Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба в справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позов обгрунтовано наступним. Сторони проживали разом у період з 2013 року по 2015 рік, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що у сторін згодом погіршились стосунки, починаючи з лютого 2015 вони проживають окремо. Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 24.07.2018 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їх спільної доньки - [PERSON] . Станом на день подання даного позову, позивач разом з донькою проживають за адресою: [ADDRESS] . Дитина повністю знаходиться на утриманні та вихованні позивача. Відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не надає матеріальної допомоги, не виявляє бажання для зустрічей з нею. Станом на 01.08.2022 у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 78 435,42 грн. Крім того, позивач зазначає, що дитина не має ніяких родинних почуттів до відповідача, оскільки за всі роки окремого проживання, останній жодного разу не приїздив до дитини, тобто є цілком чужою людиною для неї. Враховуючи, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, позивач звернулась з даним позовом до суду та просить його задовольнити. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.10.2022 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.11.2022 залучено до участі у даній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Службу у справах дітей та сім`ї Поліської селищної територіальної громади. 31.01.2023 відповідачем через загальну канцелярію суду подано заяву про визнання позову та прохання про розгляд справи за його відсутністю. Одночасно, до даної заяви долучено заяву щодо відсутності заперечень проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , яка засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Босою Юлію Петрівною 31.01.2023, за реєстровим №72. 31.01.2023 від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей та сім`ї Поліської селищної ради Київської області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. 28.02.2023 від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей та сім`ї Поліської селищної ради Київської області через електронну пошту суду надійшла повторна заява про розгляд справи без участі їх представника. 01.03.2023 позивач через загальну канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Також позивачем подано висновок Служби у справах дітей та сім`ї Поліської селищної ради Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі в підготовчому засіданні, у зв`язку з існуванням визначених ч.3 ст.200 ЦПК України умов, та задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження, яка наявна в матеріалах справи. Сторони проживали разом однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період з 2013 року по 2015 рік. З лютого 2015 сторони проживають окремо. Позивач разом з донькою проживають за адресою: [ADDRESS] . Дитина повністю знаходиться на утриманні та вихованні позивача. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов життя сім`ї, який складено Старостинським округом №9 Виконавчого комітету Поліської селищної ради Київської області, позивач - мати, проживає разом зі своїми дітьми - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в цегляному будинку, загальною площею 112,9 кв. м., житловою площею 41,9 кв.м. Кімнати в будинку світлі, сухі та придатні для проживання. Для дітей в достатній кількості є харчування, одяг, іграшки та всі необхідні речі. Умови для проживання сім`ї [PERSON] задовільні. Щодо підтвердження факту проживання позивача та її доньки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , позивачем до позову долучено довідки, видані Старостинським округом № 9 Виконавчого комітету Поліської селищної ради Київської області, у яких зазначено, що позивач дійсно зареєстрована та проживає за вказаною адресою, а її донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Позивач позитивно характеризується за місцем проживання. Також, в матеріалах справи міститься характеристика [PERSON] , [INFO] , якою підтверджується те, що дитина навчається, має охайний вигляд, забезпечена усім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання в школі. Позивачем до позову долучено копію виконавчого листа, виданого Іванківським районним судом Київської області 06.09.2018, на виконання рішення Іванківського районного суду Київської області від 24.07.2018, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн., щомісяця, починаючи з 23.03.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем рішення суду належним чином не виконується, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, який міститься в матеріалах справи та згідно якого починаючи з 23.03.2018 по 01.08.2022 у нього існує заборгованість у розмірі 78 435,42 грн. Зі змісту висновку Служби у справах дітей та сім`ї Поліської селищної ради Київської області від 07.02.2023 № 17-20/11 вбачається, що до Служби надійшла заява [PERSON] , [INFO] , стосовно позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до їх малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Батьки дівчинки не перебували в офіційному шлюбі. Мати самостійно виховує доньку, піклується про її здоров`я, життя та матеріальне забезпечення, оскільки батько не проживає з родиною майже з самого народження дитини. На протязі всього життя дитини, батько не виконує своїх батьківських обов`язків та матеріально не допомагає. Окрім цього, [PERSON] не сплачує аліментів на утримання доньки та не приймає участі в житті останньої. Оскільки, 31.01.2023 [PERSON] самоусунувся від виховання та батьківських обов`язків стосовно своєї доньки [PERSON] написавши нотаріальну відмову від дитини, Служба у справах дітей та сім`ї Поліської селищної ради вважає за доцільним позбавити батьківських прав - [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи, що відповідач добровільно відмовився від виконання батьківських обов`язків, а саме: виховання та матеріального утримання доньки, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не бачиться з донькою, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти тощо, суд вважає вимоги позивача про позбавлення батьківських прав доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому позов підлягає задоволенню. При цьому суд роз`яснює, що позбавлення батьківських прав є засобом стимулювання особи до належного виконання ним своїх обов`язків, який, в разі зміни свого ставлення до дитини та своїх батьківських обов`язків, матиме змогу звернутися до суду з відповідним позовом та поновити свої батьківські права. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved