Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

Заявник [PERSON] ,за участю заінтересованої особи Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,\~звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Торез Донецької області, яка померла [INFO] в с. Новоохтирка Луганської області. В обґрунтування заяви заявником викладено обставини, що [INFO] в с. Новоохтирка Луганської області померла її мати, яка проживала на тимчасово окупованій території після початку повномасштабного російського вторгнення. Відділом ЗАГС Новоайдарського районного управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР (самопроголошеної Луганської народної республіки) видано свідоцтво про смерть від 19 серпня 2022 року, актовий запис № 185, в якому зазначається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Новоохтирка Луганської області. Заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть матері [PERSON] , у зв`язку з чим є перешкоди в здійсненні реєстрації смерті та отриманні заявником свідоцтва про смерть її матері. А тому, зважаючи, що реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, можливості зареєструвати смерть на підставі свідоцтва про смерть, виданого органами ЛРН у заявника немає, так як цей документ не відповідає визначеній чинним законодавством формі для проведення державної реєстрації смерті. З підстав, наведених у заяві, оскільки встановлення факту\~смерті заявнику\~необхідне для\~проведення реєстрації\~смерті [PERSON] \~у встановленому\~законом порядку\~та з\~метою відкриття\~спадщини після\~смерті її\~матері,\~оскільки відновлення\~порушених прав\~заявника не\~можливо в\~інший спосіб,заявник просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Торез Донецької області, яка померла [INFO] в с. Новоохтирка Луганської області. У судовому засіданні заявник заяву підтримала з підстав та обґрунтувань, викладених у ній, та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала суду показання про те, що її матір [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Торез Донецької області, дійсно померла [INFO] в с. Новоохтирка Луганської області. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення,підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 2 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно зі\~ст. 317 ЦПК України,\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 01.04.1997 відділом реєстрації актів громадянського стану міста Лисичанська Луганської області, актовий запис № 211, матір`ю заявника є [PERSON] . Відділом ЗАГС Новоайдарського районного управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР (самопроголошеної Луганської народної республіки) видано свідоцтво про смерть від 19 серпня 2022 року, актовий запис № 185, в якому зазначається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Новоохтирка Луганської області. Однак, дане свідоцтво про смерть на тимчасово окупованій території, яке, відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", не є дійсним і не створює правових наслідків, у зв`язку із чим заявник не може зареєструвати смерть матері у встановленому законом порядку. Надане заявником свідоцтво про смерть, що підтверджує факт смерті [PERSON] , видане органами державної влади, які створені всупереч законодавства України, а тому, не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану. Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями надано статус тимчасово окупованих територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року. Відповідно до додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275 від 02 грудня 2015 року, с. Новоохтирка Луганської\~області віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими\~частиною другою\~цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки, згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». За вказаних обставин, беручи до уваги те, що заявник не може отримати документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть своєї матері, оскільки реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заяви, шляхом встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Торез Донецької області, місце смерті с. Новоохтирка Луганської області, яка настала [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved