Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території. В обґрунтування вимог вказав, що [INFO] в м.Маріуполь помер його батько [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про причину смерті та свідоцтвом про смерть, виданими органами самопроголошеного утворення Донецької Народної Республіки, яке діє на тимчасово окупованих територіях України. Оскільки свідоцтво про смерть, видане не державним органом на тимчасово окупованій території, будь-яких правових наслідків не створює і не надає можливості здійснити реєстрацію смерті в державному органі та отримати свідоцтво про смерть українського зразка, заявник просить суд встановити факт смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м.Маріуполь у віці 64 років. Сторони, будучи повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. Заявник надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Зважаючи на особливості провадження у справах про встановлення фактів народження або смерті на тимчасово окупованій території, визначені главою 6 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Судом встановлено,\~що заявник\~ [PERSON] ,\~який народився\~ [INFO] ,\~є сином\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~його народження\~(а.с.11).\~ [INFO] батько заявника помер у м.Маріуполь Донецької області. \~ \~ \~ \~На підтвердження смерті батька заявником надано суду довідку про причину смерті, видану онкологічним диспансером м.Маріуполя 09.09.2022, згідно якої смерть [PERSON] , [INFO] , настала від ракової інтоксикації, раку передміхурової залози, та свідоцтво про його смерть, видане 04.10.2022 віддлом РАЦС Новоазовського районного управління юстиції Міністерства юстиції [NUMBER] (а.с.9-10). Згідно ст.49 Цивільного Кодексу смерть особи підлягає державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації смерті врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» в редакції від 05.04.2015 та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5 з подальшими змінами). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №545 від 08.08.2006року. Згідно вказаної Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результатів розтину. Пунктом 1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000року №52/5, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. \~ \~ \~ \~Встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті здійснюється відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Згідно з абз.2 ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника і розглядається в порядку окремого провадження. Відповідно до указу Президента України № 64/22 від 24.02.2022 в Україні з 24.02.2022 року введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу. Згідно наказу Мінреінтеграції від 22.12.2022 №309, територія міста Маріуполь Донецької області та Маріупольський район входять до переліку територій України тимчасово окупованих Російською Федерацією. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, зокрема, «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», який полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, до прикладу - про реєстрацію народжень, смертей і шлюбів, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у інший законний спосіб зареєструвати смерть особи, яка померла на тимчасово окупованій території, аніж шляхом встановлення факту смерті в судовому порядку, суд, виходячи з ключових інтересів заявника, вважає за необхідне заяву задовольнити. Обставин, які б викликали сумнів у доведеності факту смерті батька заявника на тимчасово окупованій території, судом не встановлено.

Outcome: approved