Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Фастівської міської ради (далі відповідач), в якому просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] терміном в три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , земельних ділянок площами 0,25 га та 0,0888 га та 1/4 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Інших спадкоємців у померлої немає. Оскільки позивач проживає у м. Києві, у встановлений законом строк, а саме, 22.06.2018 року, він звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказана заява була направлена до Фастівської районної державної нотаріальної контори, так як мати позивача на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Позивач був впевнений, що Фастівською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу і за браком часу він не звертався із заявою про видачу свідоцтва. Наприкінці 2021 року, коли позивач завернувся за оформленням спадщини з`ясувалось, що заява про прийняття спадщини не надійшла або загубилась на пошті. На думку позивача, ним не було пропущено встановлений шестимісячний строк, але на даний час він вимушений звертатись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, зазначив, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч. 1 ст. 211 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А. від 12.01.2023 року відкрито провадження по цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. В судовому засіданні 06.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлені та підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами наступні факти. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Померла [PERSON] являється матір`ю позивача [PERSON] , [INFO] (а.с. 20-21). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-11), земельних ділянок площами 0,25 га та 0,0888 га за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] ), та 1/4 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-16). Згідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За умовами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Вимогами статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи встановлені судом обставини судом прийшов до висновку, що у позивача виникли цивільно-правові відносини щодо спадкування за законом на майно після смерті [PERSON] . Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається із копії заяви, 22.06.2018 року [PERSON] звернувся до Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказана заява прийнята державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Губко Ю.В. та зареєстрована в реєстрі за №18-457 (а.с. 22). У той же час, постановою державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з пропуском ним шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини. Згідно частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення\~\~особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18). У той же час, спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , а її син [PERSON] 22.06.2018 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто у межах шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Між тим, згідно листів Другої Фастівської державної нотаріальної контори Київської області та Першої Київської держаної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] заведена не була. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено\~Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат»\~. Ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Ч. 2\~ст. 1 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено: вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Згідно положень ст. 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо), вживають заходів щодо охорони спадкового майна, видають свідоцтва про право на спадщину. За п. 2.1. Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012\~ № 296/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Вказаним Порядком також закріплена можливість передачі спадкових справ іншому приватному нотаріусу або державній нотаріальній конторі. Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду (ч. 1 ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). Як наголошується Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ із посиланням на Постанову Пленуму ВССУ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року № 2 можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій. Як було встановлено у даній справі, позивач у межах шестимісячного строку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте, спадкова справа ні Другою Фастівською державною нотаріальною конторою Київської області, ні Першою Київською держаною нотаріальною конторою заведена не була, а постановою державного нотаріуса Бігіч С.Ю. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину з посиланням на пропуск ним шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, яку у відповідності до ст. 50 Закону України «Про нотаріат», може бути оскаржено до суду. За таких обставин, оскільки позивачем обрано неналежний спосіб захисту, слід відмовити у задоволенні позову. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed