Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

13.12.2022 [PERSON] в особі свого представника адвоката Мінченко Я.В. звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований 27 вересня 2019 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Києва), який обґрунтований тим, що сторони проживали однією сім`єю до листопада 2022 року, після чого їх відносини були припинені, а шлюб є формальним. Вказує, що їх особисті відносини тривалий час мають негативний характер, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Зазначає, що від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Як стверджує позивач, між ними спільне господарства та сумісне проживання припинено, та за його переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а тому примирення з відповідачем згідно зі ст.111 України неможливе, через це призначення строку для примирення вважає недоцільним. Також вказує, що спору про поділ майна , що є їх спільною власністю немає, після розірвання шлюбу відповідач бажає залишити прізвище « [PERSON] », дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Ухвалою суду від 12 січня 2023 року було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. У призначене судове засідання сторони не з`явився, подали заяви, відповідно до яких просили розглянути справу без їх участі. Відповідач позов визнала. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Встановлено, що 27 вересня 2019 року Дніпровським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис №2701, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.10). Від шлюбу у подружжя народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с.11) Як стверджує позивач, що відповідачем не оспорюється, сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Згідно з поданою заявою відповідач позов визнала. Внаслідок зазначених обставин можливості примирення не вбачається, сім`я подружжя фактично розпалася, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому, суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вимоги щодо відшкодування понесених витрат за рахунок відповідача позивач не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved