Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Кологори в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, у якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Соколівської сільської ради, площею 2,37 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ЛВ №6211 від 30.05.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №281 від 13.05.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Соколівській сільській раді, за №539. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликаються на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Соколівської сільської ради, площею 2,37 умовних кадастрових гектари, згідно сертифікату серії ЛВ №6211 від 30.05.1997. Оскільки заповіту [PERSON] не залишав, то спадкування відбулося за законом. Серед спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] були його дружина [PERSON] , син [PERSON] та дочка [PERSON] . Позивачка та її брат [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняли, оскільки не подавали заяв про прийняття спадщини та не вчиняли дій, що свідчать про її прийняття. Натомість, [PERSON] проживала із своїм чоловіком [PERSON] на час його смерті, не заявляла про відмову від спадщини, а тому фактично її прийняла вступивши в управління та володіння спадковим майном, однак юридично своїх спадкових прав вона не оформила. [INFO] померла матір позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Соколівської сільської ради, загальною площею 1,8102 га, належної померлій згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯН № 493671 від 27.12.2012, а також право на земельну частку (пай) на території Соколівської сільської ради, площею 2,37 умовних кадастрових гектари, згідно сертифікату серії ЛВ №6211 від 30.05.1997, що вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , однак не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] на випадок смерті заповіту не залишала, а тому спадкування відбулося за законом. Окрім позивачки, спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] був її син [PERSON] , однак він спадщину не прийняв та на неї не претендує. Натомість, позивачка звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №385/2014, а 02.03.2021 їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом відносно зазначено земельної ділянки площею 1,8102 га. 02.12.2022 позивачка звернулися в Жидачівську державну нотаріальну контору для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] відносно права на земельну частку (пай), однак постановою нотаріуса її було відмовлено з причини відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на цю земельну частку (пай), що знаходиться на території Соколівської сільської ради, належала померлій і є спадковим майном. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка та її представник у підготовче засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч повідомлений про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, хоч повідомлений про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання без участі позивачки та її представника та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.26), заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, підтримання позовних вимог в повному обсязі (а.с.32). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 13.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.20-21). Ухвалою підготовчого засідання від 30.01.2021 закрито підготовче провадження у справі і призначено її до судового розгляду по суті (а.с.27). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/1522/22 відповідача [PERSON] (а.с.31). Ухвалою судового засідання від 07.03.2023 судом постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.35). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження від 22.11.1977 [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 20.01.1979 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.0.1979 у Дев`ятниківській сільській раді Жидачівського району Львівської області. Після укладення шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). [PERSON] помер [INFO] у с. Кологори Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.07.1996 (а.с.9). За змістом довідки відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 18.02.2021 згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Соколівській сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №6211 від 30.05.1997 на [PERSON] . Реєстраційний номер 539. Площа земельної ділянки - 2,37 умовних кадастрових гектарів. Підстава для видачі сертифікату: розпорядження голови Жидачівської РДА від 13.05.1997 №281. Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавались (а.с.15). Згідно з довідкою виконавчого комітету Бібрської міської ради № 20 від 11.03.2021 [PERSON] дійсно був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . Разом з ним до дня його смерті проживали: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] , внук [PERSON] , внук [PERSON] , внук [PERSON] , внучка [PERSON] та внучка [PERSON] . Заповіту від [PERSON] у виконкомі Соколівської сільської ради не посвідчувалося (а.с.10). Згідно з Витягом зі Спадкового реєстру від 05.02.2021 після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.11). [PERSON] померла [INFO] у с. Кологори Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.02.2013 (а.с.9). Згідно з довідкою Соколівської сільської ради від 04.05.2014 [PERSON] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] , проживала в с. Кологори Жидачівського району Львівської області. На день смерті [PERSON] в даному господарстві були прописані і проживали дочка [PERSON] , зять [PERSON] , внук [PERSON] , внук [PERSON] , внук [PERSON] , внучка [PERSON] , правнук [PERSON] (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.03.2021, зареєстрованого в реєстрі за №305, спадкоємцем майна [PERSON] є [PERSON] . Спадщина складається з земельної ділянки площею 1,8102 га, кадастровий номер 4621588500:03:000:0922, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, належної померлій згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯН №493671 від 27.12.2012 (а.с.14). Постановою завідувача Жидачівською ДНК від 02.12.2022 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) (а.с.17). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на майно у порядку спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через невизнання цього права нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до положень частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Нормою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України). За змістом частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до положень статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Узагальнені обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на день смерті (час відкриття спадщини) належало право на земельну частку (пай), розміром 2,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Соколівської сільської ради і яку вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , однак не оформила своїх спадкових прав. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивачка [PERSON] (дочка спадкодавиці) та відповідач [PERSON] (син спадкодавиці). Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд зазначає, що не оформлення [PERSON] спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] , якому належало право на земельну частку (пай), площею 2,37 в умовних кадастрових гектарах відповідно до сертифіката серії ЛВ №6211 від 30.05.1997, в силу приписів частини 3 статті 1296 ЦК України не позбавляє спадкоємців (сторін у справі) права на цю спадщину. Після смерті спадкодавця [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина, до якої входили належні їй права та обов`язки, які не припинилися внаслідок її смерті (у тому числі право на зазначену земельну частку (пай). З огляду на час смерті [PERSON] , спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом (як дочка спадкодавиці), прийняла спадщину у встановленому законом порядку, про що свідчить видане на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.03.2021. Фактичних даних, які б свідчили про прийняття спадщини у встановленому законом порядку також відповідачем [PERSON] матеріали справи не містять. Таким чином, суд доходить переконання, що [PERSON] має обґрунтоване право на земельну частку (пай), розміром 2,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Соколівської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що ухвалене у цій справі рішення є заочним, а відтак може бути переглянуто судом за його заявою, поданою у визначений процесуальним законом строк (протягом тридцяти днів з дня його проголошення). На підставі статей 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270, 1296 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved