Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання батьківства до відповідача [PERSON] , де третьою особою є Монастирищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), посилаючись на те, що позивач - [PERSON] та відповідач - [PERSON] в квітні-травні 2009 року працювали та проживали разом в м.Чернівці. Через деякий час позивач дізнався, що у відповідача народилася донька [PERSON] , [INFO] та від останньої стало відомо, що це його донька. В подальшому сторони почали проживати разом та 22 березня 2021 року зареєстрували шлюб від якого у сторін народилося ще двоє дітей [PERSON] та [PERSON] . Позивач вказує, що оскільки [PERSON] , [INFO] є його донькою, про що не заперечує відповідач, у зв`язку з чим просить суд визнати його батьком дитини та зобов`язати Монастирищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , свідоцтва серії [NUMBER] актовий запис №3 від 25.02.2010 року, а саме у графі батько де зазначено « [PERSON] » вказати « [PERSON] ». Сторони в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені до дату, місце та час розгляду справи, разом з тим, в позовній заяві позивач просить провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб між сторонами, а від відповідача надійшла нотаріально завірена заява відповідно до якої позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої в реєстраційних документах вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.02.2010 року (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України запис про батьків дитини, якщо батьківство, материнство не встановлене: при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно нотаріально завіреної заяви №462 від 20.02.2023 року відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення, чим саме підтвердила факт того, що саме позивач - [PERSON] являється батьком [PERSON] (а.с. 23). Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Згідно п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. З огляду на п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] про визнання батьківства підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 125, 128 СК України та

Outcome: approved