Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив: встановити факт трудових відносин та роботи на посаді водія [PERSON] у ТОВ «Консольбудпроект» в період з 24 жовтня 2019 року по 18 листопада 2019 року включно; зобов`язати директора ТОВ «Консольбудпроект» внести до трудової книжки [PERSON] запис про прийняття на роботу на посаді водія з 24.10.2019 та запис про звільнення з посади водія за власним бажанням з 18.11.2019; стягнути з ТОВ «Консольбудпроект» на його користь невиплачену заробітну плату у сумі 7220,85 грн.; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення у сумі 81836,64 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що 20 жовтня 2019 року між ним та директором ТОВ «Консольбудпроект» було проведено співбесіду щодо працевлаштування на роботі на посаді водія ТОВ «Консольбудпроект». Йому було роз`яснено специфіку роботи та функціональні обов`язки, що полягали в доставці метало пластикових виробів на посаді водія. Були обговорені умови праці, внутрішній трудовий розпорядок та розмір заробітної плати, яка за домовленістю мала складати у середньому 20000,00 грн. на місяць. Він надав директору ТОВ «Консольбудпроект» [PERSON] свій паспорт громадянина України та трудову книжку для належного оформлення трудового договору згідно законодавства. 24 жовтня 2019 року він приступив до виконання своїх трудових обов`язків та працював до 18 листопада 2019 року, що підтверджується товарно-транспортними накладними. 18 листопада 2019 він звернувся до відповідача з заявою повернути йому його паспорт, директор [PERSON] відмовився його повертати. Після чого він виявив бажання звільнитися з вказаної посади та вимагав повернути його документи, а саме паспорт та трудову книжку з відповідними записами про працевлаштування, а також виплатити заробітну плату за відпрацьований час. Проте, станом на теперішній час відповідачем не повернуті його документи. Він, для захисту порушених прав звертався до органів поліції та Управління держпраці у Миколаївській обл. з заявою щодо порушення відповідачем законодавства України. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення у сумі 81836,64 грн. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що між ТОВ «Консольбудпроект» та [PERSON] не укладалися ні в усній, ні в письмовому вигляді договори про трудові відносини. Також [PERSON] не звертався до відповідача з заявою про прийняття на роботу та посаду водія вантажівки. Крім того, у відповідача на балансі не перебуває автомобіль марки Mercedes, державний номер [NUMBER] . З ТТН вбачається, що перевізником є ПП «Консольт буд». Відповідач ТОВ «Консольбудпроект» не є правонаступником ПП «Консольт буд». Крім того, всі накладні, які долучені позивачем до матеріалів справи, мають однакову серію та номер , а тому ставлять під сумнів їх справжність та легітимність. Печатка фірми «Вігранд» містить код ЄДРПОУ, яке має іншу назву та зареєстроване у м. Києві. Ухвалою суду від 30.09.2020, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 26.05.2021, витребувано докази. Ухвалою суду від 17.06.2021, витребувано докази. 03 грудня 2021 року Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Ухвалою суду від 13.01.2022, заяву ТОВ «Консольтбудпроект» про перегляд заочного рішення від 03.12.2021, повернуто заявнику без розгляду. Ухвалою суду від 28.01.2022, прийнято заяву ТОВ «Консольтбудпроект» про перегляд заочного рішення від 03.12.2021 до розгляду та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 29.08.2022, заяву ТОВ «Консольтбудпроект» про перегляд заочного рішення від 03.12.2021 задоволено, заочне рішення скасовано, справу призначено до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач в своєму позові зазначає, що він перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Консольбудпроект» з 24 жовтня 2019 року по 18 листопада 2019 року, працюючи на посаді водія. Проте, відповідачем, в порушення законодавства України, не було внесено до його трудової книжки запису про прийняття на роботу на посаді водія з 24.10.2019 та запису про звільнення з посади водія за власним бажанням з 18.11.2019. З товарно - транспортних накладних, які долучені до матеріалів справи, вбачається, що були здійсненні періодичні перевезення метало пластикових виробів з 31 жовтня 2019 року по 14 листопада 2019 року, на автомобілі Mercedes, державний номер [NUMBER] , автопідприємство: ПП «Консоль Буд» водій [PERSON] , Вантажновідправник та вантажоодержувач - ТОВ «Вігранд», ЄДРПОУ 36955197 (а.с 7-14). Згідно витягу з Державного реєстру юридичних осіб, керівником ТОВ «Консольбудпроект», ЄДРПОУ 36954790, є [PERSON] . Основний вид діяльності - будівництво житлових та нежитлових будівель, інше - монтаж системи водопостачання; штукатурні роботи; оптова іншими машинами та устаткуванням; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними обладнаннями; оптова торгівля залізними виробами, водопровідним та опалювальним устаткуванням і приладдям до нього; вантажний автомобільний транспорт; діяльність у сфері архітектури. Позивач вказує, що він надав директору ТОВ «Консольбудпроект» [PERSON] свій паспорт громадянина України та трудову книжку для належного оформлення трудового договору згідно законодавства. 18 листопада 2019 року він звернувся до відповідача з вимогою про звільнення його з займаної посади та просив повернути його паспорт та трудову книжку з відповідними записами про працевлаштування, а також виплатити заробітну плату за відпрацьований час. Проте, станом на теперішній час відповідачем не повернуті його документи. Судом встановлено, що 19 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до Управління держпраці у Миколаївській області щодо можливого порушення керівництвом ТОВ «Консольбудпроект» законодавства про працю, а саме, неофіційне працевлаштування, невидача трудової книжки та невиплата заробітної плати. Відповідно до листа Управління держпраці у Миколаївській обл. від 02.01.2020 за вих. № К-599-19, інспекторами праці було здійснено вихід за місцезнаходженням ТОВ «Консольбудпроект», а саме, за адресами: м. Миколаїв, вул. Чигрина, 135, вул. Скороходова, 209, вул. Скороходова, 192 , та встановлено, що за вказаними адресами відсутні будь-які позначення про наявність ТОВ «Консольбудпроект». Даних про здійснення господарської діяльності ТОВ «Консольбудпроект» за вказаними адресами не встановлено. 20 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області з заявою щодо вжиття заходів до [PERSON] , який 20.10.2019 незаконно заволодів його документами, у тому числі паспортом громадянина України (а.с. 24). Вказані відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2019 року за № 12019150030004713 (а.с 22-23). Постановою дізнавача СД Заводського ВП Миколаївського ГУНП у Миколаївській області лейтенанта поліції Бабича М.С. від 15.12.2020, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019150030004713 від 21.12.2019, закрито у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального проступку. Вказане підтверджується матеріалами кримінального провадження № 12019150030004713 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України. Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено КЗпП України. Згідно з частиною першою статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою, отже трудовий договір є основною, базовою формою виникнення трудових правовідносин. Згідно зі статтею 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом або фізичною особою, з якого працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену даною угодою, з підпорядкуванням внутрішньому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган або фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату й забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Згідно вимог статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим, зокрема, при укладенні трудового договору з фізичною особою, що має місце у даній справі. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач в своєму позові зазначає, що він фактично був допущений до роботи з 24 жовтня 2019 року на посаді водія на автомобілі Mercedes, державний номер [NUMBER] , буз письмового укладення трудового договору. З товарно - транспортної накладної ААБ № 001535, вбачається, що водій [PERSON] здійснював перевезення з 31 жовтня 2019 року, а тому суд вважає, що [PERSON] здійснював перевезення починаючи з 31 жовтня 2019 року по 14 листопада 2019 року. Також з наданих товарно-транспортних накладних вбачається, що Автопідприємство - ПП «Консоль Буд», водій - [PERSON] Згідно довідки ТОВ «Консульбудпроект» від 10.01.2022 за вих. № 246, ТОВ «Консольбудпроект» є юридичною особою, зареєстровано в реєстрі 27.10.2010. ТОВ «Консольбудпроект» не є правонаступником чи/або правоприємником інших юридичних осіб. ТОВ «Консольбудпроект» не має у власності, на балансі вантажного автомобіля Mercedes, державний номер [NUMBER] . Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, сформованого 06.01.2022, ТОВ «Консольбудпроект» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб 27.01.2010. З вказаного реєстру вбачається, що з моменту створення юридичної особи ТОВ «Консольбудпроект» не було внесено змін щодо реєстрації чи перереєстрації статусу чи назви вказаної юридичної особи. Суд, дослідивши матеріали справи, не встановив, що між позивачем [PERSON] та ТОВ "Консольбудпроект" склалися трудові відносини, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині встановлення факту трудових відносин [PERSON] з ТОВ «Консольбудпроект» в період з 24 жовтня 2019 року по 18 листопада 2019 року включно. Щодо позовної вимоги про зобов`язання директора ТОВ «Консольбудпроект» внести до трудової книжки [PERSON] запис про прийняття на роботу на посаді водія з 24.10.2019 та запис про звільнення з посади водія за власним бажанням з 18.11.2019, суд приходить до наступного. Позивач вказує, що він надав директору ТОВ «Консольбудпроект» [PERSON] свій паспорт громадянина України та трудову книжку для належного оформлення трудового договору згідно законодавства, проте, станом на теперішній час відповідачем не повернуті його документи та не внесені відповідні записи про прийняття та звільнення його з займаної посади. Відповідно до положень ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Статтею 47 КЗпП України передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу видати працівнику в день звільнення належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу. Згідно з пунктами 3, 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. №301 «Про трудові книжки працівників» трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідно до п.п. 2.4, 2.5 Інструкції Про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Міністерством юстиції та Міністерством соціального захисту населення від 20 липня 1993 року №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, … вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження). Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що до трудових книжок вносяться записи про роботу тих працівників, з якими підприємство, установа, організація чи фізична особа-підприємець перебуває у трудових правовідносинах. Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. З огляду на те, що факту перебування позивача із відповідачем у трудових відносинах у період з 24.10.2019 року по 18.11.2019 року, судом не встановлено, а тому позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача внести відомості про прийняття [PERSON] на роботу на посаду водія з 24.10.2019 та відомості про звільнення з посади водія за власним бажанням з 18.11.2019, не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з ТОВ «Консольбудпроект» на користь [PERSON] невиплаченої заробітної плати у сумі 7220,85 грн. та середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаних вимог, оскільки вони є похідними від вимог про встановлення факту трудових відносин.

Outcome: dismissed