Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Мар`янівська селищна рада Луцького району Волинської області. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] в м.Горохові Луцького району Волинської області померла його тітка по батьківській лінії [PERSON] . До складу спадщини після померлої спадкодавиці входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, що розташована в с.Хмельницьке Горохівського району Волинської області, земельні ділянки площею 1,5293 га та площею 0,3640 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Галичанської сільської ради Луцького району Волинської області (тепер Мар`янівської селищної ради Луцького району Волинської області). Позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області 04 травня 2017 року, який зареєстрований в реєстрі за №3, однак, в установлений термін спадщину не прийняв. Позивач вказує, що не знав про наявність заповіту, оскільки спадкодавиця за життя не повідомила йому про складення заповіту на його ім`я. Про існування вказаного заповіту дізнався лише на початку грудня 2022 року, знайшовши його всередині однієї з книг спадкодавиці. Позивач вважав, що спадкодавиця все своє майно заповіла лише [PERSON] . Позивач також зазначає, що тривалість пропущеного ним строку для подання заяви про прийняття спадщини є незначною, становить менше 3-х місяців. З врахуванням наведеного та на підставі ст.1272 ЦК України [PERSON] просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] тривалістю 2(два) місяці. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 10.01.2023 року відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 10.01.2023 року за клопотанням позивача витребувано копію спадкової справи після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 09 лютого 2023 року замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача Мар`янівську селищну\~раду Луцького\~району Волинської\~області; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] . Протокольною ухвалою суду від 09.03.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача у письмовій заяві просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Мар`янівської селищної ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явився. Від представника відповідача до суду 09.03.2023 надійшла заява, в якій останній просить справу розглядати у його відсутність, позов визнав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, письмових пояснень по суті спору не надав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст.\~1216\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як встановлено судом, [PERSON] належне їй майно, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №000954 на земельну ділянку площею 0,25 га, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №000952 на земельну ділянку площею 0,3331 га, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №000953 на земельну ділянку площею 0,2669 га, Державний акт на право приватної власності на землю серії I-ВЛ №006295, виданий Горохівською районною державною адміністрацією 25 березня 2004 року, заповіла [PERSON] . Дана обставина стверджується заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області 04 травня 2017 року, який зареєстрований в реєстрі за №3 (а.с.14). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) встановлено, що станом на 09.02.2023 заповіт чинний та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 3. Факт належності спадкодавиці спадкового майна стверджується наступними документами: свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 09.10.2008, згідно якого [PERSON] належав житловий будинок в [ADDRESS] ; Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №000954, відповідно до якого останній належала земельна ділянка площею 0,25 га, яка розташована в с.Хмельницьке Горохівського району Волинської області; Державним актом на право приватної власності на землю серії I-ВЛ №006295, відповідно до якого спадкодавиці належала земельна ділянка площею 1,9033 га, яка розташована на території Галичанської сільської ради; Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №000952, згідно якого спадкодавиці належала земельна ділянка площею 0,3331 га, яка розташована в с.Хмельницьке Горохівського району Волинської області (а.с.8-11). Згідно довідки старости [PERSON] від 15.11.2022 №273, спадкодавиця [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті проживала в с.Хмельницьке Луцького району Волинської області одна. Чоловік спадкодавиці [PERSON] помер [INFO] . Дітей у подружжя не було. Заповіти [PERSON] посвідчувалися в Галичанській сільській раді за №2 та №3 від 04 травня 2017 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] є племінники [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , позивач звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Г.С. Голодевич з метою оформлення спадкових прав. Відповідно до роз`яснення щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини від 15 грудня 2022 року №334/01-16, приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Г.С. Голодевич роз`яснила [PERSON] , що останній пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки у встановлений термін не подав заяви про прийняття спадщини. На запит суду від приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Г.С. 30.01.2023 за №01-09/29 надійшла відповідь, згідно якої спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась. Отже, позивач у справі [PERSON] , який є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області 04 травня 2017 року, який зареєстрований в реєстрі за №3. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на вищевказане спадкове майно після смерті [PERSON] , в тому числі в порядку ст.1241 ЦК України, судом не встановлено. Частинами 1 та 2 ст.\~1269\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що не знав про наявність заповіту, оскільки спадкодавиця за життя не повідомила йому про складення заповіту на його ім`я. Окрім того, позивач про існування вказаного заповіту дізнався лише на початку грудня 2022 року, знайшовши його всередині однієї з старих книг спадкодавиці. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч.5 ст.1268 та ч.3 ст.1296\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Окрім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. У своєму позові [PERSON] не наполягає на стягненні судових витрат, а тому розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved