Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Подільська зернова компанія» про розірвання договорів оренди. На обґрунтування позовних вимог вказано, що 01.08.2016 між ним та ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» було укладено договір оренди землі № 498 за яким орендодавець [PERSON] передав, а орендар - ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» отримав у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 6820981900:04:019:0036, загальною площею 1,24 га, для вирощування сільськогосподарської продукції строком на 10 років. Крім того, 01.08.2016 між позивачем та ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» було укладено договір оренди землі № 500 за яким орендодавець [PERSON] передав, а орендар - ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» отримав у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 6820981900:04:019:0035, загальною площею 1,12 га, для вирощування сільськогосподарської продукції строком на 10 років. Орендар з 2016 року не виконує умови вищевказаних договорів в частині сплати орендної плати в обумовленому договором порядку та розмірі, що є підставою для розірвання вказаних договорів. Позивач просить суд розірвати: - договір оренди земельної ділянки площею 1,24 га, кадастровий номер 6820981900:04:019:0036, № 498 від 01.08.2016 р., що укладений між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Подільська зернова компанія»; - договір оренди земельної ділянки площею 1,12 га, кадастровий номер 6820981900:04:019:0035, № 500 від 01.08.2016 р., що укладений між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Подільська зернова компанія». \~ \~ \~ \~ Відповідач позовні вимоги [PERSON] не визнає. В поданому відзиві представник відповідача вказує, що ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» належним чином виконує свої обов`язки за договорами оренди, про що свідчать відомості про отримання позивачем сільськогосподарської продукції в рахунок орендної плати, разом з тим, за останні три роки позивач не з`являється для отримання орендної плати в натуральній формі та не надає реквізитів рахунку для перерахування йому орендної плати в грошовій формі. Про те, що позивачеві нараховувалась орендна плата вказує те, що з сум орендної плати проводилося відрахування на підставі постанови державного виконавця про звернення стягнення на доходи боржника. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що надані відповідачем докази не вказують про виконання ним своїх обов`язків, оскільки договорами оренди передбачено виплата орендної плати в грошовій або натуральній формі, разом з тим, про виплату орендної плати в натуральній формі має бути укладена окрема угода, однак така угода не укладалася, крім того, надані відповідачем відомості про отримання орендної плати в натуральній формі не дозволяють встановити, на яку суму видавалася продукція. Також зазначив, що договорами оренди не передбачено обов`язку орендодавця надавати реквізити банківського рахунку для перерахування орендної плати. Відповідач не повідомляв позивача про необхідність надати реквізити банківського рахунку для перерахування орендної плати, не намагався виконати свій обов`язок щодо виплати орендної плати шляхом поштового переказу, внесення суми орендної плати на депозит нотаріуса. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що при отриманні орендної плати в натуральній формі окрема угода з кожним з орендодавців не укладається, а кількість виданої сільськогосподарської продукції має відповідати орендній платі, вказаній в договорі. Відрахування на підставі постанови державного виконавця про звернення стягнення на доходи боржника проводилося шляхом перерахування уповноваженою особою ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» коштів на рахунок державної виконавчої служби. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником частини земельної ділянки площею 2,48 га, що розташована на території Гарнишівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, кадастровий номер 6820981900:04:019:0036, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 29.04.2010, посвідченим державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори, реєстровий № 722. Позивач [PERSON] є також власником частини земельної ділянки площею 2,24 га, що розташована на території Гарнишівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, кадастровий номер 6820981900:04:019:0035, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 29.04.2010, посвідченим державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори, реєстровий № 725. 01.08.2016 між ним та ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» було укладено договір оренди землі № 498 за яким орендодавець [PERSON] передав, а орендар - ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» отримав у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 6820981900:04:019:0036, загальною площею 1,24 га, для вирощування сільськогосподарської продукції строком на 10 років. Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстроване 06.09.2016, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, 01.08.2016 між позивачем та ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» було укладено договір оренди землі № 500 за яким орендодавець [PERSON] передав, а орендар - ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» отримав у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 6820981900:04:019:0035, загальною площею 1,12 га, для вирощування сільськогосподарської продукції строком на 10 років. Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстроване 17.10.2016, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Судом також встановлено, що [PERSON] було передано в рахунок орендної плати від ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» в 2016 році 1000 кг зерна, 25 кг цукру, 175 кг кукурудзи, в 2017 році 1000 кг пшениці, 350 кг кукурудзи, 50 кг цукру, в 2018 році 330 кг пшениці, 333 кг кукурудзи, в 2019 році 1000 кг пшениці, що підтверджується відомостями на видачу продукції, в яких наявні підписи позивача. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Зміст вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Оцінюючи надані відповідачем на підтвердження факту виплати орендної плати позивачу за 2016 -2019 роки відомості про отримання продукції суд виходить із того, що вказані докази належними чином підтверджують лише факт отримання вказаної продукції [PERSON] , разом з тим, вказані докази не є достатніми для висновку, про виконання в повному обсязі орендарем свого обов`язку щодо виплати орендної плати за договорами оренди в зв`язку з наступним. Відповідно до пункту 9 договору оренди землі № 498 орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 (три) відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в сумі складає 2481 гривня 92 коп. або в натуральній формі сільськогосподарською продукцією яка виробляється орендарем по її собівартості. Номенклатура, кількість та вартість продукції, яка поставляється орендарем орендодавцю в рахунок орендної плати, зазначається в окремій угоді, що щорічно, до початку чергового року оренди укладається між орендодавцем і орендарем і є додатком до цього договору. Відповідно до пункту 10 договору оренди землі № 498 обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється урахуванням індексів інфляції. Відповідно до пункту 11 договору оренди землі № 498 орендна плата вноситься в такі строки: до 20 числа останнього у звітному році місяця. Відповідно до пункту 12 договору оренди землі № 498 передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами, відомостями та накладними, розхідними документами. Відповідно до пункту 9 договору оренди землі № 500 орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 (три) відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в сумі складає 1240 гривень 96 коп. або в натуральній формі сільськогосподарською продукцією яка виробляється орендарем по її собівартості. Номенклатура, кількість та вартість продукції, яка поставляється орендарем орендодавцю в рахунок орендної плати, зазначається в окремій угоді, що щорічно, до початку чергового року оренди укладається між орендодавцем і орендарем і є додатком до цього договору. Положення п. 10 12 договору оренди землі № 500 є аналогічними до положень договору оренди землі № 498. На виконання п. 9 договорів оренди окрема угода, що мала містити номенклатуру, кількість та вартість продукції, яка поставляється орендарем орендодавцю в рахунок орендної плати, в 2016 2019 роках не укладалася, при цьому, відомості про отримання позивачем продукції містять лише кількість отриманої продукції, без зазначення її вартості, крім того, у відомостях не зазначено за яким саме договором проводиться виплата. Відповідачем не надано доказів виконання обов`язку про перерахування орендної плати в натуральній або грошовій формі також за період з 2020 по 2022 роки. Суд відхиляє доводи відповідача, що несплата орендної плати мала місце з вини позивача, якому повідомлено про необхідність з`явитися до орендаря для отримання орендної або надати реквізити рахунку для перерахування орендної плати, однак, орендодавець ухилявся від отримання плати та надання реквізитів, як такі, що не підтверджені доказами. Суд виходить з того, що договорами оренди не передбачено обов`язку орендодавця надавати реквізити банківського рахунку для перерахування орендної плати, натомість, договір містить персональні дані орендодавця, його адресу, що не виключає виконання орендарем свого обов`язку шляхом здійснення виплати орендної плати поштовим переказом чи іншим чином. Суд відхиляє надані відповідачем квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 29.12.2021 про сплату 2482,00 грн, та від 21.12.2022 про сплату 2547,00 грн, як доказ утримання з нарахованої орендної плати аліментів на виконання постанови державного виконавця про звернення стягнення на доходи боржника [PERSON] та, відповідно, нарахування орендної плати, оскільки саме по собі проведення утримання з орендної плати не є підтвердженням виконання обов`язку орендаря з її перерахування орендної плати орендодавцеві. З врахуванням того, що відповідно до умов пункту 11 договорів оренди землі № 498 та № 500 орендна плата вноситься до 20 числа останнього у звітному році місяця, судом встановлено, що відповідачем в період з 2016 по 2022 роки, не здійснювалася виплата орендної плати за договорами оренди, що укладені з позивачем, що вказує на систематичний характер порушення, отже, наявні підстави для розірвання договору оренди за ініціативою орендодавця. Отже, позовні вимоги [PERSON] суд визнає обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача оскільки позов задоволено. На підставі викладеного,

Outcome: approved