Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. 12.01.2023 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.07.2022 року про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17.01.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Позовна заява обґрунтована тим, що 19.07.2012 року між сторонами укладено шлюб.Від шлюбу вони мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які наразі фактично проживають з відповідачем. Приблизно два роки тому (липень 2020 року) подружні відносини з відповідачем були повністю зіпсовано і хоча сторони проживали за однією адресою шлюбно-сімейні відносини взагалі ніяк не підтримувалися. На даний час подружжя не веде спільного господарства, спільних інтересів не має, жодних відносин не підтримує. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, строк на примирення не потрібен, оскільки він не дасть позитивних результатів.На даний час дружина разом з дітьми проживає в [ADDRESS] , куди вимушена була тимчасово виїхати з території України через Республіку Польща на автомобілі у зв`язку із розпочатою війною Росії проти України. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Спору щодо місця проживання дітей та спору щодо поділу майна у сторін немає. До початку судового засідання позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Відповідач подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти позовних вимог позивача та просила розглядати справу за її відсутності, відзив до суду на позовну заяву не подала. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 19 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції укладено шлюб, про що зроблено запис за №576 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу подружжя має спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 13.12.2012 року та серії [NUMBER] від 24.09.2014 року відповідно. Судом також встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Сторони спору щодо місця проживання дітей та спору про поділ спільного майна подружжя не мають. Відповідач у поданій заяві визнала позовні вимоги в повному обсязі, тим самим підтвердила обставини, зокрема, щодо відсутності спільного господарства та сімейно-шлюбних відносин. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов`язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім`я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім`ї не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191 СК України, та

Outcome: approved