Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

У грудні 2022 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Будсервісматеріали 1» (далі також - позивач, ТОВ «Будсервісматеріали 1») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за договором оренди паркувального місця з урахуванням штрафу, індексу інфляції та трьох відсотків річних в загальному розмірі 26 604,29 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 01.02.2022 між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди паркувального місця № Б01-02-22-49Б/Ах13Е (далі також- договір), відповідно до якого відповідач зобов`язувався щомісячно сплачувати кошти за оренду паркомісця № 49Б за погодженою вартістю. За умовами договору розмір щомісячної плати за оренду паркомісця становить 4 500 грн. Відповідач не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, розмір якої станом на листопад 2022 складає 25 000 грн. Окрім того відповідач як боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на підставі ст. 625 ЦК України зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 1 147,98 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі - 283,32 грн та штраф 10 % - 172,99 грн. Ухвалою від 09.01.2023 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 01.02.2023 відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, однак у встановлений судом строк відзиву на позов не подав, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. З позовної заяви вбачається, що позивач є господарюючим суб`єктом, що здійснює діяльність з технічного обслуговування підземного автопаркінгу за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Актом про приймання в експлуатацію закінченого будівельного об`єкта, зареєстрованого за № 219 в Управлінні Держархбудконтролю м. Києва 19.05.2007 та затвердженого Розпорядженням ДРДА № 548 від 25.05.2007. Позивач на підставі договору доручення № 01-01-30м/Ах13 від 01.01.2016 року з Компанією "Бічір ЛТД" здійснює надання послуг третім особам по оренді паркомісць в підземному автопаркінгу за адресою: м. Київ, вул. Ахматової, 13-Е. 01.02.2022 між сторонами було укладено договір оренди паркувального місця № Б01-02-22-49Б/Ах13Е, згідно якого відповідач зобов`язувався щомісяця сплачувати кошти за оренду паркомісця № 49Б за погодженою вартістю (а.с. 6-7). Відповідно до пункту 4.2. Договору щомісячна плата відповідача за оренду паркомісця складає 4 500 грн. За період з 01.02.2022 по 01.11.2022 відповідач не сплачував належним чином щомісячні платежі за оренду паркомісця 49Б, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 25 000 грн (а.с. 4-5). Договором передбачено, що оплата здійснюється орендарем у національній валюті на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше п`ятого числа поточного місяця (пункт 4.3. договору). Відповідно до п. 5.1. договору у випадку порушення зобов`язання щодо внесення платежів у строки та розмірі, орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобов`язання до дати повного погашення заборгованості. У випадку прострочення виконання зобов`язання щодо внесення платежів в строки та розмірі, передбаченому договором більше ніж на 30 календарних днів. Орендар сплачує орендодавцеві 10% від простроченої суми за кожні 10 календарних днів прострочення виконання зобов`язання, що становить 172,99 грн. За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з наданим позивачем розрахунком його втрати від інфляції станом на листопад 2022 склали 1 147,98 грн, та три відсотки річних складають 283,32 грн. Частиною 1 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписом статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). З огляду на загальні ознаки зобов`язань, зафіксовані в укладеному сторонами договорі, які характеризуються особливостями об`єкта цих зобов`язань - наданням однією стороною (виконавцем) послуг за завданням другої сторони (замовника) за плату, суд приходить до висновку, що між ТОВ «Будсервісматеріали 1» та [PERSON] виникли зобов`язання, що випливають з договору про надання послуг, які врегульовані нормами глави 63 ЦК України, положення якої можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (частина 2 статті 901 ЦК України). Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України). Отже на підставі викладених позивачем аргументів і оцінки наданих ним доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ «Будсервісматеріали 1» та задовольняє їх у повному обсязі. Зважаючи на результат розгляду справи, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved