Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

У квітні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен банк Аваль») в якому просить внести зміни до Кредитного договору № 014/144154/3172/74 від 13.02.2008 року, укладеного між ним та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», шляхом доповнення кредитного договору у частині «4. Кредитор зобов`язується», наступними пунктами: п. 4.2 Кредитор їзобов`язується припинити нарахування відсотків за користування кредитними коштами до введення в експлуатацію квартири [ADDRESS] , «п. 4.3 Кредитор зобов`язується припинити будь-які вимоги у будь якій формі щодо сплати відсотків та поверненню тіла кредиту до моменту введення в експлуатацію квартири», судові витрати покласти на відповідача. Позов мотивований тим, що 13 лютого 2008 року між[PERSON] , з однієї сторони та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль, з іншої сторони було укладено кредитний договір № 014/144154/3172/74 від 13.02.2008. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, Банк зобов`язується надати Позичальнику (Позивачу) кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 109 592, 00 дол. США ( сто девять тисяч п`ятсот дев`яносто дві тисячі доларів США 00 центів). Цільове використання кредиту - придбання безпроцентних цільових облігацій в розмірі 11530 шт. на купівлю квартири [ADDRESS] , емітент ТОВ «Правильна компанія». Відповідно до п. 1.1.6 Кредитного договору кредит надано на строк по 13.02.2018 року (включно). Процентна ставка 14,25% річних (п. 1.2.1 Кредитного договору) Відповідно до п 2.1. Договору, Банк надає Позивачу кредит, а Позивач зобов`язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Банку суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору та тарифів Банку, а також виконати інші обов`язки визначені Кредитним Договором. Позивач вважає що сплата відсотків за Кредитним договором не є справедливою, оскільки станом на сьогоднішній день предмет кредитування - квартира не існує, отже виникли непередбачувані обставини, які роблять неможливим подальшу сплату відсотків за Кредитним Договором. Згідно з ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Існує істотна зміна становища, щодо виконання боргових зобов`язань за кредитним Договором. Тобто з підвищенням курсу іноземної валюти, сума боргу, яку Позичальнику необхідно сплачувати значно зросла, в зв`язку із чим значно погіршився фінансовий стан відповідача. Наслідки фінансової кризи та значний ріст курсу долара відобразилися лише на зобов`язаннях позивача, та ніяким чином не вплинули на відповідача, але зазначена обставина повинна стосуватися обох сторін правовідносин. Таким чином, склалися нерівні умови, в результаті яких за значне збільшення курсу валют відповідальність несе тільки боржник. Крім того, кредитним договором передбачені страхові випадки тільки для кредитора, які надають йому можливість збільшувати обсяг відповідальності боржника у зв`язку зі зміною кредитних ресурсів на ринку чи інших показників. Кредитний договір не містить пунктів, щодо можливості зменшення обсягу зобов`язань боржника, що ставить його у край дискримінаційне становище в порівнянні з кредитором, особливо враховуючи сучасну ситуацію з курсом валют. Несправедливими є, зокрема, умови кредитного договору в частині - надання кредиту в доларах США, що передбачає згідно умов кредитного договору погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у доларах США, що є способом зловживання правом, коли всі ризики знецінення національної валюти України шляхом порушення вимог закону, банк перекладає, як суб`єкт підприємницької (господарської) діяльності виключно на споживача - позичальника за кредитним договором та споживача кредитних послуг, що є грубим порушенням частини 3 статті 13 Цивільного кодексу України (не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах). Враховуючи вищевикладене позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Яковлева Д.О. від 03.08.2020 цивільну справу № 200/7015/17 передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою суду від 18.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку позовного (загального) провадження. 18 січня 2019 року представник відповідача ПАТ «Райффайзен банк Аваль» - Олексюк М.М. подала відзив на позов з викладенням своїх міркувань по суті предмету позову з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у останній. Ухвалою суду 27.01.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду 23.01.2023 року замінено відповідача ПАТ «Райффайзен банк Аваль» на АТ «ОКСІ БАНК». Сторони в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялись вчасно та належним чином. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13 лютого 2008 року між відповідачем та позивачем було укладено кредитний договір № 014/144154/3172/74, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти в сумі 109592 долари США зі сплатою 14,25 % річних, з кінцевим строком повернення - 13 лютого 2018 року. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредитні - кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Окрім того, відповідно до статті 15 Кредитного договору позичальник засвідчує та гарантує наступне: -п. 15.4. Позичальник усвідомлює та гаранту є, що умови цього Договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам (інтересам його сім`ї), є розумними та справедливими; -п. 15.6. Позичальник свідчить, що всі ризики, пов`язані з істотною зміною обставин, з яких Позичальник виходив при укладанні цього Договору, договору застави, Позичальник приймає на себе, і такі обставини не є підставою для зміни або розірвання цього Договору, Іпотечного договору, а також невиконання Позичальником зобов`язань за вищезазначеними договорами. Суд звертає увагу, що 29 січня 2008 року позивач власноручно заповнив заяву-анкету на отримання кредиту, в якій вказав суму та валюту кредиту - 109592,00 доларів США, а також засвідчив своїм підписом, що він ознайомлений у письмовій формі: з кредитними умовами, зокрема: мета для якої кредит буде витрачений, наявні форми кредитування та відмінності між ними, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, форми забезпечення, строк та відсоткова ставка за кредитом, орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту тощо. Зміст умов кредитування зрозумілий; з валютними ризиками, при отриманні кредиту в іноземній валюті. Пунктом 7.9. Кредитного договору передбачено, що всі платежі Позичальника щодо повернення суми Кредиту та сплати процентів за Кредитом повинні здійснюватися у валюті, що відповідає валюті кредиту. Підписання обома сторонами Кредитного договору підтверджує той факт, що між такими сторонами було досягнуто згоди по усіх істотних умовах цього договору. Положення кредитного договору № 014/144154/3172/74 від 13 лютого 2008 року викладені в письмовій формі, є зрозумілими та під час ознайомлення [PERSON] з ними не могли залишитися поза його увагою або бути ним неправильно сприйнятими. В той же час [PERSON] з положеннями даного договору погодився, підписавши його без зауважень, і тим самим прийняв на себе обов`язки, що з нього випливають. Договір укладався за власним волевиявленням сторін, без примусу, у встановленій законом формі, з необхідним обсягом повноважень, дії були спрямовані на реальне настання правових наслідків, сторони усвідомлювати значення своїх дій. Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання . Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Згідно з ч. 2 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Разом з тим, відповідно до п. 15.5. Кредитного договору у разі зміни курсу іноземної валюти (валюти кредиту) відповідно національної грошової одиниці України, всі валютні ризики несе Позичальник. Підписанням цього Договору Позичальник свідчить, що йому розтлумачено (зрозуміло) та він згоден, що зміна курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України може привести до значних збитків та погіршення фінансового стану Позичальника. Враховуючи що кредитним договором передбачено, що ризик зміни обставин, а саме: ризик зміни курсу іноземної валюти (валюти кредиту) відповідно національної грошової одиниці України, на який посилається позивач, несе позичальник, тобто [PERSON] , відсутня одна з обов`язкових умов, виключно за одночасної наявності яких, у суду є підстави для внесення змін у відповідний договір. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed