Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Позивач зазначив, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта дізнався про наявність чинного запису про обтяження нерухомого майна №1922284 від 20 березня 2015 року, внесеного державним реєстратором реєстраційної служби Броварського МРУЮ Київської області на підставі постанови ВП №39136138 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 01 серпня 2013 року відділом державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції. Виконавче провадження №39136138 з примусового виконання виконавчого листа №2/361/314/2013, виданого 16 квітня 2013 року Броварським міськрайонним судом Київської області, було закрито на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Станом на 15 грудня 2021 року виконавчий лист №2/361/314/2013, виданий 16 квітня 2013 року Броварським міськрайонним судом Київської області, до органу державної виконавчої служби для примусового виконання не пред`являвся. Постановою Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у справі №1007/12966/12-ц. Відповідно до відповіді Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) станом на грудень 2021 року зазначене виконавче провадження №39136138 знищено у зв`язку із закінченням терміну його зберігання згідно з абз. 1 п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 року (втратив чинність на підставі наказу Міністерства юстиції №2302/5 від 19.07.2017 року) та підстав для зняття арешту немає. Посилаючись на викладене, позивач просив суд припинити чинність арешту з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта, шляхом припинення дії номер запису про обтяження 9122284 (спеціальний розділ) дата і час реєстрації від 20 березня 2015 року, о 15:14:19, що до обтяження всього його нерухомого майна. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити. В судове засідання представник відповідача Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Огородник Д.О. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. У відзиві на позовну заяву вказував на те, що підстави для зняття арешту у межах виконавчого провадження №39136138 відсутні, оскільки станом на 17 лютого 2023 року у боржника за виконавчим листом №02/361/314/2013, виданим 16 квітня 2013 року Броварським міськрайонним судом Київської області у рамках виконавчого провадження №39136138, наявна заборгованість у сумі 84 810 грн 93 коп., а також не сплачено виконавчий збір у розмірі 8 481 грн 09 коп. та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 369 грн 00 коп. Отже, загальна сума боргу складає 93 661 грн 02 коп. Факт сплати зазначеного боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження Броварським відділом державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства тостиції (м. Київ) не встановлено. В судове засідання третя особа [PERSON] та його представник - адвокат Прищепа В.В. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник третьої особи направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається наявність обтяження щодо нерухомого майна, яке належить [PERSON] : номер запису про обтяження 9122284 (спеціальний розділ); дата, час державної реєстрації: 20.03.2015 року 15:14:19; державний реєстратор: Макарихін Олег Сергійович, Реєстраційна служба Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, Київська обл.; підстава виникнення обтяження: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: вп №39136138, виданий 01.08.2013, видавник: Відділ ДВС Броварського МРУЮ; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20164057 від 20.03.2015 15:15:34, Макарихін Олег Сергійович, Реєстраційна служба Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, Київська обл.; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб?єктів обтяження: Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції, код ЄДРПОУ: 34837745, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Кірова, 16. Особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] . Особа, в інтересах якої встановлено обтяження: [PERSON] ; опис предмета обтяження: все нерухоме майно (а.с. 6). 01 серпня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №39136138 з примусового виконання виконавчого листа №02/361/314/2013, виданим 16 квітня 2013 року Броварським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 84 810 грн 93 коп. (а.с. 41). Із постанови старшого державного виконавця Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області Федяніної Ю.В. про повернення виконавчого документа стягувачу від 29 квітня 2016 року вбачається, що згідно з акта державного виконавця, при виході за адресою проживання боржника, майно на яке можливо звернути стягнення, в рахунок погашення боргу - не виявлено. Згідно з відповіддю з ОДПІ інформація щодо сплачених податків боржником відсутня. Згідно з відповіддю з Управління ПФУ в м. Броварах та Броварському районі про осіб-боржників, які отримують пенсію, на обліку не перебуває. Згідно з відповіддю з ДПС України щодо номерів рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах - за боржником відсутні. Згідно з відповіддю з Броварського МРЕВ ДАІ встановлено, що транспортного засобу за боржником не зареєстровано. Відповіддю з Реєстру прав власності на нерухоме майно, відомостей з державного реєстру іпотек, відомості з КП «Лівобережного бюро технічної інвентаризації» та інформації Управління Держземагенства у Київській області за боржником, право приватної власності на нерухоме майно - не зареєстровано. Згідно з відповіддю з УДМС України у Київській області щодо отримання закордонного паспорту боржником - не документувався. Стягнення по даному виконавчому документу - не відбувалися (а.с. 12). Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року апеляційну скаргу задоволено. Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні заяви [PERSON] про видачу дубліката виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та виправлення помилки у виконавчому документі відмовлено. Вказана постанова апеляційного суду зміненою та скасованою не була, набрала законної сили. Зі змісту клопотання, поданого старшим державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Федяніної Ю.В., вбачається, що станом на 30 вересня 2022 року відкритих виконавчих проваджень, де боржником зазначено [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , до відділу не надходили та на примусовому виконанні не перебувають. Інформацію щодо надходження виконавчих документів до відділу за період до 28 лютого 2010 року надати неможливо, оскільки відповідно до наказу №2274/5 від 25.12.2008 року «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки (а.с. 42). Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Арешт, що був накладений на все нерухоме майно боржника [PERSON] в межах виконавчого провадження №39136138, державним виконавцем не знято. У зв`язку зі спливом трирічного строку зберігання виконавчого провадження, вищевказане виконавче провадження №39136138 з примусового виконання виконавчого листа №02/361/314/2013, виданого 16 квітня 2013 року Броварським міськрайонним судом Київської області, знищено на підставі пункту 2 розділу XI наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» від 07 червня 2017 року № 1829/5. Таким чином судом встановлено, що виконавче провадження є завершеним, оскільки факт його завершення за наслідком спливу, зокрема трирічного строку, є підставою для його знищення, виконавчі провадження, в тому числі про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій відсутні, відповідно підстави для продовження дії арешту майна позивача відсутні, оскільки арешт носить тимчасовий характер та застосовується для забезпечення виконання зобов`язань. У свою чергу, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно з приписами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. З огляду на вищевикладене та оцінюючи матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову.

Outcome: approved