Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє- адвокат Гедзик В.М., звернулася до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини з інвалідністю і матері, яка здійснює догляд за дитиною. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що з 22 грудня 2018 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 2698. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені, сторони не ведуть спільне господарство, будь-які подружні стосунки не підтримуються впродовж останніх двох років, збереження сім`ї та спільне проживання стало неможливим. На примирення позивач не згідна. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Дочка є дитиною з інвалідністю. У зв`язку з чим вона потребує постійного додаткового догляду та дороговартістного лікування. Позивачка не може самостійно забезпечити першочергові потреби дочки і потребує матеріальної допомоги. Дитині необхідні додаткові витрати на нейрофізіологічну реабілітацію (3-4 рази на рік), на придбання дорогих ліків, надання медичної допомоги та закупівлю спеціального обладнання, а також відвідування розвиваючих занять. З моменту народження всі витрати на лікування, а також додаткові, що складаються з витрат на проїзд, харчування, медикаменти, оренду житла за місцем лікування дитини, одяг та інше позивач несе самостійно. Позивачка обмежувалась тимчасовими підробітками, щоб мати хоч якісь кошти, але на даний момент не працює, оскільки доглядає за дочкою, яка не може обходитись без стороннього догляду. Вона опікується нею та не має об`єктивної можливості працевлаштуватися і отримувати стабільний заробіток. Єдиним її джерелом доходу для існування, виступає державна допомога по догляду за дитиною-інвалідом. Таким чином, вона самостійно докладала та докладає надзвичайних зусиль для того, щоб годувати, одягати, лікувати дитину. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень дочці вона одна не може забезпечити. Дитина потребує постійного лікування, своєчасного оздоровлення та належного харчування, тому розмір аліментів який підлягає стягненню, повинен бути достатнім для належного догляду за дитиною. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину. Відповідач здоровий, працездатний, офіційно працює та отримує дохід, інших дітей та утриманців немає. Добровільно коштів на утримання доньки він не надає. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22 грудня 2018 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 2698. Також просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн., щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання як матері дитини, з якою проживає дитина з інвалідністю, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і на весь час проживання та опікування дитиною-інвалідом. Також стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3\~000,00 грн. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2022 року провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. \~ \~ Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2023 року було визнано обов`язковою особисту участь у судовому засіданні представника позивача адвоката Гедзика В.М. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Гедзик В.М. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Зазначив, що сторони з 22.12.2018 року перебувають у шлюбі. Відносини між сторонами не склалися, вони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують. Відповідач, коли дізнався, що дитина є з особливими потребами, то залишив сім?ю. Неповнолітня дочка сторін є дитиною з інвалідністю, потребує постійного догляду та періодичного лікування. Сума аліментів є адекватною та не є завищеною з урахування потреб дитини. Відповідач є працездатним. Він працював на Новій Пошті, отримував стабільний дохід, не має нової сім?ї, інших дітей. Добровільно на контакт не йде, допомоги на утримання дитини не надає. Ні речей, ні продуктів харчування, ні іграшок дитині не передає та не приносить. Позивач доглядає за хворою дитиною, вважала, що зможе самотужки утримувати доньку, однак, їй вкрай важко. Вона не має можливості працевлаштуватися, єдиним її доходом є соціальна допомога. Позивач постійно має бути поряд з дитиною, оскільки донька потребує постійного стороннього догляду та уваги. Проти ухвалення заочного рішення представник позивача не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, вказаним в позовній заяві (а.с. 33, 37, 45), та шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме на сайті Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області (а.с. 52), про\~причини неявки\~до суду не повідомив, відзиву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому зі згоди\~ сторони позивача\~суд ухвалює\~рішення при\~заочному розгляді\~справи,\~що відповідає\~положенням ст.ст.280,\~281\~ЦПК України. 22 лютого 2023 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.\~ Суд, вислухавши пояснення представника позивача адвоката Гедзика В.М., повно і всебічно вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі\~статтею 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5\~ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що 22 грудня 2018 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 2698 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Сторони припинили фактичні шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство між ними не ведеться, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. Разом сторони не проживають впродовж двох років. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно\~ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~у\~разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Своїм правом на відновлення дошлюбного прізвища позивач не скористалася. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, їх шлюб існує формально. Крім того, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у позивача не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв`язку з категоричним запереченням позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати Щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , батьком якої відповідно до свідоцтва про народження, є відповідач (а.с. 12). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 24 січня 2023 року неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з позивачем [PERSON] (а.с.47). З копії медичного висновку №40 про дитину-інваліда віком до 18 років від 23.04.2021 року виданого КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської міської ради» вбачається, що у [PERSON] , [INFO] , наявне захворювання: дитячий церебральний параліч, двійна геміплегія зі стійкими тяжкими руховими порушеннями, відповідає розділу І, пункту 2 підпункту 2.1 Переліку медичних показань (а.с.13). Згідно копії\~виписки із\~медичної карти\~амбулаторного (стаціонарного)\~хворого №\~579/21\~від 05.02.2021\~року,\~виданої КНП\~«Івано-Франківська\~обласна дитяча\~клінічна лікарня\~Івано-Франківської\~обласної ради»,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~перебувала на\~стаціонарному лікуванні\~з 26.01.2021\~року по\~05.02.2021\~року,\~повний діагноз: дитячий церебральний\~параліч,\~двійна геміплегія\~зі стійкими\~тяжкими руховими\~порушеннями.\~Збіжна співдружня\~альтернуюча косина\~OU.\~Складний астигматизм.\~Атрофія \~дисків зорових\~нервів обох\~очей.\~Дитина самостійно\~не сидить,\~не стоїть,\~не переступає.\~Проведено МРТ\~головного мозку\~ гіпоплазія\~мозолистого тіла Рекомендовано: «Д» нагляд невролога, офтальмолога, курс реабілітаційного лікування в неврологічному відділенні через 3 місяці, оформити індивідуальну програму дитини-інваліда. (а.с.14). Згідно копії\~виписки із\~медичної карти\~амбулаторного (стаціонарного)\~хворого №\~6867/21\~від 02.09.2021\~року,\~виданої КНП\~«Івано-Франківська\~обласна дитяча\~клінічна лікарня\~Івано-Франківської\~обласної ради»,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~перебувала на\~стаціонарному лікуванні\~в неврологічному\~відділенні з\~17.08.2021\~року по\~02.09.2021\~року,\~повний діагноз: дитячий церебральний\~параліч,\~двійна геміплегія\~зі стійкими\~тяжкими руховими\~порушеннями.\~Збіжна співдружня\~альтернуюча косина. Рекомендовано: ЛФК постійно, санаторно-курортне лікування, огляд невролога ОДКП через 2 тижні (а.с.15). За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 31.01.2023 позивач [PERSON] за період з 1 кварталу 2022 року по 3 квартал 2022 року отримала доходи від Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради на загальну суму 39721,00 грн. (а.с.46). Отримувана нею соціальна допомога є єдиним доходом позивача, так як вона не має можливості працевлаштуватися, оскільки дитина потребує постійного стороннього догляду. Позивач самостійно несе усі обов`язки щодо утримання та виховання неповнолітньої доньки. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати неповнолітню дитину. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18). Мати та\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дітей,\~а відповідач\~добровільно матеріальної\~допомоги на\~утримання дитини\~не надає. Відповідач є здоровим, працездатного віку, станом на 08.10.2021 працював фахівцем ТОВ «Нова Пошта» (а.с.16), не має нової сім?ї, інших утриманців (доказів протилежного суду не надано). Суд же розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) і кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Разом з тим, відповідачем не надано до суду будь яких доказів на підтвердження чи спростування обставин, які повинні бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, що теж враховується судом при прийнятті рішення. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання дитини з матір`ю, її вік, матеріальний стан позивачки, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивачки підлягають до задоволення, а саме з відповідача слід стягувати аліменти на її користь на утримання їх неповнолітньої дочки, яка є дитиною з інвалідністю, у розмірі 4000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то саме такий розмір аліментів сприятиме матеріальному забезпеченню дитини та створенню належних умов їх фізичного, духовного, інтелектуального, культурного та соціального розвитку. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч. 1 ст. 192 СК України). Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 88 Сімейного кодексу України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Вказана норма встановлює підстави, за яких виникає зазначене вище право: 1) один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною- інвалідом; 2) дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду; 3) цей з подружжя опікується нею; 4) другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Отже, виходячи з аналізу наведеної норми, обов`язковими умовами виникнення права на утримання одного з подружжя, з яким проживає дитина-інвалід, є не тільки наявність в дитини інвалідності, але й неспроможність дитини обходитись без постійного стороннього догляду, а також наявність в другого з подружжя можливості надавати матеріальну допомогу. З огляду на вищевказані норми права, враховуючи, що дитина [PERSON] є дитиною-інвалідом з народження та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується відповідними медичними документами, позивачка проживає разом з дитиною та опікується нею, відповідачем не надано суду жодних заперечень щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина - інвалід, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і впродовж усього часу проживання з нею дитини\~інваліда. Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. В прохальній частині позову позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову (юридичну) допомогу у сумі 3000,00 грн. та судові витрати на оплату судового збору у розмірі 992.40 грн. Відповідно до ч.1, п.2 ч.2, ч.3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем до суду подано квитанцію № 0.0.2751821574.1 від 22.11.2022,\~згідно якої\~ [PERSON] \~сплачено за\~надання правової\~допомоги у\~цивільній справі\~про розірвання\~шлюбу та\~стягнення аліментів\~суму у\~розмірі 3000,00\~грн.\~(а.с.6).\~ Також\~надано \~копію договору\~про надання правової допомоги від 10 листопада 2022 року, укладеного між адвокатським об`єднанням «Прикарпатська юридична компанія» в особі керуючого партнера Гедзика В.М. та [PERSON] (а.с.17-18); копію рахунку на оплату № 22/11/22 від 22.11.2022 про оплату правової (юридичної) допомоги у цивільній справі про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі 3000,00 грн (а.с.19); копію виписки з рахунку про сплату на суму 3000,00 грн. за надання правової допомоги (а.с.20). Тому, відповідно до ст.ст. 133,137 ЦПК України, суд \~ вважає \~ на необхідне стягнути \~ з \~ відповідача на користь позивача понесені витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 3000 грн. 00 коп. Також позивачем\~надано квитанцію № 0.0.2751823776.1 від 22.11.2022 про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн (а.с.5), тому згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 та ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, він підлягає стягненню на користь держави з відповідача у розмірі 992 гривень 40 копійок. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved