Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

У жовтні 2022 року позивач [PERSON] через представника адвоката Підрезу І.В. звернулася до суду із вказаним вище позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 16 липня 1995 року батьки позивача [PERSON] та [PERSON] - відповідач у даній справі, зареєстрували шлюб, який рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2018 року розірвано. Рішенням цього ж суду від 11 вересня 2019 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання позивача. Після розірвання шлюбу між батьками, позивач проживала з матір?ю, яка її повністю утримувала, батько аліментів не платив. [INFO] мати позивача померла. Після смерті матері позивач переїхала проживати до свого дядька (рідного брата матері) [PERSON] в Вінницьку область, який завжди підтримував та допомагав їм. Дядько позивача наразі утримує її, виховує, допомагає, зокрема оплатив повністю навчання позивача в Університеті економіки та права «КРОК». Позивач вказала, що рідний батько відмовився від її виховання та забезпечення. Оскільки [PERSON] не є законним представником дитини, у нього періодично виникають труднощі в представництві інтересів позивача в закладах освіти, охорони здоров`я та інших. Враховуючи зазначене, позивач просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав, встановити над нею піклування та призначити піклувальником [PERSON] . Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] судове засідання не з`явилася, попередньо подала суду заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~07\~листопада 2022\~року подав\~суду заяву,\~відповіднодо змісту якої просив розглядати справу у його відсутності (арк.спр. 44). Третя особа - Служба у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 19 січня 2023 року надіслала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, підтримала висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] (арк.спр.94). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, попередньо подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти призначення його піклувальником неповнолітньої [PERSON] . Третя особа - Служба у справах дітей Старосинявської селищної ради в судове засідання представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 08 лютого 2023 року надіслала суду заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в межах наданого висновку (арк.спр.99). Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків (арк.спр. 31). 01\~листопада 2022\~року відкрито\~провадження у\~вказанійсправі та призначено підготовче засідання, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (арк.спр. 35). 22 грудня 2022 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів (арк.спр. 66). 08 лютого 2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті (арк.спр. 101). Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, зважаючи на таке. Судом установлено, що батьком позивача є [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 17 березня 2006 року Сьомаківською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області (арк.спр. 13). Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2018 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (арк.спр. 14). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП №60358589 по справі [PERSON] до [PERSON] , заборгованість станом на 31 грудня 2021 року становить 38685 гривень 08 копійок (арк.спр. 12). [INFO] померла мати позивача [PERSON] (копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] підтверджується зміна прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] » (арк.спр 15)), про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 04 листопада 2021 року Городоцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрольно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (арк.спр. 16). 03 серпня 2021 Вищий навчальний заклад «Університет економіки та права «КРОК» в особі директора Фахового коледжу Університету «КРОК» Сумбаєвої Людмили Петрівни та вступник [PERSON] в особі [PERSON] уклали Договір про надання освітніх послуг №37116-к, яким [PERSON] було зараховано на перший курс навчання за денною формою за спеціальністю «Готельна-ресторанна справа» код 241 для здобуття на рівні фахової передвищої освіти освітньо-професійного ступеня фахового молодшого бакалавра. Згідно з додатком 1 до Договору №37116-к [PERSON] , як замовник освітньої послуги, взяв на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати; загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 60 200 гривень (арк.спр. 10-11). Відповідно до характеристики від 29 вересня 2022 року [PERSON] працює в Комунальному підприємстві Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» на посаді слюсаря з обслуговування теплових мереж 4 розряду з 28 квітня 2022 року по теперішній час; характеризується позитивно (арк.спр. 17). Згідно з висновком органу опіки і піклування Старосинявської селищної ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 29 листопада 2022 року №05/2022, у відповідача наявний борг по сплаті аліментів. В ході проведеної з [PERSON] бесіди, останній підтвердив, що не приділяє належної уваги виконанню своїх обов`язків щодо виховання дитини, не заперечив проти позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] , про що подав відповідну заяву, яка підписана в присутності начальника відділу-служби у справах дітей Старосинявської селищної ради Данілковича В.В. та копія якої долучена до висновку органу опіки (арк.спр.57). Враховуючи інтереси дитини та рекомендації комісії із захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] (арк.спр.55-56(зворот)). Висновком органу опіки і піклування Вінницької міської ради від 24 січня 2023 року встановлено, що [PERSON] повідомила комісії з питань захисту прав дитини про те, що після смерті матері, з листопада 2021 року, проживає з дядьком [PERSON] у с.Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, оскільки батько не брав участі у її вихованні, не цікавився її життям, не допомагав. Ще за життя матері батько з нею спілкувався рідко, матеріальну допомогу не надавав. Вона ображена на батька, оскільки за її повідомленням батько відмовлявся визнавати її своєю дитиною. [PERSON] наполягала на позбавленні батьківських прав батька [PERSON] .. Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] . Окрім того, орган вважає недоцільним встановлення піклування [PERSON] над [PERSON] , оскільки така не має статусу дитини, позбавленої батьківського піклування (арк.спр.91-92). До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Частинами другою, третьою статті 150 Сімейного Кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі статтею 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного Кодексу України (статті 164-167). Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно зі статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивач в обґрунтування своїх вимог вказала, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідача є ухилення його від виховання та забезпечення своєї доньки. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доводи позивача про те, що відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, аліменти не сплачує, не цікавиться її життям, не спілкується з нею та не проявляє турботи, відповідачем жодним чином не спростовані та навпаки підтверджені ним шляхом визнанням позову. Крім того в матеріалах справи міститься заява [PERSON] , в якій відповідач зазначає, що повністю визнає позовні вимоги та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав (арк.спр. 44). Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному та духовному утриманні та вихованні дитини, суд не встановив. Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів, зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Враховуючи обставини справи, що свідчать про самоусунення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, у виражаються у відсутності піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, несплаті аліментів в розмірі, що забезпечує достатній та гармонійний розвиток дитини, відсутності спілкування з дитиною, заяву останнього про визнання позову та згоду на позбавлення його батьківських прав щодо доньки [PERSON] , яка вказує про відсутність у нього наміру в подальшому змінити ставлення до дитини і належно виконувати свої батьківські обов`язки, а також висновки органів опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, наявні підстави для позбавлення батьківських прав відповідача. При цьому враховується, що позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, права на спілкування з дитиною і побачення з нею, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Що стосується вимоги про встановлення піклування та призначення піклувальником [PERSON] , суд зазначає таке. Відповідно до статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. За змістом статті 59 ЦК України, статті 243 СК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Піклування встановлюється над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Зі змісту норм ст.ст.1, 5 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» слідує, що діти, позбавлені батьківського піклування це діти, які, серед іншого, залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав. За умови втрати дитиною батьківського піклування відповідна служба у справах дітей зобов`язана протягом двох місяців підготувати комплект документів, який підтверджує набуття дитиною статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування. Пунктом 22 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, передбачено, що рішення про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської чи районної у місті (в разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини за поданням служби у справах дітей. Суд встановлює\~піклування над\~неповнолітньою особою,\~якщо при\~розгляді справи\~буде встановлено,\~що вона\~позбавлена батьківського\~піклування,\~і призначає\~піклувальника за\~поданням органу\~опіки та\~піклування. (частина четверта статті 60 ЦК України). Статтею 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Аналогічні положення містить норма статті 244 СК України. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що для задоволення заявленої позовної вимоги про призначення піклувальника для неповнолітньої [PERSON] необхідним є дотримання одночасно двох обов`язкових умов: наявність у дитини належним чином оформленого статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, а також наявність відповідного подання органу опіки та піклування. Оскільки рішення суду, яким відповідач [PERSON] позбавляється батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] не набрало законної сили, відсутнє рішення відповідного органу про надання [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, відсутнє також подання органу опіки та піклування про встановлення піклування над неповнолітньою дитиною та призначення піклувальника, суд дійшов висновку, що відповідна позовна вимога є передчасною та не підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та стягує з відповідача понесені позивачем витрати на оплату судового збору.

Outcome: partial