Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

У липні 2021 року Обслуговуючий кооператив «Автогаражне товариство «Чайка» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків, в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 07.10.2022 року, просив стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату членських внесків у розмірі 1167,00 грн., судовий збір у розмірі 2270,00 грн. та 2000,00 грн. витрат на правову (правничу) допомогу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Обслуговуючий кооператив «Автогаражне товариство «Чайка» здійснює свою діяльність на підставі Статуту затвердженого протоколом загальних зборів членів кооперативу № 6 від 17.04.2006 року. Відповідач є членом кооперативу, їй належить земельна ділянка площею 24 кв.м. Серед інших обов`язків Статут передбачає щомісячний членський внесок, розмір якого визначається на загальних зборах. Відповідач відповідно до бухгалтерської довідки станом на 01.06.2021 року має заборгованість у розмірі 8496,51 грн. та пеню за несвоєчасне сплату внесків у розмірі 2156,51 грн. Разом з тим, станом на час розгляду справи відповідач погасила борг у розмірі 8496,51 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача пеню, нараховану на підставі п. 7.3.1. Статуту, яким встановлено, що за порушення зобов`язань по сплаті внесків передбачено пеню у розмірі 0,05% від недоотриманих сум за кожен день прострочення, незалежно від користування гаражним боксом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. Виходячи з викладеного, просив позов задовольнити. Ухвалою від 01.08.2022 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача з`явився, надав заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідача у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Згідно з ст. 6 Закону України «Про кооперацію», кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до ст.ст. 8, 15 Закону України «Про кооперацію», статут кооперативу є правовим документом, що регламентує його діяльність. Згідно з Статутом від 17.04.2006 Обслуговуючий кооператив «Автогаражне товариство «Чайка» є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахункові та інші рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням. Згідно п.п. 7.2.2 Статуту - цільові внески вносяться членами Товариства у встановлених загальними зборами членів Товариства розмірах і терміни. Цільові внески спрямовуються на прокладення доріг та улаштування проїздів, загальної огорожі, ремонт і реконструкцію об`єктів спільного користування членів Товариства; п.п. 7.2.3 Статуту - членські внески сплачуються регулярно у встановлених загальними зборами членів розмірах і терміни згідно цього Статуту. Розмір членських внесків встановлюється з розрахунку покриття витрат на утримання та діяльність Товариства в поточному році. Кошторис таких витрат затверджується на річних загальних зборах членів Товариства; п. 7.3 Статуту - сплата внесків здійснюється членами товариства на рахунок Товариства в установі банку або через бухгалтера (касира) Товариства, який веде облік таких внесків; Відповідно до п. 7.3.1 Статуту, всі внески сплачуються до 15-го числа наступного за поточний місяць. Якщо в установлені терміни внески не сплачені, то з 16-го числа наступного місяця на боржника нараховується пеня у розмірі 0,05% за кожен день прострочки від суми боргу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ст. 619 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 620 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Судом встановлено, що [PERSON] є членом кооперативу, їй належить земельна ділянка площею 24 кв.м. Станом на день розгляду справи заборгованість [PERSON] за членськими внесками за період з червня 2021 року по грудень 2021 року повністю погашена. Однак, неоплаченою залишається пеня за несвоєчасну сплату членських внесків за період з 01.01.2019 року по 31.05.2021 року у розмірі 1167,00 грн. 1 Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн. З приводу витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з письмових матеріалів справи, між АО «Коновал та Партнери» та Обслуговуючим кооперативом «Автогаражне товариство «Чайка» був укладений договір про надання правничої допомоги №01-06/2021/1 від 01.06.2021 року. Відповідно до акту про надані послуги по договору про надання правничої допомоги №01-06/2021/1 від 01.06.2021 року, вбачається, що позивач поніс витрати на правову допомогу на загальну суму 2000,00 грн. Враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, суд приходить до висновку, що обсяг понесених позивачем витрат на правничу допомогу є реальним та документально підтвердженим, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved