Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати з останнього на її користь аліменти у розмірі по 3000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною, сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.07.2021 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Однак через негативну поведінку відповідача шлюбні стосунки між ними не склались і 26.02.2022 шлюб між ними розірвано. [INFO] народився син [PERSON] . На даний час вона ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Після народження дитини відповідач не цікавився і не цікавиться долею своєї дитини. Він не відвідував її з сином у пологовому будинку, не брав участі у хрещенні, він навіть не бачив дитини до сьогоднішнього дня. \~ \~ \~ \~Відповідач є фізично здоровою працездатною, а тому має можливість надавати на її утримання матеріальну допомогу. У зв`язку з чим звернулась до суду із даним позовом. \~ \~ \~ \~Представник відповідача подала до суду відзив. У відзиві зазначила, що на даний час з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. У відповідача відсутній будь-який дохід, нерухомого майна, транспортних засобів, земельних ділянок у власності не має. Окрім того в нього на утриманні у відповідача є ще одна дитини син [PERSON] [INFO] . Він не заперечує щодо обов`язку утримувати двох малолітніх дітей, хоча навіть при тому, що з січня 2023 року він ніде не працює. Також зазначає, що позивачка приховала він нього свою вагітність, коли вони розривали шлюб. Така поведінка, приховання від чоловіка батька дитини відомостей про свою вагітність свідчить про негідну поведінку позивачки у шлюбних відносинах. Вважає, що оскільки не вирішено питання місце проживання сина [PERSON] , а відтак позивачка не має права на отримання аліментів від батька дитини. Просить у задоволенні позову відмовити. Позивачка подала до суду відповідь на відзив. У відповіді зазначила, що вона не бажала продовження будь-яких шлюбних відносин з особою, яка не бажала народження дитини, звинувачувала її зраді. Саме такі дії відповідача стали причиною тих обставин, що вони подали заву в органи РАГСу про розірвання шлюбу. Відповідач достеменно знав про її вагітність. Вони дійсно приховали обставину вагітності в органах РАГСу, але це було більше з ініціативи відповідача, який наполягав на пришвидшенні розірвання шлюбу. Більше того, вважає, що саме відповідач негідно повівся із нею у шлюбних стосунках. Саме він приховав від неї дійсні обставини того, що має позашлюбні стосунки з іншою жінкою та наявність у нього дитини від іншої жінки. Вона більше року проживала з відповідачем, півроку до шлюбу і майже стільки після шлюбу. Ні до шлюбу, ані після відповідач за жодних обставин не повідомляв її про наявність у нього дитини від іншого жінки. Така поведінка відповідача є не просто безвідповідальною, а обманом по відношенню до неї, до її почуттів, інтересів. Тепер відповідач відновив стосунки із попередньою жінкою і проживає в повноцінній сім`ї. Її життя зруйноване, вона залишилась на одинці із їхньою дитиною. По даний час відповідач не бачився з дитиною. Його голослівні твердження що нібито вона йому не дає дозволу бачитися з дитиною, нічим не підтверджено. Він жодного разу не приїжджав до неї, не казав, що хоче бачитись з дитиною За час шлюбу вони з відповідачем придбали автомобіль «Рено Сценік», який було зареєстровано на неї. Також вони здійснили ремонт у квартирі відповідача, яка розташована на [ADDRESS] . відповідач є працездатною особо, хоча і офіційно не працює, однак має доходи від неофіційних джерел. Окрім того відповідач продав автомобіль, жодної копійки від продажу автомобіля їй не дав. Також він подарував квартиру своєму брату. Вважає, що відповідач має кошти і має можливість надавати утримання на неї. Просить позов задовольнити у повному обсязі та стягнути судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що сторони 09.07.2021 року зареєстрували шлюб (а.с.5). 26.02.2022 шлюб між сторонами було розірвано, що стверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.6). Від шлюбу [INFO] народився син [PERSON] , що підтвердужється копією свідоцтва про народження (а.с.3). З довідки виданої Кадобнянським старостинським округом Брошнів-Осадської селищної ради, вбачається, що син [PERSON] , [INFO] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.4), там де і зареєстрована і проживає його мама [PERSON] (а.с.7). Згідно із ч.1 ст.4 ЦПКУкраїни кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК Україниздійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законом або договором. Згідно з ч.1, ч.4\~ст.75СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно\~статті 84 СК України\~дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4\~статті 84 СКУкраїни\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері не залежно від цієї обставини. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень\~ст. 84 СК України,\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Суд звертає увагу, що у\~Сімейному кодексі України\~не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. При цьому, суд при прийнятті рішення враховує прожитковий мінімум та кошти, що необхідні на життєві потреби особи. Слід зазначити, що аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Суд при прийнятті рішення в кожному конкретному випадку має виходити із матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. Як встановлено судом, позивачка не працює, здійснює догляд за малолітньою дитиною, їй матеріально важко утримувати себе. Відповідач відповідних коштів на утримання дружини добровільно не надає. Також судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, але є\~ фізично здоровою людиною, доказів про його доходи стороною позивача не представлено,\~\~а також те, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) за судовим наказом Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.01.2023. За наведених обставин, враховуючи потреби позивача, те те, що остання не в змозі працевлаштуватися так як доглядає за дитиною, що не досягла трирічного віку, її доходів не достатньо для самостійного утримання, відповідач є працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому слід стягувати аліменти на утримання дружини. Суд враховує ті обставини, що у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе; відповідач є особою працездатного віку, та, на думку суду, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки. Суд також враховує, що даний вид аліментних зобов`язань є недовготривалим, і призначається лише до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка не надала доказів на підтвердження наявності у відповідача значних доходів, і не довела спроможності відповідача виплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у визначеній нею сумі 3000 гривень щомісячно. Тому підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі, зазначеному позивачем, суд не вбачає. Оскільки відповідач [PERSON] має на утриманні ще одну дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.38), та виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає частково обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини, з огляду на що слід стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки у розмірі по 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до\~ст.79 Сімейного кодексу України\~аліменти на утримання одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Щодо судових витрат. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.264 ЦПК Українипід час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.5Закону України«Про судовий збір`від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст.141ЦПК Українитаст. 4 Закону України «Про судовий збір`з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 1073,60 грн. Відповідно до п.1 ч.3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1, 2\~ст.137 ЦПК України\~витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Встановлено, що правнича допомога надавалась позивачці [PERSON] адвокатом Іванів О.Б. Про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачка подала до суду: договір про надання правових послуг адвокатом від 19.01.2023 (а.с.10), оригінал квитанції на підтвердження оплати винагороди в розмірі 1500,00 грн. - (а.с.9). А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1500,00 витрат за надання правової допомоги. На підставі\~вищенаведеного,\~відповідно до\~ст.ст.\~77,\~84\~\~Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України\~Про охорону дитинства,

Outcome: partial