Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що 24.09.1994 року зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] , відповідно до актового запису №5 у виконкомі Новокиївської сільської ради народних депутатів Снігурівського району, Миколаївської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Діти проживають спільно з нею, спору щодо визначення місця проживання дітей між ними не має. На даний час вони мають статус внутрішньо переміщених осіб, зареєстрованих в с.Вигів Коростенського району Житомирської області, однак фактично проживають в [ADDRESS] . Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, постійні сварки, зловживання відповідачем спиртними напоями, вчинення по відношенню до неї фізичного насильства. Протягом останніх двох років вони ведуть окреме проживання. При таких обставинах подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Спору відносно розподілу майна сторони не мають. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який був зареєстрований 24.09.1994 року виконавчим комітетом Новокиївської сільської ради народних депутатів Снігурівського району, Миколаївської області, актовий запис № 5. 07.02.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатками отримана відповаідачем 13.02.2023 року. У встановлений строк відзив на позов не подано. 02.03.2023 року відповідач подав заяву у якій зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24.09.1994 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Новокиївської сільської ради народних депутатів Снігурівського району, Миколаївської області. Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх та сімейних стосунків. Сім`я фактично розпалася, шлюб носить формальний характер. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Outcome: approved