Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму позики у розмірі 284000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що05.11.2020 між ним та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений договір позики грошей, відповідно до умов якого він передав відповідачу, а відповідач прийняла від нього грошові кошти в сумі 284000,00 грн., які зобов`язалась повернути позивачу без врахування процентів не пізніше 05.05.2021. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу миколаївської області Ліпатніковою Р.Г. та зареєстровано в реєстрі за №1104. Проте, ані у строк до 05.05.2021, ані станом на день подання позовної заяви до суду, відповідач не повернула позивачу жодних коштів в рахунок повернення суми позики, заборгувавши йому з 06.05.2021 284000,00 грн. За такого, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.09.2022 копію ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви повторно направлено відповідачу, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін з урахуванням строку, необхідного для надання відповідачем відзиву. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористалась. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Направлена на її адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 05.11.2020 між сторонами було укладено договір позики грошей, який було посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ліпатніковою Розеттою Грікорівною та зареєстровано в реєстрі за №1104. За умовами вищевказаного договору позики позивач передав відповідачу, а відповідач прийняла від позивача грошові кошти у сумі 284000,00 грн., які остання зобов`язалась повернути позивачу в національній валюті України, без нарахування процентів не пізніше 05.05.2021. Згідно пункту 2 даного договору сума позики отримана відповідачем від позивача до моменту підписання договору в повному обсязі. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач свої зобов`язання не виконала та суму позики добровільно в установлений строк йому не повернула. Вказані обставини відповідачем не спростовано. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як зазначено у частині першій статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно з частиною третьою статті 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушено умови договору позики від 05.11.2020, оскільки остання взяті на себе зобов`язання не виконала та не повернула грошові кошти у визначений договором строк. Беручи до уваги те, що відповідач доказів належного виконання умов договору позики не надала, а також не надала доказів того, що невиконання зобов`язань за договором сталося не з її вини, відтак, з неї підлягає стягненню заборгованість у розмірі 284000,00 грн. на користь позивача. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2840,00 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved