Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Даліс Аутомотів Груп» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 11 серпня 2022 року о 15 годині 20 хвилин в м.Луцьк по вул.Карпенка-Карого Волинської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Caddy, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Лінкольн, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Водій автомобіля Volkswagen Caddy, д.н. [NUMBER] , [PERSON] , стоячи на узбіччі, почав здійснювати маневр перестроювання, не переконавшись в тому, що такий маневр буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, здійснив виїзд з узбіччя в напрямку головної дороги, не надавши переваги в русі автомобілю Лінкольн, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що по ній рухався, чим порушив п.10.1, п.10.4 ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.09.2022 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності на ст.124 КУпАП. Власником автомобіля Лінкольн, д.н. [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Водій автомобіля Volkswagen Caddy, д.н. [NUMBER] , [PERSON] на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Даліс Аутомотів Груп». Згідно висновку експерта №2627/22-25 від 05.01.2023 року, складеного за результатами проведення авто товарознавчого дослідження експертом Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, вартість матеріального збитку заподіяного власнику легкового автомобіля Lincoln, державний номерний знак [NUMBER] , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11.08.2022 становить 282460,51 гривень. За фактом вказаного ДТП страхова компанія ПАТ «СК УСГ», якою була застрахована відповідальність водія автомобіля Volkswagen Caddy, д.н. [NUMBER] , здійснила виплату страхового відшкодування в межах страхового ліміту в сумі 160\~000 гривень. За таких обставин просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром завданої шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та страховою виплатою в розмірі 122460,51 грн. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 13 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 03.03.2023 року представником відповідача подано відзив на позов, згідно якого позовні вимоги визнаються повністю. Додатково надано пояснення, що транспортний засіб Volkswagen Caddy, державний номерний знак [NUMBER] не є власністю ТзОВ «Даліс Аутомотів Груп», на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у володінні товариства на підставі договору оренди. [PERSON] на час вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Даліс Аутомотів Груп» та виконував свої трудові обов`язки, у відповідності до умов трудового договору. Заперечення щодо висновку про вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Лінкольн, д.н. [NUMBER] , внаслідок ДТП відсутні. Позивачу страховою компанією ПАТ «СК УСГ» відповідно до договору обов`язкового страхування відповідальності власників транспортних засобів, відшкодовано в розмірі 160000 гривень, що відповідає передбаченому розміру страхового ліміту. Просить розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 11 серпня 2022 року об 15 годині 20 хвилин в м.Луцьк по вул.Карпенка-Карого Волинської області [PERSON] , керуючи автомобілем, Volkswagen Caddy, державний номерний знак [NUMBER] , та рухаючись в попутному напрямку з автомобілем Lincoln, державний номерний знак [NUMBER] , почав здійснювати маневр перестроювання в іншу смугу руху, не надавши переваги в русі автомобілю Lincoln, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався в напрямку головної дороги, та допустив зіткнення із вказаним автомобілем, чим порушив п.10.1, 10.4 ПДР України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 вересня 2022 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. (а.с.5) Відповідно до частини 6\~статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Отже, суд вважає встановленими та доведеними ті обставини, що саме між винними діями [PERSON] , водія автомобіля Volkswagen Caddy, державний номерний знак [NUMBER] , та заподіянню шкоди автомобілю Lincoln, державний номерний знак [NUMBER] , що належить позивачу [PERSON] , існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. Автомобіль Lincoln, державний номерний знак [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] . (а.с.7) Автомобіль марки Volkswagen Caddy, державний номерний знак [NUMBER] ,\~згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] зареєстровано за ТзОВ «БМ Логістик». (а.с.38) Відповідно до договору найму (оренди) автомобіля від 21.08.2019 року, укладеного між ТзОВ «БМ Логістик» та ТзОВ «Даліс Аутомотів Груп» автомобіль Volkswagen Caddy, державний номерний знак [NUMBER] передано в користування ТзОВ «Даліс Аутомотів Груп». (а.с.39-40, 41) Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено\~статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений\~статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п.4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до частини першої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 1\~ст. 1172 ЦК України\~юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. [PERSON] , відповідно до наказу №211/ОС від 07 червня 2021 року, був прийнятий на посаду комірника у відділ комплектування замовлень Товариства з обмеженою відповідальність «Даліс Аутомотів Груп» з 08 червня 2021 року. (а.с.37) Також [PERSON] перебував у трудових відносинах з Товариства з обмеженою відповідальність «Даліс Аутомотів Груп» на час вчинення ДТП, що підтверджується довідкою №62 від 25.01.2023 року відповідно до якої, [PERSON] працював на посаді водія автотранспортних засобів відділу транспортної логістики з 08 червня 2021 року по 05 вересня 2022 року. (а.с.25) Виходячи із наведених норм права, шкода завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до частини другої\~статті 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. На підтвердження вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу\~внаслідок ДТП, позивачем надано висновок експерта Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами автотоварознавчого дослідження № 2627/22-25 від 05.01.2023 року. відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Lincoln, державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження в наслідок ДТП, що мала місце 12.08.2022 року становить 282460,51 гривень. (а.с.8-22) Відповідач не заперечує щодо наданого висновку та визначеної суми матеріального збитку. За змістом ст.1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до виписки із карткового рахунку [PERSON] ПАТ «СК УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 160000 гривень. (а.с.29) Тому, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 122460,51 гривень (282460,51 гривень (загальна суму збитку) 160000 гривень (сума страхового відшкодування) . За змістом\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні цього позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1225,00 грн. Зважаючи на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved