Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 18 жовтня 2021 року надійшла позовна заява [PERSON] про захист честі та гідності, в якій позивач просила: Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] та [PERSON] інформацію, поширену [PERSON] [INFO] в соціальній мережі Facebook, a саме висловлювання: «Внимание всем! В данной организации работает мошенница [PERSON] [INFO] , которая с подельниками обманным путем вымогает у людей деньги в обмен на путешествия/открытие виз/ обучение детей за рубежом. После получения денег, разыгрывает спектакли, придумывает всякие небылицы, деньги не возвращает...»; «Кто пострадал от этих аферисток, присоединяйтесь к группе в ФБ, собираем материал для открытия уголовного дела»; «Обещали людям одни условия, а по факту поселили в ужасный отель, где дети ели еду на полу, в антисанитарных условиях...». «Сидоржевская, отвечающая за детей, поселила детей в номер с чужими людьми, а сама пошла в отдельный номер, за который взяла с нас дополнительную оплату...»; «это уже СБУ вами пусть занимается и доказывает где хейт, а где откровенные аферистки и мошенницы...»; «. мошенницы еше нигде не имели никакой юридической силы, потому как всегда от всех прячуться и всего бояться. Бойтесь. Вам недовго осталось...»; «ЭТО САЙТ АФЕРИСТОВ. Мошенницы: [PERSON] [INFO] (паспорт [NUMBER] г. Днепр, ул.230-й Стрелковой дивизии) и [PERSON] [INFO] (паспорт [NUMBER] , зарегестрирована на предприятии ТОВ «Золоті подорожі» ЄДРПОУ 39852621). Работают в паре, обманным путем вымогают у людей деньги в обмен на учебные/рабочие визы, обешают учебные поездки детей в Великобританию, Словакию, Канаду, США. По факту никаких услуг не предоставляют, придумывают различные схемы обмана и деньги людям не возвращают. Мошенницы очеь ушлые, все время врут, изворачиваются, разыгрывают целые спектакли. (Лебедева возможно имеет судимость сей час выясняем). За последние три года обманули и ограбили больше двухсот человек...»; «.. ВНИМАНИЕ! ПОД ПРЕДЛОГОМ ПУТЕШЕСТВИЙ И УЧЕБЫ ЗА ГРАНИЦЕЙ ВЫВОЗЯТ ДЕТЕЙ В СЕКСУАЛЬНОЕ РАБСТВО. БУДЬТЕ ВНИМАТЕЛЬНЫ»; «Внимание всем! Данный сайт является инструментом в руках мошенников! Будьте осторожны». Зобов?язати [PERSON] видалити з мережі Facebook всі повіломлення негативного характеру стосовно [PERSON] та [PERSON] , спростувати вищезазначену інформацію шляхом повідомлення на власній сторінці у Facebook про ухвалене рішення та опублікувати на власній сторінці текст резолютивної частини рішення на наступний день з моменту набуття ним законної сили. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] судовий збір за подання позовної заяви у розмірі по 908 (дев?ятсот вісім) гривень 00 коп. Стислий виклад позиції позивача. 04 жовтня 2021 року [PERSON] на своїй сторінці в Facebook із зазначенням офіційної сторінки туристичної компанії «Золоті подорожі» поширила недостовірну інформацію стосовно позивачів, змісту, що зазначенйи вище. На що відповідачу була надана відповаідь також у соцмережі Facebook, що всі послуги були надані в повному обсязі, про що свідчать акти прийому передачівиконаних робіт, підписані відповідачем без зауважень та запропоновано звернутися з офіційною претензією. Натомість відповідачка не зупинилася і продовжила поширювати недостовірну інформацію в мережі Інтернет на різних сайтах з різних аккаунтів, звинувачуючи позивачів у шахрайстві, виманганні грошей та інших крмінальних вчинках. Вважають, що інформація поширена відповідачем не є оціночними судженнями, а містить фактичні дані та викладена у категоричній стверджувальній формі, а отже має бути визнана недостовірною. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідачказаперечує обставини викладені позивачами у позовній заяві та зазначила, що копії скріншотів не свідчать про те, що аккаунт під назвою [PERSON] був створений саме нею, переписка таких тверджень не містить. Іншх доказів позивачами не надано. А отже вимоги є необгрунтованими, а позов задоволенню не підлягає. Позивачі скористалися своїм правом на подання відповіді на відзив, яка за своїм змістом відповідає викладеним обставинам в позові. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 26 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 03 березня 2022 року від предтавника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 22 червня 2022 року від представника позивачів надійшла відповідь на відзив. Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні до змісту позовної заяви. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Фактичні обставини встановленні судом 15 грудня 2020 року між ТОВ «Золоті подорожі» в особі директора Сідоржевської Л.А. та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в інтересах дитини [PERSON] 2006 р.н. уклали договори про надання послуг у організації та реєстрації виїзду на навчання за кордон, а також про надання додаткових послуг супроводження за кордон. В подальшому в соціальній мережі Facebook та мережі Інтернет зявилися негативні коментарі в бік ТОВ «Золоті подорожі» та його керівників [PERSON] та [PERSON] такого змісту: «Внимание всем! В данной организации работает мошенница [PERSON] [INFO] , которая с подельниками обманным путем вымогает у людей деньги в обмен на путешествия/открытие виз/ обучение детей за рубежом. После получения денег, разыгрывает спектакли, придумывает всякие небылицы, деньги не возвращает...»; «Кто пострадал от этих аферисток, присоединяйтесь к группе в ФБ, собираем материал для открытия уголовного дела»; «Обещали людям одни условия, а по факту поселили в ужасный отель, где дети ели еду на полу, в антисанитарных условиях...». «Сидоржевская, отвечающая за детей, поселила детей в номер с чужими людьми, а сама пошла в отдельный номер, за который взяла с нас дополнительную оплату...»; «это уже СБУ вами пусть занимается и доказывает где хейт, а где откровенные аферистки и мошенницы...»; «. мошенницы еше нигде не имели никакой юридической силы, потому как всегда от всех прячуться и всего бояться. Бойтесь. Вам недовго осталось...»; «ЭТО САЙТ АФЕРИСТОВ. Мошенницы: [PERSON] [INFO] (паспорт [NUMBER] г. Днепр, ул.230-й Стрелковой дивизии) и [PERSON] [INFO] (паспорт [NUMBER] , зарегестрирована на предприятии ТОВ «Золоті подорожі» ЄДРПОУ 39852621). Работают в паре, обманным путем вымогают у людей деньги в обмен на учебные/рабочие визы, обешают учебные поездки детей в Великобританию, Словакию, Канаду, США. По факту никаких услуг не предоставляют, придумывают различные схемы обмана и деньги людям не возвращают. Мошенницы очеь ушлые, все время врут, изворачиваются, разыгрывают целые спектакли. (Лебедева возможно имеет судимость сей час выясняем). За последние три года обманули и ограбили больше двухсот человек...»; «.. ВНИМАНИЕ! ПОД ПРЕДЛОГОМ ПУТЕШЕСТВИЙ И УЧЕБЫ ЗА ГРАНИЦЕЙ ВЫВОЗЯТ ДЕТЕЙ В СЕКСУАЛЬНОЕ РАБСТВО. БУДЬТЕ ВНИМАТЕЛЬНЫ»; « [INFO] ». Позивачі стверджують, що такі коментарі здійснені [PERSON] , яка має сторінку під назвою « [INFO] ». Як вбачається з долученого до матеріалів справи витягу з ЄРДР 04.11.2021 внесені відомості про кримінальне правопорущення №12021041640001006 за фактом заволодіння грошовими коштами шляхом обману службовими особами ТОВ «Золоті подорожі» на підставі договорів про надання послуг без надання відповідних послуг. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до ч.4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. При розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Негативною потрібно вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Частиною другою вказаної статті Закону визначено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Отже, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростування, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто суду слід розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» від 08 липня 1986 року). Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 278/1638/19 (провадження № 61-3525св21). У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 753/13197/18 (провадження № 61-7891св21) прийнято висновок про те, що вирішуючи справи про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні перевіряти чи містить інформація, що стала підставою для звернення до суду, конкретні життєві обставини, фактичні твердження. Якщо зміст та характер досліджуваної інформації свідчить про наявність фактів, така інформація або її частина не може вважатись оціночним судженням, оскільки є не результатом суб`єктивної оцінки, а відображенням об`єктивної істини, що може бути встановлена у судовому порядку. Особа, яка висловлює не факти, а власні погляди, критичні висловлювання, припущення, не може бути зобов`язана доводити їх правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що визнається фундаментальною частиною права, захист якого передбачений статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Мотиви та висновки суду. Із змісту опублікованої та поширеної інформації вбачається, що вона не є фактичними даними, а є за своїм змістом оціночними судженнями, які є вираженням суб`єктивної думки щодо зазначених в них обставин, тому такі судження не є недостовірною інформацією. Крім того, відповідачка заперечує розповсюдження такої інформації, а встановити що такі коментарі були опубліковані саме відповідачкою неможливо, оскліьки такі підписані [PERSON] , а у відповідачки прізвище [PERSON] та відповідно до наданого свідоцтва про шлюб її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Інших доказів позивачами на доведення публікації таких коментарів саме відповідачкою не надано. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із наведеного, суд дійшов висновку, що висловлювання стосовно позивачів є оціночними судженнями та відповідно до статті 30 Закону України «Про інформацію» така інформація не підлягає спростуванню, а тому відсутні правові підстави для задоволення вимоги про визнання інформації недостовірною та зобов`язання її спростувати. Крім того, позивачами не надано доказів, що така інформація поширена саме відповідачкою. З урахуванням всього вищенаведеного суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Здійснюючи розподіл судових витрат, суд застосовує п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якого судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в разі відмови в позові покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed