Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] , як внутрішньо переміщена особа, 27.10.2022 звернувся до суду з позовом до Комунального закладу «Донецький академічний обласний драматичний театр (м.Маріуполь)» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що він з 01.09.2018 перебуває у трудових відносинах з відповідачем на посаді артиста драми 1 категорії на підставі контракту та наказу № 308-ос від 30.08.2018. Наказом відповідача від 06.05.2022 № 2-од оголошено простій (не з вини працівників) на період воєнного або надзвичайного стану та протягом 10 днів після припинення чи скасування відповідного стану. Наказом відповідача від 01.06.2022 № з-ок призупинено дію трудових відносин між ним та відповідачем з 01.06.2022 до відновлення можливості виконувати посадові обов?язки. При цьому заробітна плата за період з 01.03.2022 по 05.05.2022 відповідачем не виплачена. У листах відповідача від 05.07.2022 та 18.08.2022 невиплата зарплати пояснюється тим, що в результаті збройної агресії російської федерації проти України знищено будівлю Театру з усім наявним майном та документацією, зокрема первинну бухгалтерську та кадрову документацію а також втрачено зв?язок з головним бухгалтером. За розрахунками позивача сума невиплаченої зарплати становить 51 151,20 грн., які просить стягнути з відповідача. 01.11.2022 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 06.12.2022 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та вказує, що у зв?язку із активними бойовими діями та знищенням будівлі Театру, позивач не виконував свої посадові обов?язки за період з 01.03.2022 по 05.05.2022, які передбачені контрактом, тому відсутні підстави для її нарахування та виплати. 10.01.2023 позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що факт перебування позивача у трудових відносинах підтверджується витягом з реєстра застрахованих осіб (форма ОК-5) та виплатою заробітньої плати у травні 2022 року. Також вказує, що на протязі березня-травня 2022 року він виконував свої трудові функції, а також обов`язки закріплені у Розділі 3 Типового контракту, а саме працював над вдосконаленням своєї майстерності у виконанні різних характерних ролей; відпрацьовував акторські техніки, зберігав та підтримував зовнішню форму; перебував в готовності щодо прибуття на репетиції. 12.01.2023 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, в якому вказано, що позивачем необгрунтовано здійснено обрахунок заборгованості по заробітній платі виходячи з середньомісячного заробітку, оскільки такий підхід не передбачений жодною нормою законодавства. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала з підстав у ньому зазначених. Також вказала, що з березня по 05 травня 2022 року позивачу безпідставно невиплачена заробітня плата, хоча він частково здійснював свої трудові функції, передбачені Типовим контрактом, мав можливість виконувати і основні трудові обов`язки актора, але зі зрозумілих причин роботодавець не зміг забезпечити його роботою. Простій оголошений лише 06.05.2022 і за травень 2022 року роботодавцем виплачено заробітню плату позивачу, що підтверджує факт наявності трудових відносин між позивачем та відповідачем. При обрахунку заборгованості застосували середньомісячну заробітню плату за спірний період оскільки такий спосіб захисту є найбільш ефективним у даному випадку, так як відповідач не надав іншого розрахунку заборгованості. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, вказав, що дійсно з березня 2022 року вистави у театрі не проводились, але він виконував інші свої трудові функції вдома, а саме: працював над вдосконаленням своєї майстерності у виконанні різних ролей; вчив монологи; відпрацьовував акторські техніки, зберігав та підтримував зовнішню форму. Також проводили з іншими акторами Зум -конференції, де обговорювали різні ролі. Представник відповідача Орбан Н.Л. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі. Вказала, що позивач в період з березня по 05 травня 2022 року не здійснював свої трудові обов`язки, так як м.Маріуполь перебувало під постійними обстрілами, а 16.03.2022 будівля Театру повністю знищена. Як визначено нормами трудового законодавства, заробітня плата виплачується за виконану роботу, оскільки позивач її не виконував, то і заробітня плата йому не повинна нараховуватися. Крім того, внаслідок знищення будівлі театру знищені усі первинні кадрові, бухгалтерські та інші документи. З директором театру був втрачений зв`язок і тільки 06.05.2022 покладено обов`язки директора на [PERSON] і оголошено простій. Щодо зазначенням позивачем про виконання ним трудових обов`язків заперечує, оскільки на підтвердження цьому не надано жодних доказів. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що знає [PERSON] з того часу коли він прийшов працювати в театр. В березні-квітні 2022 року заробітня плата не була виплачена і йому також, він теж звертався до суду з аналогічним позовом. Також зазначив, що у спірний період актори театру проводили Зум -конференції, де обговорювали ролі, крім того звертає увагу, що робота актора те тільки виступ на сцені, а і тривала робота, яку він проводить поза роботою, де відпрацьовує свої ролі. Разом з тим, суд не бере до уваги показання вказаного свідка, оскільки такий є зацікавленою особою, так як також подавав позовну заяву до відповідача з аналогічними вимогами та був присутній в кабінеті представника позивача під час надання пояснень сторонами по справі в режимі відеоконференції, чим порушено вимоги ст.219 ЦПК України. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до запису № 3 трудової книжки серії [NUMBER] , [PERSON] з 01.06.2009 прийнятий на посаду артиста драми допоміжного складу, а з 01.09.2018 прийнятий на посаду артиста драми 1 категорії за контрактом КЗ «Донецький академічний обласний драматичний театр (м.Маріуполь)» (а.с. 8). Наказом КЗ «Донецький академічний обласний драматичний театр (м.Маріуполь)» № 2-од від 06.05.2022 оголошено простій (не з вини працівників) з 06.05.2022, згідно з Додатком 1, на період воєнного або надзвичайного стану та протягом 10 днів після припинення чи скасування відповідного стану (а.с.9-10). Наказом Донецької обласної державної адміністрації Управління культури і туризму від 11.05.2022 тимчасово переміщено КЗ «Донецький академічний обласний драматичний театр (м.Маріуполь)» без зміни юридичної адреси до КЗ «Закарпатський академічний обласний український музично-драматичний театр ім.братів Юрія Августина та Євгена Шерегиз» Закарпатської обласної ради. Наказом КЗ «Донецький академічний обласний драматичний театр (м.Маріуполь)» № 3-ок від 01.06.2022, призупинено дію трудових відносин з працівниками, відповідно до списку, з 01.06.2022 до відновлення можливості виконувати посадові обов?язки в повному обсязі або завершення воєнного стану в Україні (а.с.15). На звернення позивача щодо виплати заробітної плати за спірний період, відповідачем надано відповідь від 05.07.2022, в якому вказано, що в результаті збройної агресії знищено майно та документація Театру, печатки та штампи. Також призупинено дію контракту з директором - художнім керівником Театру. Всі обставини унеможливлюють нарахування та виплату заробітної плати. Також у листі від 18.08.2022 відповідач вказав, що питання щодо нарахування та виплати заробітної плати за березень - квітень 2022 року буде вирішене після відновлення відповідної документації Театру. Згідно розрахунково-платіжної відомості відповідача за травень 2022 року позивачу [PERSON] нарахована та виплачена заробітня плата за період простою в розмірі 14202 грн., з розрахунку посадового окладу 17358 грн. З довідки Пенсійного Фонду України за формою ОК-5 вбачається, що позивачу здійснювались виплати заробітної плати за 2009-2021 роки та в травні 2022 року. Відомості про нарахування та виплату заробітної плати за січень -квітень 2022 року відсутні (а.с. 15). Відповідно до довідки управління соціального захисту населення від 11.04.2022 № 1609-5000815679, [PERSON] взятий на облік внутрішньо-переміщеної особи, фактичне місце перебування [ADDRESS] . Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Частинами 1,4 та 5 ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» та ч.1 ст.94 КЗпПУ заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Трудовий договір - договір між працівником і роботодавцем, установи, організації або уповноваженим ним органом, за яким працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою з підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник - виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором й угодою сторін. Зазначені норми трудового законодавства свідчать про пріоритет виплати заробітної плати перед іншими виплатами та про підвищену захищеність таких виплат. Сторонами по справі не надано суду трудовий договір між позивачем та відповідачем, оскільки такий у сторін відсутній. Тому суд бере до уваги Типовий контракт з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури, який затверджений Наказом Міністерства культури України від 02.08.2016 № 624 , де у розділі 3 зазначено обов`язки працівника, серед інших: постійно вдосконалювати свою майстерність та підвищувати свою кваліфікацію, приходити на репетиції належно підготовленим (відповідно до трудової функції). Указом Президента України № 64/2002 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згодом неодноразово продовжувався та діє на даний час. Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 № 2136-ІХ визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану". На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України. Стаття 7 вказаного Закону визначає, що у період дії воєнного стану порядок організації кадрового діловодства та архівного зберігання кадрових документів у районах активних бойових дій визначається роботодавцем самостійно, за умови забезпечення ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат на оплату праці. Стаття 10 Закону вказує, що заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства. З аналізу вказаних норм, суд робить висновок, що в період дії воєнного стану роботодавець не звільняється від обов`язку виплати заробітньої плати. Загально відомим та таким, що не потребує доказування є факт того, що 16.03.2022 відбулося руйнування Донецького драматичного театру в м.Маріуполі у результаті бомбового авіаційного удару російськими Збройними силами, внаслідок чого будівлю було зруйновано. Як вказує представник відповідача, внаслідок руйнування приміщення Театру та пожежі була знищена уся правоустановча, кадрова документація, печатки, штампи, електронні ключі, первинна бухгалтерська документація та матеріальні цінності. Вказане також підтверджується довідкою Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про результати проведеної перевірки звернення [PERSON] (а.с. Також у довідці відповідача від 05.12.2022 вказано, що попереднім керівником Комунального закладу «Донецький академічний обласний драматичний театр (м.Маріуполь), який виконував обов`язки до 05.05.2022 не прийнято жодних рішень стосовно роботи театру під час воєнного стану, театр не працював, усі актори до 05.05.2022 включно не працювали. Отже, встановлено, що в період з 01.03.2022 по 05.05.2022 заробітна плата працівникам театру не виплачувалась, що також не заперечувалось і представником відповідача. Також у вказаний період сторони спору не призупиняли дію трудового договору в порядку статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Як зазначено у ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства. Отже законодавцем визначено можливість роботодавцю відтермінувати виплату заробітньої плати до моменту відновлення діяльності підприємства, але не звільняє взагалі від виконання такого обов`язку. Як вказано у правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26.10.2022 по справі № 905/857/19, що нормами трудового законодавства не передбачено підстав для звільнення роботодавця від виплати працівникові заробітної плати у випадку наявності обставин непереборної сили. Виплата заробітної плати працівнику - це обов`язок роботодавця. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано. Обов`язок роботодавця виплатити працівнику заробітну плату не є відповідальністю у розумінні статті 617 ЦК України, від якої може бути звільнений роботодавець унаслідок випадку або непереборної сили. На період дії воєнного стану за Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» саме роботодавець встановлює особливості встановлення обліку робочого часу, кадрового діловодства, оплати праці, тощо. Судом встановлено, що у роботодавця-відповідача на протязі березня-квітня і до 06 травня 2022 року не було запроваджено простій, зупинення роботи театру, відтермінування строків виплати заробітної плати, призупинення дії трудового договору з позивачем або дистанційна робота для позивача. Відповідач не надав суду доказів про те, що роботодавець встановив якісь особливості щодо обліку цих складових відносно позивача. Суд вважає, що відповідач не надав суду доказів, які могли бути підставою для його звільнення від зобов`язань щодо виплати заробітної плати позивачу з березня по 05 травня 2022 року За встановлених обставин, суд вважає, що заробітна плата за спірний період повинна бути виплачена позивачу. Разом з тим, з огляду на неможливість встановлення судом достовірності інформації щодо розміру надбавок до посадового окладу, а також не надання відповідної інформації ані відповідачем, через знищення (втрату) первинної документації, як роботодавцем, ані позивачем, суд визначає розмір заборгованості виходячи з розміру посадового окладу визначеного відповідачем в наказі від 06.05.2022 № 2-од та розрахункової відомості до нього. Як вбачається з відомості виплати заробітньої плати за травень 2022 року, така виплачена за період простою, тобто з 06.05.2022, що також не заперечувалось представником відповідача, тому вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі до 06.05.2022 є обгрунтованими. З вказаної відомості вбачається, що посадовий оклад [PERSON] складає 17358 грн. Тож суд здійснює розрахунок таким чином: за березень 2022 року - 17358 грн, за квітень 2022 року - 17358 грн та за чотири робочі дні травня 2022 року - 3306,28 (17358/21 робочі дні=826,57 грн; 826,57*4= 3306,28 грн) Суд вважає неможливим застосування до спірних правовідносин Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 р, зі змінами внесеними Постановою Кабміну від 26.04.2022 р. № 486, на який при обчисленні розміру заборгованості із заробітної плати посилався позивач, оскільки в пункті 1 Порядку зазначено сферу його застосування, й не передбачено обчислення середнього заробітку для визначення заборгованості по заробітній платі. Доводи відповідача щодо невиконання позивачем трудових обов`язків за спірний період є неспроможними, оскільки відповідачем не надано табелів обліку робочого часу чи інших документів на підтвердження невиконання ним трудових обов`язків, передбачених контрактом, а твердження позивача про здійснення ним своїх трудових функцій поза робочим місцем (працював над вдосконаленням своєї майстерності у виконанні різних ролей; вчив монологи; відпрацьовував акторські техніки, зберігав та підтримував зовнішню форму) не спростовані матеріалами справи. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом звільнений від його сплати, на підставі положення ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПУ України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь держави 734,37 грн, пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial