Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

1. Стислий виклад позовної заяви 02 січня 2023 року Державна екологічна інспекція у Сумській області звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення збитків, завданих внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України. Позовна заява вмотивована наступним чином. 27 квітня 2022 року на водоймі, що знаходиться на околиці с. Новоандріївка Сумського району Сумської області, [PERSON] і [PERSON] грубо порушили правила рибальства, а саме здійснили спільний виловив риби забороненими для любительського та спортивного рибальства знаряддями лову - двома сітками рибальськими, довжиною 40 метрів, ячіями 40?40?40 мм, при цьому спіймали 338 особин риби карася сріблястого, чим порушили вимоги ст. ст. 5, 10, 17 Закону України «Про тваринний світ», пунктів 3.14, 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства. Факт здійснення відповідачами спільного незаконного вилову біоресурсів (риби) без спеціального дозволу із застосуванням заборонених знарядь лову підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення №015454 та №015455 від 27 квітня 2022 року, описом вилучення №1 від 27 квітня 2022 року, розпискою про прийняття на зберігання від 27 квітня 2022 року, а також відеозаписом з місця події від 27 квітня 2022 року. Розмір шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову [PERSON] та [PERSON] біоресурсів (риби), становить 534 378 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку вищевказану суму збитків, завданих внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України, та судовий збір у сумі 8 015 грн 67 коп. 2. Процесуальні дії в справі Ухвалою від 05 січня 2023 року відкрито провадження в справі за вказаним вище позовом та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 01 лютого 2023 року з повідомленням сторін, третьої особи. Відповідачам та третій особі запропоновано в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відповідно відзив на позовну заяву та пояснення щодо позову. Разом з цим задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] (а. с. 44-45). Ухвалою від 16 січня 2023 року за клопотанням представника позивача та свідків судове засідання в справі призначено в режимі відеоконференції між Ковпаківським районним судом м. Суми та Білопільським районним судом Сумської області (а. с. 63). Протокольною ухвалою від 01 лютого 2023 року за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 20 лютого 2023 року (а. с. 97). Ухвалою від 07 лютого 2023 року за клопотанням представника позивача та свідків судове засідання в справі призначено в режимі відеоконференції між Ковпаківським районним судом м. Суми та Білопільським районним судом Сумської області (а. с. 108). Протокольною ухвалою від 20 лютого 2023 року за клопотанням відповідачів та їх представника - адвоката Кандюкова Г.Г. розгляд справи відкладено на 03 березня 2023 року (а. с. 131). Ухвалою від 21 лютого 2023 року за клопотанням представника позивача та свідків судове засідання в справі призначено в режимі відеоконференції між Ковпаківським районним судом м. Суми та Білопільським районним судом Сумської області (а. с. 139). 03 березня 2023 року справа була знята з розгляду через масштабну повітряну тривогу та призначена на 07 березня 2023 року (а. с. 150). 3. Короткий зміст відзиву на позовну заяву 25 січня 2023 року від адвоката Кандюкова Г.Г., який на підставі ордерів серії ВМ №1027315 та ВМ №1027316 від 23 січня 2023 року діє в інтересах відповідачів [PERSON] і [PERSON] , надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити Державній екологічній інспекції у Сумській області в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Постановами Білопільського районного суду в справах №573/657/22 та №573/658/22 встановлена відсутність вини [PERSON] і [PERSON] та їх непричетність до незаконного вилову риби. Крім цього, постановою начальника сектору дізнання ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 12 липня 2022 року кримінальне провадження №42022202540000042 від 02 травня 2022 року за фактом незаконного вилову риби, вчиненого 27 квітня 2022 року на водоймі в с. Новоандріївка Сумського району Сумської області, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КУпАП. Надані позивачем докази не є належними, допустимими та достатніми для задоволення позовних вимог. Зокрема, під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд визнав неналежним доказом розрахунок шкоди від 28 квітня 2022 року. Відсутність у протоколі про адміністративне порушення №015454 від 27 квітня 2022 року відносно [PERSON] вказівки про місце вчинення правопорушення впливає на допустимість цього доказу. Відеофайли, які знаходяться на оптичному диску, лише підтверджують показання свідків, надані суду під час розгляду справ про адміністративне правопорушення №573/657/22 та №57/658/22, про те, що зустріч державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції в Сумській області [PERSON]. та [PERSON] з [PERSON] і [PERSON] відбулася біля будинку батьків свідка [PERSON] . Відповідачі знайшли рибу в мішках на березі водойми. Осіб, які її виловили ніхто не бачив. Протокол на [PERSON] і [PERSON] був складений після того, як вони повернулися до ставка, на місце, яке вказав інспектор рибоохорони [PERSON]. Під час складання протоколу кількість виловленої риби не рахувалася. Інших доказів вчинення відповідачами незаконного вилову риби позивач не надав, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення з них шкоди в порядку, передбаченому ст. 1166 ЦК України (а. с. 70-76, 82-88). 4. Короткий виклад відповіді на відзив. 02 лютого 2023 року до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив за підписом виконуючого обов`язки начальника Державної екологічної інспекції у Сумській області Валерія Піюка, згідно з якою позивач не погоджується з твердженням представника відповідача про те, що в діях [PERSON] і [PERSON] відсутня вина в заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, оскільки постанови Білопільського районного суду в справах №573/657/22 та №573/658/22 мають преюдиційний характер в частині підтвердження факту їх невинуватості, та вказує, що в цих постановах зазначено, що дослідити відеозапис з місця події не представилось можливим. Тобто, ані по справі №573/657/22 від 20 липня 2022 року, ані по справі №573/658/22 від 04 серпня 2022 року відеозапис з місця події від 27 квітня 2022 року як доказ не досліджувався, а отже, не досліджувались та не встановлювались і обставини, які на ньому зафіксовані, що виключає преюдиційність зазначених вище постанов у цій частині. Також у відповіді на відзив зазначено, що на відеозаписі з місця події від 27 квітня 2022 року зафіксовано, що державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Сумської області [PERSON]. здійснює підрахунок виловленої риби, а відповідачі допомагають йому вибирати рибу з сіток. При цьому [PERSON] і [PERSON] не повідомляли посадовим особам Державної екологічної інспекції про те, що рибальські сітки та риба в багажнику автомобіля, на якому вони пересувались, їм не належить, і вони не здійснювали її вилов. Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення №015454 від 27 квітня 2021 року відносно [PERSON] та в протоколі про адміністративне правопорушення №015455 від 27 квітня 2021 року відносно [PERSON] , в розділі «Пояснення особи», останні власноруч зазначили, що разом ловили рибу на Новоандрівській водоймі та спіймали 338 карасів, що підтверджує факт здійснення ними вилову риби. Проте, як вбачається зі змісту пояснень відповідачів, зафіксованих у постановах Білопільського районного суду від 20 липня 2022 року по справі №573/657/22 та від 04 серпня 2022 року по справі №573/658/22, пояснення та підписи в протоколах їм не належать. Тобто, [PERSON] і [PERSON] поставили під сумнів достовірність записів, зроблених у протоколах про адміністративні правопорушення, однак, клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи з метою підтвердження цих обставин вони не заявляли, що ставить під сумнів їхні пояснення. Також позивач вказує, що під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення державний інспектор [PERSON]. не перевищував своїх службових повноважень та не вносив до змісту протоколів про адміністративні правопорушення завідомо неправдиві відомості, оскільки до правоохоронних органів з відповідними зверненнями відповідачі не зверталися, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами №54-2308 вих-22 від 22 липня 2022 року та №6759 від 05 серпня 2022 року, які спростовують позицію представника відповідачів про зворотне (а. с. 103-105). 5. Позиція сторін у судовому засіданні У судовому засіданні представник позивача - Державної екологічної інспекції у Сумській області Матюха Д.М. позовні вимоги підтримав, просив їх задовільнити з підстав, викладених у позовній заяві та з урахуванням додаткових пояснень, викладених у відповіді на відзив. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не з`явилися без повідомлення причин. Їх представник - адвокат Кандюков Г.Г. позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю та безпідставністю, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився, пояснень щодо позову не подав. Селищний голова надіслав листа, в якому просить розглянути справу без участі їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 96). 6. Фактичні обставини, встановлені судом Суд установив наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. 27 квітня 2022 року державний екологічний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Сумської області [PERSON]. склав відносно [PERSON] і [PERSON] протоколи про адміністративне правопорушення серії №015454 та №015455 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. За змістом вказаних протоколів, копії яких маються в матеріалах справи, 27 квітня 2022 року о 04 годині виявлено грубе порушення правил рибальства, а саме: у період дії воєнного стану в Україні та нерестового періоду [PERSON] та [PERSON] здійснювали вилов біоресурсів (риби) забороненими знаряддями лову (сітками). Разом упіймали 338 особин карася сріблястого, чим заподіяли шкоду навколишньому природньому середовищу на суму 534 378 грн (а. с. 10-11). З наявної в матеріалах справи копії опису №1 об`єктів лову (добування), вилучених у порушника, вбачається, що згідно з протоколом від 27 квітня 2022 року №015454 відносно [PERSON] вилучено 338 штук карася сріблястого, 1 човен ПВХ з двома веслами, дві сітки з льосни довжиною 40 м, ячією 40?40?40 мм (а. с. 12). Згідно з розпискою від 27 квітня 2022 року, [PERSON] прийняв на зберігання вилучені об`єкти лову (добування), а саме 338 штук карася сріблястого (а. с. 13). Відповідно до розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування [PERSON] і [PERSON] цінних видів водних біоресурсів (риби) із застосуванням заборонених знарядь лову (сіток) на водоймі с. Новоандріївка Сумського району Сумської області від 28 квітня 2022 року, розмір шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу становить 534 378 грн (а. с. 14). З дослідженого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що 27 квітня 2022 року о 04 годині 59 хвилин біля одного з домогосподарств у сільській місцевості був зупинений автомобіль ВАЗ 212140, д.н.з. [NUMBER] , в якому знаходилися відповідачі [PERSON] і [PERSON] , а також ще один чоловік. У багажнику вказаного транспортного засобу були виявлені три мішки білого кольору та човен ПВХ зеленого кольору. В подальшому всі учасники події за вказівкою інспектора [PERSON] перемістилася до водойми, де державний інспектор [PERSON]. вийняв з сіток та мішка біоресурси (рибу). При цьому будь-які згадування про точне місце зупинки автомобіля ВАЗ 212140, д.н.з. [NUMBER] (назва населеного пункту), назву водойми чи координати її розміщення на відеозаписі відсутні. Перерахунок риби не проводився (а. с. 38). Постановами Білопільського районного суду Сумської області від 20 липня 2022 року в справі №573/657/22 та від 04 серпня 2022 року в справі №573/658/22, які набрали законної сили відповідно 02 серпня 2022 року та 16 серпня 2022 року, закрито провадження в справах про притягнення [PERSON] і [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки вина останніх у вчиненні адміністративного правопорушення не була встановлена належними, допустимими та достатніми доказами (а. с. 20-24). Постановою начальника сектору дізнання ВП №1 (м. Білопілля) від 12 липня 2022 року кримінальне провадження №42022202540000042 від 02 травня 2022 року за фактом незаконного вилову риби, вчиненого 27 квітня 2022 року на водоймі в с. Новоандріївка Сумського району Сумської області, закрите в зв`язку з відсутністю в діянні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України (а. с. 15-16). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що працює державним інспектором Державної екологічної інспекції в Сумській області. 27 квітня 2022 року, приблизно о 3 годині разом зі своїм напарником інспектором [PERSON] та ще однією особою приїхав на водойму, розташовану в селищі Улянівка. Близько години у тепловізор спостерігав за двома особами, які на човні ловили рибу. У подальшому, почувши, що від ставка від`їхав автомобіль, разом з напарником поїхали за ним слідом, але іншою дорогою. Приблизно через 2-3 хвилини на околиці села зупинили автомобіль ВАЗ 212140, в якому знаходилися [PERSON] , [PERSON] та ще один чоловік. У багажнику цього транспортного засобу виявили мішки з рибою та човен ПВХ. На його пропозицію, учасники події повернутися до водойми, де була перерахована риба та складені протоколи про адміністративні правопорушення відносно [PERSON] і [PERSON] , так як останні повідомили, що саме вони ловили рибу. Також свідок показав, що ні обличчя тих, хто ловив рибу, ні автомобіля, на якому вони поїхали, він не бачив. Свідок [PERSON] показав, що працює головним спеціалістом державного нагляду та контролю водних ресурсів Державної екологічної інспекції в Сумській області та дав показання, аналогічні тим, які надав свідок [PERSON] . 7. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Відповідно до положень статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. У статті 66 Конституції України закріплений обов`язок кожного не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. За змістом ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог, зокрема, щодо раціонального і економного їх використання, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, виснаженню природних ресурсів та негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Законом України «Про тваринний світ» передбачено, що об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі (абзац другий частини першої статті 3). Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу (абзац п`ятий частини другої статті 10). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 Закону України «Про тваринний світ», користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу. Згідно зі статтею 52-1 Закону України «Про тваринний світ», для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Статтею 63 означеного Закону встановлено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть, зокрема, особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища (абзац четвертий частини другої статті 63). Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також, за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина четверта статті 63 Закону). Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року №1209 затверджені такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів. У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) - це вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. Відповідно до пунктів 3.15, 4.11 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованих Міністерством юстиції України 28 квітня 1999 року за №269/3562, забороняється: лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових і інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань. Аналіз наведених спеціальних правових норм у галузі охорони навколишнього середовища дає підстави для висновку про те, що незаконне вилучення водних біоресурсів, у тому числі, і риби із середовища їх перебування, є окремим видом правопорушення, за яке передбачена, зокрема, матеріальна відповідальність у виді відшкодування шкоди відповідно до визначених розмірів (такс). Водночас, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду закріплені в статті 1166 ЦК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК України доказуванню підлягає факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 червня 2019 року у справі №154/2094/16-ц (провадження №61-12781св18). 8. Висновки суду Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 76 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною шостою статті 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На підтвердження факту протиправної поведінки [PERSON] та [PERSON] щодо здійснення вилову біоресурсів (риби) забороненими знаряддями лову (сітками) в період дії воєнного стану в Україні та нерестового періоду позивачем надані протоколи про адміністративне правопорушення №015454 та №015455 від 27 квітня 2022 року. Проте, дії уповноважених осіб щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують для неї правових наслідків. Відповідного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 березня 2019 року у справі №712/7385/17 (провадження №11-1434апп18). Разом з тим, матеріали справи не містять доказів притягнення [PERSON] та [PERSON] до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення незаконного вилову водних живих ресурсів. Натомість, матеріали справи свідчать про те, що постановами Білопільського районного суду від 20 липня та 04 серпня 2022 року провадження в справах про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] та [PERSON] до відповідальності, передбаченої частиною 4 статті 85 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Крім того, постановою начальника сектору дізнання ВП №1 (м. Білопілля) від 12 липня 2022 року кримінальне провадження №42022202540000042 від 02 травня 2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Також вказаною постановою встановлено, що фіксація підрахунку голів риби від 1 до 338 штук не відбувалася. Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення [PERSON] та [PERSON] вилову риби забороненими знаряддями лову (сітками) в період дії воєнного стану в Україні та нерестового періоду, підстави для покладення на них обов`язку відшкодувати шкоду, завдану державі внаслідок незаконного вилову водних живих ресурсів, відсутні. Твердження позивача про те, що постанови Білопільського районного суду Сумської області по справах № 573/657/22 від 20 липня 2022 року та №573/658/22 від 04 серпня 2022 року не мають преюдиційного характеру, так як під час їх розгляду не досліджувався відеозапис з місця події, а отже і не досліджувались ті обставини, які на ньому зафіксовані, суд не бере до уваги, оскільки вищевказаними постановами на підставі зібраних доказів було встановлено відсутність у діях [PERSON] і [PERSON] події та складу адміністративного правопорушення, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, дані обставини мають преюдиційне значення. Разом з цим суд зазначає, що під час розгляду адміністративних матеріалів про притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП встановлено, що наданий Державною екологічною інспекцією у Сумській області разом з протоколом про адміністративне правопорушення CD-диск порожній, будь-які файли на ньому відсутні. Під час розгляду справи №573/657/22 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП був присутній інспектор [PERSON]., який складав протокол про адміністративне, однак останній не надав жодних пояснень стосовно того, чому диск порожній, не зазначив про наявність ще однієї копії відеозапису та не заявив клопотання про відкладення судового засідання з метою його долучення. Водночас, переглянутий у судовому засіданні відеозапис не є належним доказом по справі, оскільки на ньому не зафіксовано факт вчинення [PERSON] та [PERSON] незаконного вилову риби, або визнання останніми такого факту. Також, на цьому відеозаписі не зафіксований підрахунок риби від 1 до 338 штук. Показання допитаних у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] також не підтверджують вину [PERSON] і [PERSON] у здійсненні вилову біоресурсів забороненими знаряддями лову, оскільки по-перше, ці свідки, є посадовими особами Державної екологічної інспекції в Сумській області, яка є позивачем у справі, безпосередньо приймали участь у складанні матеріалів по справі про адміністративне правопорушення, які в подальшому були закриті на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а відтак, зацікавлені в результаті розгляду цієї справи та стягненні з відповідачів збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу; по-друге, в судовому засіданні останні підтвердили, що ані осіб, які здійснювали вилов риби, ані автомобіля, на якому останні поїхали, вони не бачили, тобто їх показання не відповідають вимогам ст. 77 ЦПК України, так як не містять інформації щодо предмета доказування. З огляду на вищезазначене, та враховуючи, що належних і допустимих доказів вини відповідачів у заподіянні шкоди суду не надано, а самостійний збір доказів судом неможливий, підстави для задоволення позову про стягнення шкоди відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed