Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

У лютому 2021 року прокурор, діючи в інтересах держави, звернувся до суду із позовом до [PERSON] та Первомайської міської ради Миколаївської області, в якому просив визнати незаконним та скасувати п. 3 рішення Первомайської міської ради №13 від 25.01.2018, яким затверджено виготовлену [PERSON] технічну документацію щодо об`єднання земельних ділянок та надано йому в користування на умовах оренди сформовану земельну ділянку з кадастровим номером 4810400000:07:085:0021 площею 0,0055 га.; визнати недійсним договір оренди землі від 08.02.2018, укладений між Первомайською міською радою Миколаївської області та [PERSON] , на підставі якого останньому передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 4810400000:07:085:0021 площею 0,0055 га.; зобов`язати [PERSON] повернути на користь територіальної громади м. Первомайськ у особі Первомайської міської ради Миколаївської області земельну ділянку з кадастровим номером 4810400000:07:085:0021 площею 0,0055 га, грошовою оцінкою 77 154 грн., розташовану по [ADDRESS] , у придатному для використанні стані, шляхом демонтажу збудованих та розміщених на ній будівельних матеріалів і конструкцій та стягнути з відповідачів на користь прокуратури Миколаївської області сплачений судовий збір за подачу позову. В обґрунтування позову зазначено наступне. Первомайською місцевою прокуратурою виявлено порушення вимог земельного законодавства при здійсненні розпорядження земельними ділянками у м. Первомайськ Миколаївської області. Встановлено, що п. 4 рішення Первомайської міської ради №10 від 16.10.2015 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передано [PERSON] в оренду строком на 10 років для обслуговування торгівельного кіоску земельну ділянку з кадастровим номером 4810400000:06:003:0016 площею 0,0030 га, розташовану по [ADDRESS] . На підставі такого рішення між міською радою та [PERSON] 09.11.2015 укладено договір оренди землі, за п. п. 1, 2, 3, 8 останньому в оренду передано вказану земельну ділянку для обслуговування торгівельного кіоску. Пунктами 4, 17 такого договору визначено, що на земельній ділянці об`єкти нерухомого майна відсутні, а умовами збереження стану об`єкта оренди визначено заборону самовільної забудови землі. В подальшому п. 3 рішення Первомайської міської ради №11 від 30.03.2017 знову затверджено технічну документацію із землеустрою та передано [PERSON] в оренду земельну ділянку площею 0,0030 га з кадастровим номером 4810400000:06:003:0016 по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Пунктами 13 і 14 рішення Первомайської міської ради №6 від 29.08.2017 [PERSON] передано в оренду для обслуговування кіоску-майстерні по ремонту годинників та торгівельного кіоску слюсарних послуг земельні ділянки з кадастровими номерами 4810400000:06:003:0011 і 4810400000:06:003:0018 площами 0,0014 га та 0,0011 га відповідно, розташовані по [ADDRESS] . На підставі таких пунктів рішень між Первомайською міською радою та [PERSON] укладено три договори оренди землі від 18.05.2017 і 22.09.2017, за п. п. 1, 2, 8 яких йому в оренду на 10 років передано земельні ділянки з кадастровими номерами 4810400000:06:003:0016 площею 0,0030 га, 4810400000:06:003:0011 площею 0,0014 га і 4810400000:06:003:0018 площею 0,0011 га. Записи про право оренди 18.05.2017 і 22.09.2017 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за №№20556378, 22570213 і 22570910 відповідно. У подальшому рішенням Первомайської міської ради №38 від 11.12.2017 [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації щодо об`єднання таких земельних ділянок з наступною передачею новосформованої землі в оренду. Пунктом 3 рішення міської ради №13 від 25.01.2018 затверджено виготовлену технічну документацію та передано [PERSON] у користування на умовах оренди сформовану земельну ділянку з кадастровим номером 4810400000:07:085:0021 площею 0,0055 га. На виконання такого рішення попередні договори оренди були припинені додатковими угодами до них від 08.02.2018. Цього ж дня між відповідачами укладено договір оренди землі, за п. 1, 2, 8 якого [PERSON] передано в оренду для будівництва і обслуговування будівель торгівлі строком на 10 років земельну ділянку площею 0,0055 га з кадастровим номером 4810400000:07:085:0021, розташовану по [ADDRESS] , про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис за №24823195. Згідно п. 3 цього договору на земельній ділянці відсутні будь-які об`єкти. Прокурор вважає, що пункт 4 рішення Первомайської міської ради №10 від 16.10.2015, п. 3 рішення міської ради №11 від 30.03.2017, п. п. 13 і 14 рішення міської ради №6 від 29.08.2017 і п. 3 рішення міської ради №13 від 25.01.2018 є незаконними і підлягають скасуванню, а договори оренди землі - визнанню недійсними з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно ст. 19 Конституції України та ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Статтями 124, 134 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис) підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою статті 134 цього Кодексу. Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Земельні ділянки з кадастровими номерами 4810400000:06:003:0016, 4810400000:06:003:0011 і 4810400000:06:003:0018 в оренду [PERSON] були передані для обслуговування кіосків. Як вбачається з додатків до інформації Первомайської міської ради від 03.12.2019, розташоване на спірних земельних ділянках майно (торгівельні кіоски) відповідачем було придбано на підставі укладених 28.07.2015 і 12.08.2017 з ПП «СЕЙ ЧАС», [PERSON] та [PERSON] договорів купівлі продажу (договори купівлі-продажу та витяг з ортофотоплану станом на 2015 рік додаються). Вивченням змісту вказаних вище цивільно-правових угод (договорів купівлі-продажу) встановлено, що їх предметом було рухоме майно (торгівельні кіоски). Втім, надання в оренду земельних ділянок для будівництва та обслуговування рухомого майна не відноситься до визначених ст. 134 Кодексу випадків, коли права на земельні ділянки не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах). Відсутність на спірних землях об`єктів нерухомого майна на час об`єднання земельних ділянок та укладення договору оренди від 08.02.2018 також підтверджується матеріалами технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок, наданих у користування [PERSON] , а саме ситуаційним і кадастровими планами земель, та інформацією виконавчого комітету Первомайської міської ради від 19.09.2018, згідно якої на утвореній внаслідок об`єднання спірних земель земельній ділянці з кадастровим номером 4810400000:07:085:0021 паспорти прив`язки на розміщення тимчасових споруд не видавались. Відповідно до інформацій комунального підприємства «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 19.03.2019 та 02.04.2020, а також даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на об`єкти нерухомості, розташовані на цих земельних ділянках, за відповідачем чи колишніми власниками майна не реєструвалось та наданий час не зареєстровано. Вказане підтверджує відсутність на момент прийняття рішень про передачу земель в оренду і, відповідно, укладення договорів оренди земель розташування на них об`єктів саме нерухомого майна, яке належало б відповідачу, що в свою чергу виключає можливість отримання відповідачем в оренду спірних земельних ділянок в позаконкурсному порядку. Водночас, всупереч зазначених вимог Земельного кодексу України, земельні торги щодо продажу права на оренду спірних земель в порядку ст. ст. 135-139 ЗК України не проводились. За інформаціями управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 27.02.2019 і 19.03.2019, а також згідно складеного за результатами проведення планового заходу державного контролю щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності акту від 22.12.2018, [PERSON] у 2016 році розпочато будівництво об`єкту нерухомості - торгівельного павільйону на земельній ділянці з кадастровим номером 4810400000:06:003:0016. Втім, умовами договору оренди землі від 09.11.2015, який діяв на момент початку будівництва об`єкту відповідачем, здійснювати самовільну забудову такої земельної ділянки було заборонено. Більш того, земельна ділянка [PERSON] була надана для обслуговування торгівельного кіоску, а не для будівництва на ній об`єктів нерухомості. В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» відповідач не мав права розпочинати забудову спірних земель без отримання дозволу орендодавця. Разом з тим, згідно інформацій виконавчого комітету міської ради від 15.05.2020 та 30.12.2020, [PERSON] дозвільні документи щодо здійснення забудови земельних ділянок з кадастровими номерами 4810400000:06:003:0016, 4810400000:06:003:0011, 4810400000:06:003:0018 і 4810400000:07:085:0021 не видавались, що, в силу приписів ч. 5 ст. 26, ч. ч. 1, 7 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду землі», свідчить про здійснення ним самочинного (без дозволу орендодавця) будівництва на таких землях. Як встановлено оглядом місяця події, проведеним 18.09.2020 під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №42020151300000047 від 21.08.2020, на даний час на спірній земельній ділянці розміщено недобудовану двоповерхову будівлю. Отже, попри вимоги законодавства, рішеннями Первомайської міської ради відповідачу надано в оренду у поза конкурентному порядку вільні від нерухомості земельні ділянки площами 0,0030 га, 0,0014 га і 0,0011 га, за рахунок яких в подальшому утворено земельну ділянку площею 0,0055 га. Відповідно до ст. ст. 16, 21 Цивільного кодексу України, ст. ст. 152, 153 ЗК України, ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» одним із способів захисту цивільних прав є визнання незаконними рішень органів місцевого самоврядування. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Пункт 4 рішення Первомайської міської ради №10 від 16.10.2015, п. 3 рішення міської ради №11 від 30.03.2017, п. п. 13, 14 рішення міської ради №6 від 29.08.2017 та п. 3 рішення міської ради №13 від 25.01.2018 не відповідають вищенаведеним вимогами законодавства, у зв`язку з чим є незаконними та підлягають скасуванню. Як вже зазначалось, на підставі п. 4 рішення Первомайської міської ради №10 від 16.10.2015, п. 3 рішення міської ради №11 від 30.03.2017 і п. п. 13, 14 рішення міської ради №6 від 29.08.2017 між органом місцевого самоврядування та [PERSON] 09.11.2015, 18.05.2017 та 22.09.2017 укладено договори оренди землі. Спірні договори укладено з порушення вимог закону, а саме ст. ст. 134, 135-139 ЗК України, без проведення земельних торгів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин, згідно положень ч. 3 ст. 215 ЦК України, може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється у тому числі шляхом визнання угоди недійсною. Враховуючи те, що на підставі незаконних пунктів рішень між Первомайською міською радою та [PERSON] 09.11.2015, 18.05.2017 і 22.09.2017 укладено договори оренди землі, то, відповідно до ст. ст. 16, 203, 215 ЦК України, ст. 152 ЗК України, останні підлягають визнанню недійсними з моменту їх вчинення. Водночас, оскільки вказані вище пункти рішень міської ради реалізовані, договори оренди земель припинені, а земельні ділянки з кадастровими номерами вже не є об`єктами цивільних правовідносин, оскільки об`єднані у земельну ділянку з кадастровим номером 4810400000:07:085:0021, відсутні підстави для визнання незаконними та скасування п. 4 рішення Первомайської міської ради №10 від 16.10.2015, п. 3 рішення Первомайської міської ради №11 від 30.03.2017 і п. п. 13, 14 рішення міської ради №6 від 29.08.2017 та визнання недійсними припинених договорів оренди. Разом з тим, принцип ефективного захисту прав потребує визнання незаконним та скасування п. 3 рішення міської ради №13 від 25.01.2018, яким затверджено виготовлену документацію щодо об`єднання спірних земельних ділянок у земельну ділянку з кадастровим номером 4810400000:07:085:0021 площею 0,0055 га, та визнання недійсним у відповідності до положень ст. ст. 203, 215 ЦК України укладеного 08.02.2018 з [PERSON] договору оренди землі. Частинами 1, 5 статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави. Таким чином, підстави застосування положень статті 1212 ЦК України є більш широкими, ніж статті 216 цього Кодексу. Наявність підстав для повернення майна за статтею 216 ЦК України не виключає застосування положень статті 1212 цього Кодексу в частині, що не суперечать положенням статті 216 ЦК України. Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду України від 02.03.2016 у справі №6-3090цс15, від 08.06.2016 у справі №6-3089цс-15. Оскільки оскаржуваний договір оренди землі підлягає визнанню недійсним, правові підстави використання відповідачем спірної земельної ділянки відсутні. Тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення ст.ст. 216, 1212 ЦК України. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08.06.2016 у справі № 6-3089цс-15. За змістом п. «б» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Вказана норма закону роз`яснюється п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7, якою визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України з поміж іншого і відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вказувалось вище, на даний час [PERSON] на спірній земельній ділянці зведено недобудовану двоповерхову будівлю (акт щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 22.12.2018 та протокол огляду м`ясця події від 18.09.2020 додаються). Разом з тим, за даними Державного реєстру речових прав останнім речові права на новозбудований об`єкт дотепер не зареєстровано. В силу приписів ст. ст. 181, 182, ч. 2 ст. 331 ЦК України, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», виникнення речових прав на нерухому річ підлягає державній реєстрації, а не проведення державної реєстрації відповідного права вказує на відсутність факту набуття права на об`єкт нерухомого майна. За таких умов відповідачем на спірній земельній ділянці на даний час розміщено належні йому на праві власності будівельні матеріали та конструкції, визначені положеннями ст. 181 ЦК України та кодами 44111000-1 і 44112000-8 Єдиного закупівельного словника ДК 021:2015, затвердженого наказом Мінекономрозвитку України №1749 від 23.12.2015, у якості рухомих речей - конструкцій та конструкційних матеріалів. Розміщення будівельних матеріалів та конструкцій на спірній землі суперечить вимогам законодавства, порушує права належного власника (розпорядника) - територіальної громади м. Первомайськ в особі Первомайської міської ради, тому належним способом захисту прав є відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав шляхом демонтажу таких будівельних матеріалів та конструкцій. Оскільки будівельні матеріали та конструкції, що належать [PERSON] , розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 4810400000:07:085:0021 площею 0,055 га, то саме ця ділянка підлягає поверненню територіальній громаді м. Первомайськ в особі Первомайської міської ради у придатному для використання стані, шляхом їх демонтажу. Таким чином, на переконання позивача, згідно вимог ст. ст. 16, 1212 ЦК України, [PERSON] зобов`язаний повернути отриману ним земельну ділянку площею 0,0055 га територіальній громаді м. Первомайськ. Згідно інформації відділу у Первомайському районі ГУ Держгеокадастру у області від 18.03.2019 нормативна грошова оцінка об`єднаної земельної ділянки становить 77 154 грн. В судовому засіданні прокурор підтримав позов у повному обсязі. Представник відповідача Первомайської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився. 27.04.2021 року від міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову. При цьому у відзиві зазначено зокрема наступне. За інформацією Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради, торгівельний кіоск по вул. Революції на привокзальній площі в м. Первомайську Миколаївської області, що був розміщений : приватним підприємством «Сей Час» відповідно до Паспорту прив`язки тимчасової споруди № [NUMBER] на земельній ділянці, якою користується ПП «Сей Час» згідно із договорами оренди землі від 14.08.2006 року реєстр №040600200098 та угодою про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 19.11.2012 року реєстр № 481040004000231, зареєстрований Управлінням МАКВЗП Первомайської міської ради 105.05.2015 року № 5-15 на термін до 19.11.2015 року . Також стосовно другого об`єкта тимчасова споруда для провадження підприємниць діяльності - кіоск-майстерня по ремонту годинників, по [ADDRESS] , що був розміщений [PERSON] згідно паспорту прив`язки тимчасової споруди 486-17-ТС (виконавець КП «Архітектурно-планувальне бюро») на земельній ділянці, якою користувався [PERSON] , згідно договору оренди землі від 14.01.2005 року, та тимчасова споруда для провадження підприємниць діяльності - кіоск-майстерня слюсарних послуг по вул. Вокзальна, майданчик біля залізничного вокзалу в м. Первомайську Миколаївської області, що був розміщений [PERSON] згідно з договором оренди землі від 23.11.2011, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у м. Первомайську Миколаївської області за № 481040004000152 та паспортом прив`язки на тимчасову споруду № [NUMBER] . На підставі вище вказаних листів з підтвердженням власників тимчасових споруд та паспортів прив`язки, між ними та [PERSON] було оформлено договори купівлі-продажу на три об`єкти нерухомості, що свідчить про наявність на спірних землях об`єктів нерухомого майна на час об`єднання земельних ділянок та укладення договору оренди від 08.02.2018 року, також ця інформація вказана в договорах купівлі-продажу. Виходячи з вище викладеного відповідач вважає за хибне твердження Первомайської місцевої прокуратури про те, що попри вимоги законодавства, рішенням Первомайської міської ради [PERSON] надано в оренду у поза конкурентному порядку вільні від нерухомості земельні ділянки площами 0,0030 га, 0,0014 та 0,0011 га, за рахунок яких і подальшому утворено земельну ділянку площею 0,0055 га та те, що спірні договори оренди укладені з порушенням вимог статей 134-139 Земельного кодексу. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Повідомив, що відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області 20.01.2023 року прийнято Наказ №2-па від 20.01.2023 року «Про присвоєння адреси будівництва», яким присвоєно адресу об`єкту, будівництво якого розпочато за зареєстрованою декларацією про початок виконання будівельних робіт (№Мк 082162381938, від 25.08.2016) на об`єкт: «Будівництво торговельного павільйону за адресою: [ADDRESS] , згідно з рішенням міської ради від 25.01.2018 року №13 площа земельної ділянки складає 0,0055 га, кадастровий номер: 4810400000:07:085:0021, замовник будівництва [PERSON] : [ADDRESS] , та 03.02.2023 року був виготовлений технічний паспорт на об`єкт незавершеного будівництва, за адресою [ADDRESS] . На підтвердження вказаної інформації надав суду копію Наказу відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Первомайської міської ради від 20.01.2023 року №3-па, копію технічного паспорту об`єкта незавершеного будівництва за адресою [ADDRESS] від 03.02.2023 року, витяг з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи від 23.01.2023 року та ситуаційний план. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Статтями 124, 134 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис) підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою статті 134 цього Кодексу. Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Визначення терміну «нерухоме майно» зустрічається в деяких нормативно-правових актах. Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що нерухоме майно (нерухомість) - земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці і невід`ємно пов`язані з нею, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі. У ст. 181 ЦК України зазначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі. Тимчасові споруди, розміщені на земельних ділянках з кадастровими номерами 4810400000:06:003:0016, 4810400000:06:003:0011, 4810400000:06:003:0018, які відповідач [PERSON] придбав у попередніх власників у 2015 - 2017 роках за нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу, не відносяться до об`єктів нерухомого майна і є саме рухомим майном, про що прямо зазначено у текстах цих договорів (т.1 а.с. 73-78). Отже, п. 3 рішення Первомайської міської ради №13 від 25.01.2018, яким затверджено виготовлену [PERSON] технічну документацію щодо об`єднання земельних ділянок та надано йому в користування на умовах оренди сформовану земельну ділянку з кадастровим номером 4810400000:07:085:0021 площею 0,0055 га, прийнятий з порушенням вимог ст.. 124, 134 Земельного кодексу України, оскільки ділянка землі, що перебуває у комунальній власності, передана в оренду не на конкурентних засадах (земельних торгах). Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У ч. 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Таким чином суд приходить до висновку про те, що слід визнати незаконним та скасувати п. 3 рішення Первомайської міської ради №13 від 25.01.2018, яким затверджено виготовлену [PERSON] технічну документацію щодо об`єднання земельних ділянок та надано йому в користування на умовах оренди сформовану земельну ділянку з кадастровим номером 4810400000:07:085:0021 площею 0,0055 га., а також визнати недійсним договір оренди землі від 08.02.2018, укладений між Первомайською міською радою Миколаївської області та [PERSON] , на підставі якого останньому передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 4810400000:07:085:0021 площею 0,0055 га. Щодо вимоги про зобов`язання [PERSON] повернути на користь територіальної громади м. Первомайськ у особі Первомайської міської ради Миколаївської області земельну ділянку з кадастровим номером 4810400000:07:085:0021 площею 0,0055 га, грошовою оцінкою 77 154 грн., розташовану по [ADDRESS] , у придатному для використанні стані, шляхом демонтажу збудованих та розміщених на ній будівельних матеріалів і конструкцій, то в цій частині слід у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Прокурор ставить питання про зобов`язання відповідача [PERSON] демонтувати збудовані та розміщені на земельній ділянці будівельні матеріали і конструкції. Відповідач в свою чергу надав документи на підтвердження будівництва, яке розпочато за зареєстрованою декларацією про початок виконання будівельних робіт (Містобудівні умови та обмеження № 082162381938, від 25.08.2016). Також надав технічний паспорт на об`єкт незавершеного будівництва, за адресою [ADDRESS] . Тим самим відповідач звертає увагу на те, що він на даний час проводить будівельні роботи. Вирішити питання про те, який саме обсяг робіт на даний час виконано, що саме побудовано і яким чином ця будівля чи споруда може бути демонтована, і чи відповідає вона технічним вимогам та будівельним нормам, суд немає можливості, оскільки ці питання потребують спеціальних знань. Сторони у справі були представлені фаховими юристами, яки мають бути обізнані у своїх процесуальних правах, щодо отримання доказів та у разі необхідності призначення відповідних експертиз. Сторони не заявляли клопотань про призначення судово-технічних експертиз з приводу вищенаведених питань, а суд в свою чергу не може приймати таких рішень за власною ініціативою. Отже, з огляду на наведене в цій частині позову слід відмовити. Крім того, суд звертає увагу на те, що попри встановлені порушення законодавства при передачі земельних ділянок комунальної власності в оренду [PERSON] , це не позбавляє його права прийняти участь у земельних торгах на конкурентних засадах та правомірно отримати земельну ділянку в оренду. За таких обставин суд вважає, що питання демонтажу недобудови взагалі поставлене прокурором передчасно. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі, пропорційному до задоволених вимог.

Outcome: partial