Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02 лютого 2023 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] . Стягнуто з фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти, які були перераховані в якості передплати на виконання договору купівлі - продажу та виготовлення меблів № 25/03/12 від 25 березня 2021 року в розмірі 60000,00 грн, а також три відсотки річних у розмірі 2559,45 грн та інфляційні збитки в розмірі 16733,54 грн., а також судовий збір в розмірі 992,40 грн. 15 лютого 2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Виграненко С.П. на офіційну електронну адресу суду подала заяву про ухвалення додаткового рішення. В мотивування поданої заяви зазначила, що при ухваленні судом рішення не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., які були заявлені в прохальній частині позову. Крім того, вказувала, що після прийняття рішення у справі сторони ще підписали акт надання послуг № 5 від 10 лютого 2023 року що стосується участі адвоката у двох судових засіданнях, вартість яких склала 5000,00 грн. Отже, в поданій заяві просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, загальна сума яких складає 10000,00 грн. Сторони у судове засідання, не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися судом належним чином. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання не надали, заяву про розгляд справи за відсутності до суду не подали. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, подану заяву та докази в її обґрунтування, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням від 02 лютого 2023 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] . Стягнуто з фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти, які були перераховані в якості передплати на виконання договору купівлі - продажу та виготовлення меблів № 25/03/12 від 25 березня 2021 року в розмірі 60000,00 грн, а також три відсотки річних у розмірі 2559,45 грн та інфляційні збитки в розмірі 16733,54 грн., а також судовий збір в розмірі 992,40 грн. У прохальній частині поданого позову [PERSON] заявлена вимога про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн. Під час ухвалення рішення 02 лютого 2023 року судом не вирішено питання про стягнення судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., про які просила сторона у поданій позовній заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17. Яка на підставі положення ч.4 ст.263 ЦПК України має ураховуватися судом при застосуванні відповідних норм. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України). На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача до позовної заяви долучено договір про надання правової (правничої) допомоги та адвокатських послуг № 25-АО/22-Ф від 28 вересня 2022 року, додаткова угода № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги та адвокатських послуг № 25-АО/22-Ф від 28 вересня 2022 року, акт надання послуг № 56 від 04 жовтня 2022 року, в якому зазначено, що вартість послуг з вивчення документів щодо розірвання договору купівлі-продажу та виготовлення меблів № 25/03/12 від 25.03.2021 р., укладеного між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON] , підстав та правових норм розірвання договору та стягнення заборгованості, написання претензії, підготовка та подання позову до суду першої інстанції становить 5000,00 грн. Таким чином вказані витрати у сумі 5000,00 грн. на професійну правову допомогу повністю підтверджені поданими, у строк визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, доказами . Оскільки питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 5000,00 грн під час ухвалення 02 лютого 2023 року судом не вирішувалось, є підстави для ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача цих витрат. У поданій заяві про ухвалення додаткового рішення представником було заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат у сумі 10000,00 грн., в які крім того іншого, включено також і 5000,00 грн витрат понесених на підставі підписаного між позивачем та адвокатом акту надання послуг № 5 від 10 лютого 2023 року. За приписами ч 8. ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, рішення ухвалено 02 лютого 2023 року. Натомість докази на підтвердження понесених у розмірі 5000,00 грн витрат згідно акту надання послуг № 5 від 10 лютого 2023 року, подано 15 лютого 2023 року, тобто поза межами передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України процесуального строку. Клопотання про поновлення строку з доказами поважності пропуску строку до суду не подавалося. У зв`язку з чим суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог в цій частині. Таким чином, на підставі вищевказаного, суд приходить до переконання про необхідність часткового задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення про стягнення з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] понесених витрат на правову допомогу в сумі 5000,00 грн., які документально підтверлджені та питання щодо яких не розглянуто судом під час ухвалення 02 лютого 2023 року рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial