Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, припинення частки у спільній власності, посилаючись на те, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності відповідно наступним співвласникам: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 12.03.2020 року позивач прийняв у власність 6/50 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що розташований у [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 20.05.2020 року позивач прийняв у власність 6/50 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що розташований у [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 15.06.2020 року позивач прийняв у власність 6/25 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що розташований у [ADDRESS] . Право власності підтверджується також відповідними Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності відповідно від 12.03.2020 року, від 20.05.2020 року та 15.06.2020 року, а також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідач [PERSON] на підставі договору дарування частки у праві власності на житловий будинок є власником частини вищевказаного житлового будинку з частиною надвірних будівель і споруд у розмірі 13/25 часток. Фактично, кожен із співвласників користується окремою часткою домоволодіння. Частка домоволодіння яка перебуває у розпорядженні позивача, складається з житлового будинку А-1», літ. «А'-l», а саме приміщення: коридор № 1-1 (заг. площа 8,0 кв.м.). кухня № 1-2 (заг. площа 6,1 кв.м.). житлова кімната № 1-3 (заг. площа 10,3 кв.м.), житлова кімната № 1-4 (заг. площа 17,1 кв.м.) загальна площа яких становить 41,5 кв. м., житлова площа 27,4 кв.м., та господарських будівель та споруд: сараю літ. «Б», сараю літ. «б», вбиральні літ. «В», погрібу п/д, огорожі № 1, огорожі № 4, водоколонки № 3, які розташовані за адресою [ADDRESS] . Частка домоволодіння, яка перебуває у розпорядженні відповідача, складається з житлового будинку літ. «А-1», літ. «А'-l», прибудови а', а саме приміщення: тамбур № 2-1 (заг. площа 1,3 кв.м.), кухня № 2-2 (заг.площа 7,4 кв.м.), житлова кімната № 2- 3 (заг.площа 13,8 кв.м.), коридор № 2-4 (заг.площа 4,0 кв.м.), житлова кімната № 2-5 (заг.площа 6,6 кв.м.), житлова кімната № 2-6 (заг.площа 19,4 кв.м.), загальна площа яких становить 52,5 кв.м, житлова площа 39,8 кв.м. та гаражу літ. «Г», вбиральні літ. «Д», огорожі № 2, які розташовані за адресою [ADDRESS] . На даний час виникла необхідність у поділі в натурі нерухомого майна. У зв`язку з зазначеним, досудове врегулювання спору здійснювалось. Зокрема, на адресу відповідача надсилався лист - пропозиція про судове врегулювання вказаного спору. Проте, відповідач не здійснює жодних заходів стосовно поділу та виділу в натурі вище вказаної нерухомості. Тому на підставі ст. 361, ст. 364, ст. 367, ст. 386 Цивільного кодексу України поділ майна в натурі має відбутися згідно рішення суду. Вказане вище домоволодіння, що перебуває у співвласності - повністю ізольовані. Виділ частки технічно можливий та не потребує проведення будь-яких змін у технічній конструкції нежитлових приміщень. Зазначене підтверджується висновком експерта за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 23.06.2022 року № 07-22, виконане судовим експертом Калашніков О.М. За результатами проведення вказаної експертизи надано висновок, відповідно до якого: Ринкова вартість будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (з врахуванням вартості земельної компоненти) в цінах станом на час проведення експертизи становить 3844279 (три мільйони вісімсот сорок чотири тисячі двісті сімдесят дев`ять) грн. Враховуючи фактичні об`ємно-планувальні та конструктивні рішення будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] станом на час проведення експертизи, функціональне призначення приміщень та будівель, фактичне користування будинком та господарськими спорудами, правовстановлюючі документи на земельну ділянку, а також загальний технічний стан будівель та споруд, поділ будинковолодіння з метою влаштування двох ізольованих квартир, забезпечених окремими виходами на прилеглу земельну ділянку у відповідності до фактичних часток співвласників [PERSON] та [PERSON] - можливий. З врахуванням фактичного користування, що склалося між співвласниками, а також з врахуванням правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на розгляд суду пропонується один варіант поділу будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] відповідно до часток співвласників [PERSON] та [PERSON] . Пропонується один варіант поділу майна. За таким варіантом поділу пропонується наступне: співвласнику [PERSON] виділяється відокремлена частина житлового будинку «А-1» з прибудовою «А-l» (а саме приміщення 1-1 коридор, 1-2 кухня, 1-3 житлова кімната, 1- 4 житлова кімната), сараї «Б» та «б», вбиральня «В», огорожа № 1, 4, водоколонка № 3. Загальна площа приміщень, що виділяються співвласнику [PERSON] , становить 41,5 м2; співвласнику [PERSON] виділяється відокремлена частина житлового будинку «А- 1» з прибудовою «А-l» (а саме приміщення 2-1 тамбур, 2-2 кухня, 2-3 житлова кімната, 2-4 коридор, 2-5 житлова кімната, 2-6 житлова кімната), прибудова «а», гараж «Г», вбиральня «Д», сарай «Ж», огорожа № 2. Загальна площа приміщень, що виділяються співвласнику [PERSON] , становить 52,5 м2. При вказаному варіанті поділу будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] поділ можливий із відхиленням від вимог п. 2.22 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» стосовно нижньої межі площі квартири, що виділяється співвласнику [PERSON] : 41,5 м2 при мінімально необхідних 48 м2, що є допустимим відповідно до п.3.12 «Методичних рекомендацій щодо проведення досліджень з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майном». При наведеному варіанті поділу будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , поділ може бути виконано без втручання в несучі конструкції та інженерні системи будинку, тобто здійснювати додаткові переобладнання необхідності немає. Поділ будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] технічно можливий з незначними відхиленнями від ідеальних часток. Розрахунок грошової компенсації наведено в дослідницькій частині висновку (див. Таблицю 9). Розмір грошової компенсації співвласника [PERSON] , яку йому необхідно сплатити співвласнику [PERSON] , становить 21496 (двадцять одна тисяча чотириста дев`яносто шість) грн. Отже, при поділу будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] буде мати місце із відхилення від вимог п. 2.22 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» стосовно нижньої межі площі квартири, що виділяється співвласнику [PERSON] : 41,5 м2 при мінімально необхідних 48 м2, що є допустимим відповідно до п.3.12 «Методичних рекомендацій щодо проведення досліджень з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майном». 24.06.2020 оку між [PERSON] та адвокатом Прядкою Віталієм Михайловичем укладено Договір № 43/20 про надання послуг, відповідно до умов якого Виконавець зобов`язується надавати Замовнику юридичні послуги та захист інтересів останнього щодо представництва інтересів Замовника, зокрема в судах першої інстанції та апеляційної інстанції. 24.06.2020 року між [PERSON] та адвокатом Прядкою Віталієм Михайловичем укладено Угоду про вартість послуг за надання правової (професійної правничої) допомоги (додаток до Договору про надання послуг № 43/20 від 24.06.2020 року), відповідно до умов якої робота (послуги) Виконавця з надання правової (професійної правничої) допомоги [PERSON] оплачується Замовником в наступному розмірі: формування правової позиції, надання консультацій - від 600 грн. 00 коп. до 1000 грн. 0 коп.; аналіз документів, ознайомлення з матеріалами справ, представництво інтересів перед будь-якими особами, інша погодинна робота - від 800 грн. 00 коп. до 1200 грн. 00 коп.; судові засідання: відбулось - 1000 грн. 00 коп.; не відбулось - 600 грн. 00 коп.; за межами м. Черкаси - 2500 грн. 00 коп. та окремо компенсація транспортних витрат; складання документів, в тому числі процесуальних - від 200 грн. 00 коп. до 3000 грн. 00 коп. У зв`язку з зазначеним, повідомляє, що орієнтовний розрахунок суми понесених позивачем судових витрат (станом на день подачі позову становить): оплата позивачем послуги за надання судовим експертом Калашніков О.М., висновку експерта за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи23.06.2022 року № 07-22, за проведення якої сплачено кошти у розмірі 21142, 24 грн.; пов`язані з наданням адвокатом правової допомоги по вказаній справі, це зокрема: аналіз документів та формування правової позиції, надання консультації 1 800, 00 грн. 00коп.; написання позовної заяви для її подачі [PERSON] до суду - 3000, 00 грн.; написання заяви про усунення недоліків та подача її до суду - 300,00 грн. Наголошує, що зазначені вище розрахунки є орієнтовними, оскільки на разі неможливо встановити весь об`єм роботи, який може бути пророблений адвокатом в межах надання послуг у вказаній справі. А тому, суму понесених позивачем судових витрат буде подано у строк, встановлений Цивільним процесуальним кодексом України у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, згідно якої, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На виконання ч. 8 ст. 141 ЦПК України, завчасно повідомляє, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом позивачем буде подана відповідна заява з детальним розрахунком суми понесених позивачем витрат, пов`язані з наданням адвокатом правової допомоги у вказаній справі, з наступними додатками (доказами). Просить поділити в натурі між [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою [ADDRESS] . Виділити [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «А-1», літ. «А'-l», в частині приміщень коридор № 1-1 (заг.площа 8,0 кв.м.), кухня № 1- 2 (заг.площа 6,1 кв.м.), житлова кімната № 1- 3 (заг.площа 10,3 кв.м.), житлова кімната № 1-4 (заг.площа 17,1 кв.м.) загальна площа яких становить 41,5 кв. м., житлова площа 27,4 кв.м., та господарські будівлі та споруди: сарай літ. «Б», сарай літ. «б», вбиральня літ. «В», погрібу п/д, огорожу № 1, огорожу № 4, водоколонку № 3, які розташовані за адресою [ADDRESS] ; Залишити за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на житловий будинок літ. А-1», літ. «А'-l», прибудови а', в частині приміщень: тамбур № 2-1 (заг.площа 1,3 кв.м.), кухня № 2-2 (заг.площа 7,4 кв.м.), житлова кімната №2- З (заг.площа 13,8 кв.м.), коридор № 2-4 (заг.площа 4,0 кв.м.), житлова кімната № 2-5 (заг.площа 6,6 кв.м.), житлова кімната № 2-6 (заг.площа 19,4 кв.м.), загальна площа яких становить 52,5 кв.м. житлова площа 39,8 кв.м. та господарські будівлі та споруди: гараж літ. «Г», вбиральня літ. «Д», огорожа № 2, які розташовані за адресою [ADDRESS] ; Стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) грошову компенсацію різниці вартості часток в розмірі 21496 (двадцять одна тисяча чотириста дев`яносто шість) грн. У зв`язку з проведеним поділом припинити право спільної часткової власності між [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; Судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи ( у тому числі надання адвокатом правої допомоги) стягнути з відповідача. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти поділу будинку в натурі, заперечували щодо порядку поділу та розміру грошової компенсації різниці вартості часток на користь позивача з підстав зазначених у відзиві. Заслухавши сторони, експерта, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. За правилами\~статей 12,\~81\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності відповідно наступним співвласникам: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 12.03.2020 року [PERSON] прийняв у власність 6/50 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що розташований у [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 20.05.2020 року [PERSON] прийняв у власність 6/50 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що розташований у [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 15.06.2020 року [PERSON] прийняв у власність 6/25 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що розташований у [ADDRESS] . Право власності [PERSON] підтверджується відповідними Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності відповідно від 12.03.2020 року, від 20.05.2020 року та 15.06.2020 року, а також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідач [PERSON] на підставі договору дарування частки у праві власності на житловий будинок є власником частини вищевказаного житлового будинку з частиною надвірних будівель і споруд у розмірі 13/25 часток. Частка домоволодіння яка перебуває у розпорядженні [PERSON] , складається з житлового будинку А-1», літ. «А'-l», а саме приміщення: коридор № 1-1 (заг. площа 8,0 кв.м.). кухня № 1-2 (заг. площа 6,1 кв.м.). житлова кімната № 1-3 (заг. площа 10,3 кв.м.), житлова кімната № 1-4 (заг. площа 17,1 кв.м.) загальна площа яких становить 41,5 кв. м., житлова площа 27,4 кв.м., та господарських будівель та споруд: сараю літ. «Б», сараю літ. «б», вбиральні літ. «В», погрібу п/д, огорожі № 1, огорожі № 4, водоколонки № 3, які розташовані за адресою [ADDRESS] . Частка домоволодіння, яка перебуває у розпорядженні [PERSON] , складається з житлового будинку літ. «А-1», літ. «А'-l», прибудови а', а саме приміщення: тамбур № 2-1 (заг. площа 1,3 кв.м.), кухня № 2-2 (заг.площа 7,4 кв.м.), житлова кімната № 2- 3 (заг.площа 13,8 кв.м.), коридор № 2-4 (заг.площа 4,0 кв.м.), житлова кімната № 2-5 (заг.площа 6,6 кв.м.), житлова кімната № 2-6 (заг.площа 19,4 кв.м.), загальна площа яких становить 52,5 кв.м, житлова площа 39,8 кв.м. та гаражу літ. «Г», вбиральні літ. «Д», огорожі № 2, які розташовані за адресою [ADDRESS] . Позивачем в позовній заяві зазначено, що фактично, кожен із співвласників користується окремою часткою домоволодіння. На даний час виникла необхідність у поділі в натурі нерухомого майна. У зв`язку з зазначеним, досудове врегулювання спору здійснювалось. Зокрема, на адресу відповідача надсилався лист - пропозиція про судове врегулювання вказаного спору. Проте, відповідач не здійснює жодних заходів стосовно поділу та виділу в натурі вище вказаної нерухомості. Тому на підставі ст. 361, ст. 364, ст. 367, ст. 386 Цивільного кодексу України поділ майна в натурі має відбутися згідно рішення суду. Вказане вище домоволодіння, що перебуває у співвласності - повністю ізольовані. Виділ частки технічно можливий та не потребує проведення будь-яких змін у технічній конструкції нежитлових приміщень. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право володіти, користуватися, і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно приписів ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч. 1\~ст. 367 ЦК, за домовленістю між ними. Співвласник має\~право на\~виділ у\~натурі частки\~із майна,\~що є\~у спільній\~частковій власності\~у відповідності\~до положення\~ч 1\~ст. 364 ЦК України. Відповідно до положень\~статті 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень\~статті 356 ЦК України\~вбачається, що позивач та відповідач є суб`єктами спільної часткової власності. Відповідно до\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2\~ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Стаття 361 ЦК України передбачає, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. У постанові Верховного Суду від 03 березня 2020 року в справі № 748/2803/16-ц (провадження № 61-41 895св18) вказано, що тлумачення частини третьої статті 358 ЦК України свідчить, що право співвласника на компенсацію може виникати як в разі повної неможливості задоволення вимог співвласника на одержання у користування частини спільного майна, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (наприклад, частка співвласника в спільній частковій власності є незначною і надання йому її у володіння та користування неможливо), так і в тому випадку, якщо співвласнику надається у володіння і користування частина майна, яка є меншою за його частку в праві спільної часткової власності. У постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15 зроблено висновок, що «первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, спір вирішується судом. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 23.06.2022 року № 07-22, виконане судовим експертом Калашніков О.М., ринкова вартість будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (з врахуванням вартості земельної компоненти) в цінах станом на час проведення експертизи становить 3844279 (три мільйони вісімсот сорок чотири тисячі двісті сімдесят дев`ять) грн. Враховуючи фактичні об`ємно-планувальні та конструктивні рішення будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] станом на час проведення експертизи, функціональне призначення приміщень та будівель, фактичне користування будинком та господарськими спорудами, правовстановлюючі документи на земельну ділянку, а також загальний технічний стан будівель та споруд, поділ будинковолодіння з метою влаштування двох ізольованих квартир, забезпечених окремими виходами на прилеглу земельну ділянку у відповідності до фактичних часток співвласників [PERSON] та [PERSON] - можливий. З врахуванням фактичного користування, що склалося між співвласниками, а також з врахуванням правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на розгляд суду пропонується один варіант поділу будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] відповідно до часток співвласників [PERSON] та [PERSON] . За таким варіантом поділу пропонується наступне: співвласнику [PERSON] виділяється відокремлена частина житлового будинку «А-1» з прибудовою «А-l» (а саме приміщення 1-1 коридор, 1-2 кухня, 1-3 житлова кімната, 1- 4 житлова кімната), сараї «Б» та «б», вбиральня «В», огорожа № 1, 4, водоколонка № 3. Загальна площа приміщень, що виділяються співвласнику [PERSON] , становить 41,5 м2; співвласнику [PERSON] виділяється відокремлена частина житлового будинку «А- 1» з прибудовою «А-l» (а саме приміщення 2-1 тамбур, 2-2 кухня, 2-3 житлова кімната, 2-4 коридор, 2-5 житлова кімната, 2-6 житлова кімната), прибудова «а», гараж «Г», вбиральня «Д», сарай «Ж», огорожа № 2. Загальна площа приміщень, що виділяються співвласнику [PERSON] , становить 52,5 м2. При вказаному варіанті поділу будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] поділ можливий із відхиленням від вимог п. 2.22 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» стосовно нижньої межі площі квартири, що виділяється співвласнику [PERSON] : 41,5 м2 при мінімально необхідних 48 м2, що є допустимим відповідно до п.3.12 «Методичних рекомендацій щодо проведення досліджень з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майном». При наведеному варіанті поділу будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , поділ може бути виконано без втручання в несучі конструкції та інженерні системи будинку, тобто здійснювати додаткові переобладнання необхідності немає. Поділ будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] технічно можливий з незначними відхиленнями від ідеальних часток. Розрахунок грошової компенсації наведено в дослідницькій частині висновку (див. Таблицю 9). Розмір грошової компенсації співвласника [PERSON] , яку йому необхідно сплатити співвласнику [PERSON] , становить 21496 (двадцять одна тисяча чотириста дев`яносто шість) грн. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 12.12.2022 року № 07-22-01, складеної судовим експертом Калашніковим О.М., оскільки вхід в підвал «п/д» розташований в коридорі 1-1, який знаходиться в фактичному користуванні позивача [PERSON] , а сам підвал «п/д» розташований під житловою кімнатою 2-3, що знаходиться у фактичному користуванні відповідача [PERSON] , то за вказаних обставин підвал «п/д» пропонується виділити відповідачу [PERSON] . Для того, щоб підвал «п/д» відокремити від приміщень, які виділяються позивачу [PERSON] , необхідно у створі зі стіною, що розділяє приміщення 1-1 та 2-3, влаштувати глуху цегляну перегородку на всю висоту та ширину входу у підвал (розміром 1.7 х 0.75 м). Щоб розділити горище між співвласниками, необхідно улаштувати перегородку на дерев`яному каркасі, яка буде проходити по дерев`яній балці, що лежить на несучій стіні будинку і є лінією розподілу будинку між співвласниками (відділяє приміщення 1-3, 1-4 від приміщень 2-4, 2-6). Розрахунок вартості додаткових ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для поділу підвалу та горища будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] , виконано за результатами проведеного візуального-інструментального обстеження з врахуванням вищенаведеного. Результати розрахунку наведено в Додатку 3. Вартість додаткових ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для поділу підвалу та горища будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] станом на дату проведення експертизи складає 13832 (тринадцять тисяч вісімсот тридцять дві) гри. (разом з ПДВ). Під час проведення додаткового візуально-інструментального обстеження будинку садибного типу та господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , яке проводилось 02.12.2022, було встановлено, що сарай «Ж» станом на час обстеження відсутній в натурі в складі господарських будівель і споруд вказаного будинковолодіння. За вказаних обставин сарай «Ж» виключається із варіанту поділу будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] відповідно до часток співвласників [PERSON] та [PERSON] , запропонованого при розгляді третього питання первинної комплексної судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи № 07-22 від 23.06.2022. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, беручи до уваги докази, що містяться в матеріалах справи, та той факт, що між співвласників будинку фактично поділено домоволодіння, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до висновку експерта за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 23.06.2022 року № 07-22 та висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 12.12.2022 року № 07-22-01, а саме поділити в натурі між [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою [ADDRESS] . Виділити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок «А-1» з прибудовою «А'-1», а саме приміщення: 1-1 коридор, 1-2 кухня, 1-3 житлова кімната, 1-4 житлова кімната; надвірні споруди сараї «Б» та «б», вбиральня «В», огорожа № 1, 4, водоколонка № 3. Загальна площа приміщень - 41,5 м2, які розташовані за адресою [ADDRESS] . Виділити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок «А-1» з прибудовою «А'-1», а саме приміщення: 2-1 тамбур, 2-2 кухня, 2-3 житлова кімната, 2-4 коридор, 2-5 житлова кімната, 2-6 житлова кімната; надвірні споруди - прибудова «а'», гараж «Г», вбиральня «Д», огорожа № 2. Загальна площа приміщень - 52,5 м2, які розташовані за адресою [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки в сумі 21496 грн. Оскільки вхід в підвал «п/д» розташований в коридорі 1-1, який знаходиться в фактичному користуванні позивача [PERSON] , а сам підвал «п/д» розташований під житловою кімнатою 2-3, що знаходиться у фактичному користуванні відповідача [PERSON] , то [PERSON] необхідно відокремити підвал «п/д» від приміщень шляхом влаштування глухої цегляної перегородки на всю висоту та ширину входу у підвал (розміром 1.7 х 0.75 м). Щоб розділити горище між співвласниками, необхідно улаштувати перегородку на дерев`яному каркасі, яка буде проходити по дерев`яній балці, що лежить на несучій стіні будинку і є лінією розподілу будинку між співвласниками (відділяє приміщення 1-3, 1-4 від приміщень 2-4, 2-6). Оскільки ініціатором поділу в натурі житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами є [PERSON] , відповідач не визнає позовні вимоги, та дерев`яна балка лежить несучій стіні будинку над приміщеннями, які виділені [PERSON] , тому дане улаштування перегородки на деревяному каркасі необхідно покласти на [PERSON] . Вартість додаткових ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для поділу підвалу та горища будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] станом на дату проведення експертизи складає 13832 (тринадцять тисяч вісімсот тридцять дві) гри. (разом з ПДВ), тому суд приходить до висновку, що зазначена сума повинна бути сплачена обома сторонами, а тому до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає половина вартості додаткових ремонтно-будівельних робіт у розмірі 6916 грн. Стосовно посилання представника відповідача на той факт, що позов не підлягає до задоволення, оскільки до [PERSON] переходить 3,6 кв.м. за які він сплачує кошти [PERSON] тому в цій частині повинна перейти і земельна ділянка, суд не може взяти до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Земельні ділянки на час подачі позовної заяви приватизовані, визначені межі земельних ділянок. Посилання представника відповідача на Постанову Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 648/3137/15-ц суд не може взяти до уваги, оскільки у вищезазначеній справі сторони звернулися з позовними вимогами про поділ майна подружжя, де просили поділити домоволодіння та земельні ділянки. Провели декілька судових експертиз: судові будівельно-технічні, земельно-технічні, будівельно-оціночні. В даній справі відповідач не скористався своїм правом на подання зустрічного позову, проведення земельно-технічної, будівельно-технічної експертиз. Відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з [PERSON] на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 12405 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом 2 групи. Пункт 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником позивача зроблена заява щодо подання доказів розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved