Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягувати щомісячно з відповідачки аліменти на його користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. Позов обгрунтовує тим, що з 15.11.2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народився син [PERSON] .. Сімейне життя у сторін не склалось і рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 07.10.2015 їхній шлюб було розірвано. Син [PERSON] залишився проживати разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідачка 27.05.2016 року офіційно вступила в шлюб, отримавши після державної реєстрації шлюбу нове прізвище " [PERSON] ". Відповідачка жодних контактів ні з ним, ні з сином не підтримує, жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча здорова, працездатна, а тому може сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. Дійти спільної згоди щодо утриманні їхнього сина сторони не можуть, що і стало причиною звернення позивача з даним позовом до суду. Позивач, [PERSON] в судове засідання не явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить справу слухати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена, в тому числі й через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Ні відзиву ні жодних клопотань від неї до суду не надходило. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 07.10.2015 шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . Син [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні, мати жодної участі у вихованні та забезпеченні сина не бере, що підтверджується довідками Відділу освіти та спорту Бершадської міської ради, а також актом обстеження умов проживання Служби у справах дітей Бершадської міської ради, що містяться в матеріалах позову. Дійти спільної згоди щодо утримання їхнього сина сторони не можуть. Вказаний факт не заперечується сторонами. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Ч. 3 ст. 180 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачка має змогу утримувати свою дитину, доказів про її хворобу чи наявність інших утриманців відповідачка суду не надала, суд вважає справедливим стягувати з неї аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави також належить до стягнення судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп..

Outcome: approved