Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивачка вказує на те, що 07 серпня 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували у Виконавчому комітеті Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 49. В шлюбі у них народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у них не складається через різні погляди на спосіб життя, місце роботи, ведення спільного господарства, тощо. Внаслідок розходжень між ними, вдома постійно виникали сварки, що негативно впливало на її стан та стан дітей. У зв`язку з цим, починаючи з серпня 2019 року вони з відповідачем разом не проживають та ніяких шлюбних стосунків не підтримують. Зазначені обставини суперечать її інтересам і тому збереження шлюбу є недоцільним. Нею неодноразово робилися спроби зберегти шлюб, однак це не дало позитивного результату і тому вона вимушена звернутися до суду із даним позовом. Шлюб вони розривають вперше. Їх діти [PERSON] та [PERSON] , за їх спільною згодою, залишаться проживати з нею, а відповідач надаватиме їй допомогу в їх утриманні в добровільному порядку. Спору щодо поділу спільного майна між ними немає. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". У судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Частиною 1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 07 серпня 2004 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). [INFO] у них народився син [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). [INFO] в них народилася дочка [PERSON] , що стверджується її свідоцтвом про народження (а.с. 8) Після розірвання шлюбу діти проживатимуть з матір`ю. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу України. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з п.2 ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір.

Outcome: approved