Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

02.03.2023 року заявниця [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , встановивши заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] на строк шість місяців з покладенням на нього наступних заборон: - наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця проживання (перебування) заявниці за адресою [ADDRESS] , -особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю, якщо вона за її бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. В обґрунтування вказаних вимог заявниця зазначає, що вона зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , разом із нею співмешкає її брат [PERSON] з яким в неї склались напружені відносини, він поводиться агресивно, систематично виганяє її з дому, погрожує вбивством, чинить фізичне і психологічне насильство, часто чинить домашнє насильство в примітності дітей. Через таку його поведінку він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. В судове засідання заявниця не з`явилася, подала заяву, в якій вимоги заяви підтримала та просила справу слухати за її відсутності та відсутності [PERSON] , так як його виклик і участь в судовому засіданні може нести для не додаткову загрозу. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи вважається повідомленим у встановленому законом порядку. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, у разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , що підтверджується копією її паспорта. Разом з нею зареєстрований та проживає її брат [PERSON] , що підтверджується копією постанови Хмельницького міськрайонного суду від 01.02.2023 у справі № 686/2687/23. У заявниці та заінтересованої особи склались напружені відносини, постійно виникають сварки, [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство відносно заявниці. Зокрема, постановами суду від 01.02.23 року та 14.11.22 [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства стосовно заявниці, в тому числі погрози фізичною розправою. Зазначені обставини підтверджуються наданими заявницею копіями протоколів про адміністративне правопорушення, копіями постанов суду про притягнення до адміністративної відповідальності. Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за статтями 173, 173-2, 130 КУпАП надходили до суду, згідно наданої заявницею довідки з сайту Судова влада України, загалом 24 рази. Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як зазначено в п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису щодо [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника, зазначених заявницею. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved