Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна, за яким просить скасувати (зняти) арешт всього майна [PERSON] , накладеного постановою Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 11.02.2015р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, по виконавчому провадженню 46466733 (номер запису про обтяження 9008861); скасувати (зняти) арешт всього майна [PERSON] , накладеного постановою Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 10.02.2016р. про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, по виконавчому провадженню 50056321 (номер запису про обтяження 13234612). В обгрунтування позову зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] . 06.11.2019р. вона звернулась до Першої київської державної нотаріальної контори з метою подання заяви про прийняття спадщини. При поданні заяви про прийняття спадщини в нотаріальній конторі стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про арешт всього майна спадкодавця. Зазначений арешт накладений відповідачами в рамках виконавчих проваджень. 13.01.2020р. представник позивача звернувся до ВДВС із заявами про закінчення виконавчих проваджень та зняття арешту з майна у зв`язку із смертю боржника на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Листом №4692 від 20.01.2020р. Перший Малиновський ВДВС у м. Одесі повідомив, що 19.05.2015р. виконавче провадження №46466733 було завершено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ було направлено для подальшого виконання до Першого Приморського ВДВС м. Одеси. Також у листі зазначено, що Малиновський ВДВС м. Одеси позбавлений можливості зняти арешт з майна, накладений у межах ВП №46466733, оскільки в АСВП зазначене провадження відсутнє, а паперові матеріали цього провадження були знищені за закінченням терміну зберігання. Перший Приморський ВДВС у м. Одесі залишив заяву представника позивача без відповіді, арешт знятий не був. Разом з тим, після смерті батька позивача залишились документи щодо провадження №50056321, зокрема, постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Позивач вказує, що наявність арешту майна перешкоджає оформленню спадкових справ, у зв`язку з чим вона просить у судовому порядку його скасувати з посиланням на ст.ст. 1216, 1218, 1217, 1268 Цивільного кодексу України та ст.ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження». Ухвалою від 27.04.2022 року відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою від 03.10.2022р. підготовче засідання закрито та справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі належним чином повідомлялись про розгляд даної справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позов від відповідачів до суду не надходило. На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Так, як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті 06.11.2019р. заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 65007189. Згідно свідоцтва про право власності, виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 29.07.2022р. №1070-С/КІ, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 13.05.2003р. Позивачка вказує, що 06.11.2019р звернулась до Першої київської державної нотаріальної контори з метою подання заяви про прийняття спадщини. Однак при поданні заяви стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про арешт всього майна спадкодавця. Арешт накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 46466733 від 11.02.2015р. Першим Малиновським ВДВС ОМУЮ, та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 50056321 від 10.02.2016р. Приморським ВДВС ОМУЮ. Так, відповідно до інформації з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в реєстрі міститься запис (номер запису про обтяження 9008861) про арешт нерухомого майна (все нерухоме майно), обтяжувач: Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції; підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП 46466733, видана 11.02.2015р.; особа, майно якої обтяжується: [PERSON] . Також за інформацією з реєстру в реєстрі міститься запис (номер запису про обтяження 13234612) про обтяження - арешт нерухомого майна (все нерухоме майно); підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 50056321 від 10.02.2016р. Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції; особа, майно якої обтяжується: [PERSON] . Листом №4692 від 20.01.2020р. Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив про те, що згідно даних АСВП на примусовому виконанні у Відділі перебувало ВП 46466733 з примусового виконання виконавчого листа №755/13300/14-ц від 23.06.2014р., який видав Дніпровський районний суд м. Києва, про стягнення грошової суми з боржника [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк». 19.05.2015р. виконавче провадження №46466733 було завершено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ було направлено для подальшого виконання до Першого Приморського ВДВС ОМУЮ. Згідно відомостей АСВП у провадженні Відділу станом на 20.01.2020р. виконавчі провадження, відкриті відносно [PERSON] , не перебувають, також не перебувають виконавчі провадження відносно [PERSON] в архіві Відділу (матеріали ВП №46466733 були знищені за закінченням терміну зберігання). Матеріали справи свідчать, що 10.02.2016р. Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 50056321) з виконання виконавчого листа №755/13300/14-ц від 23.07.2014р. про стягнення грошової суми в розмірі 1 177 773,42 грн. з боржника [PERSON] на користь АВТ «Укрсоцбанк». За постановою від 23.06.2018р. виконавчий документ - виконавчий лист №755/13300/14-ц від 23.06.2014р., повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, зважаючи на те, що виконавче провадження ВП 46466733 завершено 19.05.2015р., а виконавчий документ у виконавчому провадженні ВП 50056321 був повернений стягувачу 23.06.2018р., арешт нерухомого майна боржника, накладений по цим виконавчим провадженням, не знятий та обтяження зареєстровано в реєстрі речових прав, про що свідчать записи про обтяження в реєстрі речових прав №9008861 та №13234612. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилами ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У силу положень ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не має змоги, на час звернення із позовною заявою до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право власності позивача на спадкове майно, порушене право позивача підлягає судовому захисту в заявлений спосіб шляхом припинення дії відповідних обтяжень. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved