Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначив, що проживає разом зі своєю бабкою по материнській лінії [PERSON] , [INFO] , в будинку за адресою: [ADDRESS] . Як зазначив заявник, [PERSON] має захворювання з діагнозом: «Хронічна ішемія мозку, III ст., тетраперез, судинна лейкоенцефалопатія деменції, порушення функції тазових органів (КОД І 67.3)», внаслідок якого потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з погіршенням стану здоров`я і тому самостійно важко пересувається, без сторонньої допомоги нездатна до елементарного побутового самообслуговування, самостійного проведення необхідних гігієнічних процедур, приготування їжі, харчування, підтримання дров`яного опалення житла, тощо. Інших осіб які можуть здійснювати догляд за хворою [PERSON] (законного опікуна, піклувальника) немає, оскільки чоловік [PERSON] [PERSON] помер ще [INFO] , а дружина заявника [PERSON] , працює вчителем в Торунському ліцеї Міжгірської селищної ради і будучи зайнятою на роботі не зможе здійснювати догляд за хворою [PERSON] . Заявник вказав, що він є єдиною особою, який здійснює постійний догляд та піклується про хвору, а саме постійно доглядає за нею, виконує побутові домашні роботи, доглядає за належним станом житла, забезпечує дров`яне опалення, готує їжу, проводить з хворою гігієнічні з процедури, купує необхідні медикаменти, продукти харчування, виконує всі інші необхідні роботи по догляду, тощо. Догляд здійснюється заявником добровільно на безоплатній основі. Проти здійснення заявником постійного за нею [PERSON] не заперечує. Від встановлення факту здійснення ним постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених Законом України від 19 червня 2003 року №966-ІV «Про соціальні послуги», Законом України від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» та інших. У зв`язку з наведеним, у нього виникла необхідність для звернення до суду з цією заявою про встановлення факту здійснення ним постійного догляду за [PERSON] . Ухвалою суду від 08 лютого 2023 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням розгляду справу без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Від Міжгірської селищної ради Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника селищної ради за наявними в ній матеріалами. [PERSON] подала належним чином посвідчену заяву, в якій висловила позицію про визнання вимог заяви підтвердивши дійсність наведених у ній обставин та просила розглянути справу без її участі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (пункт 2 частини 1 статті 315\~ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] , 11.03.1943 року народження, згідно Висновку №271 та виписки із протоколу ЛКК від 27.01.2023, потребує постійного стороннього догляду від [PERSON] (а.с. 13, 14). [PERSON] та [PERSON] проживають в [ADDRESS] , що підтверджується довідками про склад сім?ї від 30.01.2023 (а.с. 11, 12). З акту-обстеження від 30.01.2023 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є пенсіонеркою, зареєстрована і проживає в [ADDRESS] , разом із онуком [PERSON] та його дружиною [PERSON] . Матеріально-побутові умови проживання задовільні. Останнім часом вона часто хворіє, неодноразово проходить курс лікування в КПП ЛПУ «Міжгірська районна лікарня» та має захворювання з діагнозом: «Хронічна ішемія мозку III ст., тетрапарез, судинна лейкоенцефалопатія, деменція, порушення функції тазових органів». Потребує постійного стороннього догляду згідно Виписки із протоколу ЛКК №271 від 27.01.2023. Зі слів громадянки [PERSON] її онук [PERSON] здійснює постійний догляд за нею, а саме: доглядає її, прибирає житло, купує необхідні ліки, продукти харчування, виконує інші роботи, пов`язані з доглядом за хворою, оскільки вона є людиною, яка важко пересувається через хворобу ніг подагру. Так як громадянка [PERSON] є одинокою (чоловік [PERSON] помер), тому [PERSON] є єдиною особою, який може здійснювати догляд за нею. Інших осіб, які б могли здійснювати догляд, немає (а.с. 10). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту здійснення заявником постійного догляду за особою похилого віку, яка цього потребує. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, напряму впливає на його права й обов?язки та інтереси особи похилого віку, яка потребує стороннього догляду. Принагідно констатуючи суд зауважує, що питання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є компетенцією уповноваженого органу відповідно до положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» й не входить до компетенції суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved