Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що рішенням Комунарського районного суду у м. Запоріжжя від 05.07.2022 р. по справі №333/8204/21 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 23.01.2020 р. та зареєстрований в реєстрі за №4059, щодо стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в сумі 16554,11грн. З моменту вчинення виконавчого напису, відкриття виконавчого провадження №66177309 та до моменту скасування виконавчого напису, з пенсії позивача були відраховані грошові кошти у розмірі 5778 грн. 24 коп., які на думку позивача повинні бути стягнуті з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України. В зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з ТОВ "Фінансова компанія управління активами" на її користь безпідставно отримані кошти в розмірі 5778 грн. 24 коп., стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн. 00 коп. У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло. 12 січня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» Велікданова С.К., в якому останній просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неможливість стягнення цих коштів на підставі ст. 1212 ЦК України в договірних правовідносинах. Крім того, заперечив факт перерахування стягнутих згідно виконавчого провадження №66177309 коштів у розмірі 5778 грн. 24 копійки з [PERSON] саме на рахунок ТОВ «Фінансова компанія управління активами». Просив витребувати у Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного МУ МЮ (м. Дніпро) документи, які підтверджують стягнення коштів в рамках виконавчого провадження №66177309 та перерахування їх на рахунок ТОВ «Фінансова компанія управління активами». Вказане клопотання судом було задоволено, витребувано відповідну інформацію. За даних обставин суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178, ст.181 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Рішенням Комунарського районного суду у м.Запоріжжя від 05.07.2022 року по справі №333/8204/21 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 23.01.2020 року та зареєстрований в реєстрі за №4059, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором від 13.06.2013 року №512323750 в сумі 16554,11 грн. Вказане рішення набуло чинності 05.08.2022 року. На підставі вказаного виконавчого напису №4059, виданого 23 січня 2020 року, державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лавровою К.А. 26.07.2021 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66177309 про стягнення з [PERSON] на користь на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 16554, 11 грн.. Згідно наданої позивачкою довідки про здійснені відрахування та виплати ГУ ПФУ в Запорізькій області із пенсії [PERSON] за вимогами державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за постановою від 05.10.2021 року ВП № 66177309 за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року було відраховано грошові кошти на загальну суму 5778 грн. 24 коп. З 01.05.2022 року утримання тимчасово припинено у зв`язку зі воєнним станом на території України. 16.02.2023 року Комунарським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надано витребувані судом за клопотанням відповідача документи щодо стягнення із [PERSON] у виконавчому провадженні за №АСВП 66177309 з виконання виконавчого напису нотаріуса №4059 від 23.01.2020, виданого приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Управління активами» 16 554,11 грн. та перерахування коштів стягувачу. Відповідно розпорядження № 66177309/5 від 19 листопада 2021 року грошові кошти в сумі 921,24 грн., що надійшли 09.11.2021 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №4059 від 23.01.2020 року, із яких на користь ТОВ «ФК Управління активами» перераховано 502 грн. 04 коп.; виконавчого збору - 50,2 грн.; витрати виконавчого провадження в розмірі 69 гривень та витрати виконавчого провадження в сумі 300 грн. від загальної суми зарахування. Факт перерахування стягнутих коштів в розмірі 502 грн. 04 коп. саме на рахунок ТОВ «ФК Управління активами» підтверджується платіжним дорученням № 12252 від 19 листопада 2021 року. Відповідно до розпорядження № 66177309/5 від 28 грудня 2021 року грошові кошти в сумі 926,04 грн., що надійшли 15.12.2021 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №4059 від 23.01.2020 року, із яких на користь ТОВ «ФК Управління активами» перераховано 841 грн. 85 коп., 84 грн. 19 коп. виконавчого збору. Перерахування на рахунок ТОВ «ФК Управління активами» грошових коштів в сумі 841 грн. 85 коп. підтверджується платіжним доручення № 15730 від 28 грудня 2021 року. Отже, з наданих Комунарським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) розпоряджень та платіжних доручень вбачається, що загальна сума грошових коштів, стягнутих з [PERSON] за виконавчим провадженням №66177309 та перерахованих саме на рахунок ТОВ «ФК Управління активами» складає 1343 (одна тисяча триста сорок три) грн. 89 коп. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 3 ст.1212 ЦК України врегульовано, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. У постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №201/6498/20 (провадження №61-88св21) зроблено висновки про те, що судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі №910/16664/18. Таким чином, оскільки рішенням Комунарського районного суду у м. Запоріжжя від 05.07.2022 р. по справі №333/8204/21 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 23.01.2020 р. та зареєстрований в реєстрі за №4059, суд вважає, що набуття коштів відповідачем на підставі такого виконавчого напису, є безпідставним як на час набуття, так і на момент розгляду справи. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом на підставі наданих сторонами доказів встановлено, що на рахунок ТОВ «Фінансова компанія управління активами» при примусовому виконанні виконавчого напису про стягнення з [PERSON] боргу було перераховано кошти в сумі 1343,89 грн. Відповідно до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення. Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Згідно ч.7 ст.27 Закону України «Про виконавчий збір» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Враховуючи вищевикладене, суд приймає до уваги докази, надані суду за клопотанням відповідача, та частково задовольняє позовні вимоги [PERSON] і стягує з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти, які були стягнуті та фактично перераховані відповідачу в межах виконавчого провадження №66177309, у сумі 1343 (одна тисяча триста сорок три) грн. 89 коп. Положеннями частин 1 та 2 статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги та представництво від 05 жовтня 2022 року, та квитанцію до прибуткового ордера № б/н від 05.10.2022 року про сплату [PERSON] на користь [PERSON] 5000 грн. 00 коп. Оскільки позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі, виходячи із розрахунку: 1343,89 грн. (задоволені позовні вимоги) х 100 : 5778,24 грн. (ціна позову) = 23,3 %; 5992,40 грн. (сплачені позивачкою судовий збір та витрати на правову допомогу) х 23,3% = 1396,23 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial