81 ЦПК України,

Outcome: dismissed