Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що заявою про приєднання № 512076/230517 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 30.09.2020 [PERSON] приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції, яка діяла на день підписання заяви про приєднання. Відповідно до заяви про приєднання та умов договору банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок № [NUMBER] в українській гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт». Згідно з умовами договору відповідачу встановлено суму ліміту (відновлювальної) кредитної лінії/кредиту в розмірі 15750 грн., процентна ставка встановлена в розмірі 38 % річних. Як зауважує представник позивача, станом на 22.08.2022 заборгованість відповідача відповідно до договору не погашена та становить 14910,53 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 13579,11 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 266,53 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 22,45 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 17,68 грн. Зважаючи на те, що договірні зобов`язання добровільно відповідачем не виконуються, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права та вимагати в примусовому порядку стягнути з відповідача всю наявну заборгованість. На підставі викладеного, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», заборгованість у розмірі 14910,53 грн., а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2481 грн. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому надіслав до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без його участі та задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки не повідомлено, відзив на позов не подано, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.09.2020 між АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», та [PERSON] укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 512076/230517 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), згідно з яким банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок № [NUMBER] в українській гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт». За умовами договору [PERSON] встановлено суму ліміту (відновлювальної) кредитної лінії/кредиту в розмірі 15750 грн. Процентна ставка встановлена в розмірі 38 % річних, а планова (фактична) дата погашення кредиту 30.09.2025. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 22.08.2022 допустив перед банком заборгованість у розмірі 14910,53 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 13579,11 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 266,53 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 22,45 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 17,68 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем заяви, відповідає вимогам ст. ст. 633, 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі\~порушення\~зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені\~договором\~або законом,\~зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жодних доказів у розумінні ст. ст. 76-80 ЦПК України, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав, у тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Враховуючи вищенаведене та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що [PERSON] належним чином не виконав свої зобов`язання за договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з нього на користь АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у розмірі 14910,53 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 13579,11 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 266,53 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 22,45 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 17,68 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 2481 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved