Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення боргу за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 13 листопада 2020 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений Договір споживчого кредиту №412/20 про надання споживчого кредиту в сумі 45 000 гривень 00 копійок строком на 24 місяці, починаючи з 13 листопада 2020 року до 12 листопада 2022 року, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти зі сплатою за користування кредитом відсотків згідно умов договору, а відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити проценти за його користування Позивач зазначає, що відповідач повинен був повернути 45 000 гривень 00 копійок в якості отриманого кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п. 6.2 кредитного договору. Відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобов`язання по кредитному договору. Порушення при виконанні зобов`язань виявилися в тому, що відповідач не сплачував заборгованість по кредиту, тим самим порушив запланований графік повернення кредиту. Станом на 12 листопада 2022 року сума заборгованості відповідача становить 72 010 гривень 77 копійок, з яких 44 500 гривень - залишок по кредиту, 27 460 гривень 77 копійок - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. Також позивач зазначає, що в якості забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] між позивачем та відповідачками [PERSON] , [PERSON] було укладено Договір поруки № 412/20 від 13 листопада 2020 року, згідно якого відповідачі зобов`язалася відповідати перед позивачем в повному обсязі по зобов`язанням [PERSON] , а тому відповідачі є солідарними боржниками. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] не виконав взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту, внаслідок чого позивачем направлялися відповідачам письмові претензії про необхідність сплатити заборгованості за кредитним договором, у відповідь на які кредит не було сплачено, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом до відповідачів про примусове стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання згідно якого просить суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 45). Відповідачі, які про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином за місцем їх реєстраціїв судові засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. Проте згідно поданих заяв просили проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі (а.с. 47-52). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений Договір споживчого кредиту № 412/20 від 13 листопада 2020 року (а.с.6-8) про надання останньому кредиту в сумі 45 000 гривень 00 копійок строком на 24 місяці зі сплатою за користування кредитом процентів, нарахованих згідно Розділу 6 цього договору зі строком повернення кредиту до 12 листопада 2022 року. Відповідно до умов Договору, позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 45 000 гривень 00 копійок, що підтверджується видатковими касовими ордерами від 13 листопада 2020 року на суму 20 000 гривень (а.с.10) та від 16 листопада 2020 року на суму 25 000 гривень (а.с.11), а відповідач [PERSON] зобов`язався здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування ним в строки та розмірі, обумовлені кредитним договором та графіком, шляхом внесення щомісячно готівки на ім`я позивача, починаючи з листопада 2020 року та погасити кредит не пізніше 12 листопада 2022 року (а.с.6 зворот), а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань на першу вимогу позивача сплатити штрафні санкції. Зазначене свідчить про те, що договір між сторонами укладено відповідно до вимог ст.ст. 638, 639, 1054-10561 ЦК України (а.с. 6-8). Оскільки відповідач [PERSON] порушив строки сплати кредиту та відсотків, то позивач здійснив розрахунок суми позову у відповідності до умов кредитного договору, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с. 3). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 45 000 гривень 00 копійок, але в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобов`язання та не виплатив в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та відсотки, у зв`язку з чим позивачем йому 13 червня 2022 року направлялася претензія з вимогою про сплату суми боргу по кредиту та відсоткам (а.с.12), але і після цього відповідачем не були виконані умови зобов`язання, що свідчить про істотне порушення ним в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди. Також судом встановлено, що виконання зобов`язань позичальника перед кредитором за кредитним договором забезпечується Договором поруки № 412/20 від 13 листопада 2020 року, який був укладений між позивачем та [PERSON] , [PERSON] (а.с.9). Відповідно до умов вказаного Договору поручителі відповідають по зобов`язаннях за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі і на тих же умовах, що і боржник, що свідчить про те, що відповідачі зобов`язалися перед позивачем відповідати солідарно з боржником у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язання за кредитним договором № 412/20 від 13 листопада 2020 року.Строк дії договору поруки - по 13 листопада 2030 року (а.с.9). Відповідно до ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником, а у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 3 ст. 554 ЦК України передбачено, що особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] зобов`язалися відповідати перед позивачем в повному обсязі по зобов`язанням [PERSON] , в тому числі і за спірним кредитним Договором, а тому відповідачі є солідарними боржниками. На підставі зазначеного, суд, у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України, вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів борг по укладеному між сторонами кредитному договору. Крім того, відповідачі згідно поданих заяви від 27 січня та 27 лютого 2023 року позовні вимоги визнали в повному обсязі, що є самостійною підставою для задоволення позову, оскільки суд також встановив наявність обставин для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в рівних частках, сплачений ним під час звернення з позовом до суду. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому, у зв`язку з визнанням відповідачами позову до початку розгляду справи по суті, з них підлягає стягненню 50% сплаченого позивачем судового збору, а інші 50% слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved