Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

10.06.2021 р. [PERSON] звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою встановлення факту належності правовстановлюючого документа та скасування арешту (обтяження) з нерухомого майна. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . У грудні 2020 р. позивачка звернулася до нотаріуса з проханням видати свідоцтво на спадщину за законом на житловий будинок, який належав матері, відповідно до договору купівлі-продажу від 26.04.2000 р. При вивченні спадкової справи нотаріусом було виявлено розбіжності в написанні прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть ( [PERSON] ) та договорі купівлі-продажу будинку (Каберник), а також виявлено інформацію про наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заборони на відчуження даного будинку. У зв`язку з цим нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Допущена в договорі помилка в написанні прізвища покупця [PERSON] , унеможливлює прийняти позивачем спадщину. Оскільки покупець [PERSON] померла, позивач іншим чином встановити факт належності даного договору померлій матері не може, тому звернулася до суду з вимогою встановити факт, що договір купівлі продажу належить її померлій матері. Також позивачка просить суд скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження та арешту, які були накладені ВДВС Золотоніського МРУЮ Черкаської області, скільки [PERSON] виконала в повному обсязі свої зобов`язання по рішенню суду №2-330, повністю сплативши борг, що стверджено довідкою ДВС. Так як ВДВС Золотоніського МРУЮ Черкаської області, який був ініціатором обтяження на даний час ліквідований, а документи, що слугували підставою для заборони відчуження та арешту не збереглися, то позивачка просить суд скасувати обтяження. Наявність обтяження позбавляє її також можливості оформити право власності на спадкове майно. 14.06.2021р. суддею відкрито провадження в справі та вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. 07.10.2022р. підготовче провадження в справі судом було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. 28.02.2023 р. від представника позивача надійшла до суду заява про уточнення позовних вимог, в якій він просив суд: - Встановити, що договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , укладений 26 квітня 2000 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Золотоніської державної нотаріальної контори Компанієць О.Г. за реєстровим №990, належить [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в місті Київ. -\~Скасувати обтяження\~у вигляді\~заборони (архівний\~запис)\~реєстраційний номер\~обтяження 4974087\~від 17.05.2007\~року нерухомого\~майна за\~об`єктом:\~житловий будинок\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~зареєстрованого Золотоніською\~міською державною\~нотаріальною конторою,\~підстава виникнення\~обтяження:\~постанова,\~б/н,\~15.04.2002,\~не вказано,\~архівний номер:\~2817296СНЕRКАSY151,\~архівна дата:\~16.04.2002,\~дата виникнення: 16.04.2002, № реєстра: 277970-1112, внутр. №7101583125F33С32223С, та виключити даний запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. - Скасувати обтяження у вигляді арешту (архівний запис) реєстраційний номер обтяження 4974132 від 17.05.2007 року нерухомого майна за об`єктом: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого Золотоніською міською державною нотаріальною конторою, підстава виникнення обтяження: лист, б/н, 17.04.2002, видавник; Золотоніський міський відділ виконавчої служби, архівний номер: 2996281СНЕRКАSY151, архівна дата: 09.11.2002, дата виникнення: 17.04.2002, № реєстра: 293239-1112, внутр. №В501582А2СF3532С3859, та виключити даний запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Брус С.М. не з`явилися, але адвокат скерував до суду заяву про розгляд справи в його відсутність та відсутність позивача, позов просив задовольнити. Представник відповідача Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача Золотоніської міської\~ради в судове засідання не з`явився, але скерував до суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Згідно з ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження\~це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р., "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" - у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значеннявстановлюється у судовому порядку, коли вони безпосередньо породжують юридичні наслідки. Зважаючи, що встановлення факту належності позивачу правовстановлюючого документу, безпосередньо пов`язане з вирішенням подальшого спору щодо скасування арешту майна, то даний спір розглядається в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно копії паспорта громадянина України НЕ647412 позивач [PERSON] народилася [INFO] в с. Вільхівець Звенигородського району Черкаської області. [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] , що стверджено копією картки фізичної особи-платника податків від 06.09.2002 р. З копії перекладу свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , засвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу 19.08.2020 р., зареєстровано в реєстрі №№ 712, 713, вбачається, що дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження від 22.11.1988 р. матір`ю позивачки є [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] у м. Київ померла [PERSON] . З копії договору купівлі-продажу будинку від 26.04.2000 р., посвідченого державним нотаріусом Золотоніської міської держнотконтори, зареєстрованого в реєстрі за №990, встановлено, що [PERSON] купила в [PERSON] та [PERSON] будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , являється [PERSON] , що стверджено копією Державного акту на право власності на земельну ділянку та копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-7115466612020 від 23.11.2020. Відповідно до листа КП «ЧООБТІ» Золотоніський відділок від 20.11.2020 р. №1205, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] у Золотоніському відділку КП «ЧООБТІ» зареєстровано за « [PERSON] » (рос мова). Паспорт серії [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Юрківка Звенигородського району Черкаської області, що стверджено його копією, що міститься в матеріалах справи. Згідно копії дубліката картки фізичної особи-платника податків [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] . З копії спадкової справи № 59/2020, заведеної після смерті [PERSON] , наданої приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Співак М.А. на запит суду, вбачається, що з заявою про прийняття спадщини зверталася дочка померлої [PERSON] , а інша дочка [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь своєї сестри [PERSON] . Нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , оскільки на спадкове майно накладено арешт та виявлено розбіжності написання прізвища спадкодавця в правовстановлюючих документах, про що свідчить копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.12.2020 р.. З інформаційної довідки 238361329 від 23.12.2020 р. , що міститься в копії спадкової справи № 59/2020 вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про заборону відчуження об`єктів нерухомого майна [ADDRESS] , а саме: 1)\~Тип обтяження\~-\~заборона (архівний\~запис);\~реєстраційний номер\~обтяження \~4974087;\~зареєстровано -\~17.05.2007\~р.\~за №4974087\~реєстратором :\~Золотоніська міська\~державна нотаріальна\~контора;\~підстава обтяження:\~постанова,\~б/н,\~15.04.2002,\~не вказано;\~об`єкт обтяження:\~ [ADDRESS] ;\~власник:\~ [PERSON] ;\~додаткові дані:\~архівний номер:\~2817296СНЕRКАSY151,\~архівна дата:\~16.04.2002,\~дата виникнення: 16.04.2002, № реєстра: 277970-1112, внутр. №7101583125F33С32223С; 2) Тип обтяження - арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 4974132, зареєстровано: 17.05.2007 р. реєстратором: Золотоніська міська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: лист, б/н, 17.04.2002, видавник: Золотоніський міський відділ виконавчої служби; об`єкт обтяження: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] ; додаткові дані: архівний номер 2996281СНЕRКАSY151, архівна дата: 09.11.2002, дата виникнення: 17.04.2002, № реєстра: 293239-1112, внутр. №В501582А2СF3532С3859. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду по справі №2-330 від 21.06.2001 р., яке набрало законної сили, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] борг в сумі 2057,50 грн., 51,00 грн. державного мита, 100 грн. витрат по оплаті адвоката та на користь [PERSON] борг в сумі 2057,50 грн. З копії довідки від 30.03.2005 №1573, виданої Державною виконавчою службою Золотоніського МРУЮ Черкаської області, вбачається, що [PERSON] в повному обсязі сплачено борг [PERSON] та [PERSON] відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду по справі №2-330. Перша золотоніська державна нотаріальна контора в листі від 04.01.2023 р. №08/01-16 у підтвердження реєстрації заборони (арешту) відчуження житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на запит суду надала копію витягу з Реєстру Золотоніської державної нотаріальної контори для реєстрації заборони відчуження жилих будинків (частин будинків) та квартир у багатоквартирному будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, а також арештів (заборони), накладених на будинки судовими та слідчими органами на 1977-02 рік. Також у листі зазначено, що постанова суду б/н від 15.04.2002 р., згідно якої накладено арешт (обтяження) даного нерухомого майна, в архіві Першої золотоніської державної нотаріальної контори відсутня, оскільки термін зберігання таких документів становить 3 роки. Відповідно до листа Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області на запит від 06.09.2022 р. справа №2-330/2001 р. знищена по закінченню терміну зберігання, тому відсутні будь-які документи зі справи, окрім оригіналів судових рішень. З листа Золотоніського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області від 15.09.2022 р. №31216 встановлено, що станом на 15.09.2022 р. згідно даних АСВП виконавчі документи відносно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на виконанні у Відділі не перебувають та не надходили. З листа-відповіді Золотоніського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області від 03.01.2023 р. вбачається, що станом на 03.01.2023 р. у відділі на виконанні виконавчі документи, де боржником є [PERSON] не перебувають. Згідно інформації бази даних автоматизованої системи виконавчого провадження з 2008 р. у відділ на виконання виконавчі документи, де боржником є [PERSON] не надходили. Надати інформацію щодо стану виконавчих проваджень до 2008 р. не вбачається можливим, оскільки завершені виконавчі провадження передаються до архіву та зберігаються протягом 3 років, після чого знищуються. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ч.1 ст.1216 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що стороною (покупцем) договору купівлі-продажу від 26.04.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської державної нотаріальної контори Компанієць О.Г. за реєстровим №990, являється саме [PERSON] , але під час його оформлення була допущена орфографічна помилка в написанні прізвища та помилково зазначено [PERSON] . Даний факт стверджується належними доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи. Встановлення даного факту необхідне позивачці для оформлення документів щодо спадкування. Жодних сумнівів у достовірності наведених вище обставин у суду немає. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки заява є обґрунтованою, встановлення даного факту породжує для позивача юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину, іншої можливості встановити цей факт вона не має. Судом встановлено,\~що на\~спадковий житловий\~будинок,\~накладено обтяження\~у вигляді\~заборони та\~арешту.\~Стороною позивача\~стверджено та\~доведено дослідженими\~в судовому\~засіданні доказами,\~що спадкодавець\~ [PERSON] ,\~виконала свої\~зобов`язання,\~ повністю\~сплативши борг\~по рішенню\~суду.Наявність обтяження майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позбавляє позивачку можливості оформити свої спадкові права на даний будинок. Станом на теперішній час відсутні будь-які розумні підстави вважати, що збереження вказаного обтяження на житловий будинок є доцільним та пропорційним тій меті, для якої вони накладались. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Відповідно до ч. 3 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Як вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (12-80гс20), держава забезпечує захист порушених або оспорюваних прав. Такі права захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Отже, розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір, у свою чергу, не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом. Враховуючи вказане вище та встановлені фактичні обставини, слід дійти висновку, що, право позивачки на право на спадщину за законом на нерухоме майно, на яке накладено обтяження, підлягає судовому захисту і такий спосіб захисту не суперечитиме вимогам закону та не порушуватиме прав та інтересів інших осіб. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1 Протоколу 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (рішення у справі «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy) (GC), № 33202/96, п. 107, EC HR 2000-1). Враховуючи викладене, суд вважає, що під час судового розгляду справи встановлено порушення прав позивачки, тому беручи до уваги принцип «справедливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи, воно підлягає судовому захисту шляхом скасування вказаного обмеження. Оскільки, як встановлено судом під час розгляду справи, на даний час відсутні підстави для подальшого існування обтяження житлового будинку, враховуючи, що наявність такого обтяження порушує права позивачки, як спадкоємиці, на належне оформлення права власності на нерухоме спадкове майно, тому суд вважає, що позов в частині скасування заходів обтяження підлягає до задоволення. Разом із тим позовні вимоги про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про обтяження задоволені бути не можуть виходячи з наступного. Відповідно ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Отже норми чинного законодавства не передбачають можливості проведення таких дій як виключення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому в цій частині позову слід відмовити. У зв`язку з викладеним вище суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: partial