Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою в якій вказала, що вона народилася [INFO] в м. Слонім Гродненської області, Білорусь. Її дівоче прізвище [PERSON] , в подальшому після одружень прізвище змінювалось на [PERSON] та [PERSON] . У цьому році їй виповнюється 60 років і вона матиме право на отримання пенсії за віком. Заявниця запевнила, що в період з 04.08.1981 по 19.04.1983 вона працювала оператором 2-ї категорії в Харківському філіалі Республіканського проектного технологічного виробничого об`єднання «Укрсільгосптехсистема». При зверненні до сервісного центру Відділу обслуговування громадян №12 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з питань оформлення пенсії за віком співробітники даного відділу заявниці повідомили, що у її трудовій книжці [NUMBER] від 05.10.1979 у записах про дату звільнення з роботи з Харківського філіалу Республіканського проектного технологічного виробничого об`єднання «Укрсільгосптехсистема» вказано 19.04.1983, однак цифри року повторно наведені авторучкою. При цьому номер та дату наказу про звільнення записано чітко без наведень - № 56 від 19.04.1983. Вказана помилка в трудовій книжці позбавляє можливості включити вказаний період роботи заявниці в стаж при нарахуванні пенсії, тому вона вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належності їй трудової книжки та визнання дійсним запису в ній про період роботи на підприємстві. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заяву, посилаючись на обставини, викладені в ній. Вказала, що в період з 04.08.1981 по 19.04.1983 вона працювала оператором 2-ї категорії в Харківському філіалі Республіканського проектного технологічного виробничого об`єднання «Укрсільгосптехсистема», яке на даний час ліквідовано. В трудовій книжці мається наведення у написанні року звільнення, що позбавляє можливості зарахувати цей період до трудового стажу при призначення пенсії. В державному архіві відсутня інформація про вказане підприємство, тому вона звернулася до суду за захистом своїх прав. В судове засідання представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не з`явився, заперечень проти вимог [PERSON] до суду не надходило. Суд відповідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи на підставі наявних доказів. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працювала оператором 1-ї категорії в Харківському філіалі Республіканського проектного технологічного виробничого об`єднання «Укрсільгосптехсистема» з 1979 по 1988 роки та їй достовірно відомо, що в період з 1981 по 1983 роки [PERSON] теж працювала на даному підприємстві. Зазначені покази свідка щодо спільної роботи із заявницею [PERSON] на одному підприємстві підтверджуються записами в доданих до заяви копіях їх трудових книжок, а тому суд приймає її покази як такі, що не викликають сумнівів в їх достовірності. Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, заслухавши пояснення заявниці, свідка, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 16.09.2005 Зачепилівським РВ УМВС України в Харківській області, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Слонім Гродненської області, Білорусь. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , датою народження заявниці є [INFO] , а дошлюбним прізвищем є « [PERSON] ». Із наданих заявницею копій свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 00038227738 від 24.01.2023, вбачається, що її дошлюбним прізвищем було « [PERSON] », яке після одруження 07.03.1981 змінено на « [PERSON] », а в подальшому після одруження 12.08.2005 змінено на теперішнє « [PERSON] ». У трудовій книжці [NUMBER] від 05.10.1979, здійснено запис анкетних даних заявниці як « [PERSON] » (російською мовою), в подальшому прізвище перекреслювалось та дописувалось як « [PERSON] » та « [PERSON] » (російською мовою). Зліва від сторінки з анкетними даними маються відповідні записи про зміну прізвища заявниці у зв`язку з її одруженням. Також у трудовій книжці [NUMBER] від 05.10.1979 на сторінках 6-7 у графі «відомості про роботу» мається запис за №9 від 04.08.1981 про прийняття на роботу оператором 2-ї категорії у Харківський філіал Республіканського проектного технологічного виробничого об`єднання «Укрсільгосптехсистема», згідно наказу № 91 від 05.08.1981. Нижче є запис № 11 від 19.04.1983 про звільнення за власним бажанням, однак цифри року повторно наведені авторучкою. При цьому номер та дату наказу про звільнення записано чітко без наведень - № 56 від 19.04.1983. Вказані відомості щодо періоду та місця роботи відповідають відомостям зазначеним в трудовій книжці заявниці та узгоджуються з поясненнями свідка. Згідно\~ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачає розгляд судом справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з даними, які зазначені в паспорті чи свідоцтві про народження. Відповідно до п. 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, в тому числі - трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої\~наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до пункту 4\~постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників»\~відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до\~ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Судом достовірно встановлено належність заявниці трудової книжки\~ [NUMBER] \~від 05.10.1979, оскільки відомості, які вона містить, повністю відповідають даним, які встановлені дослідженими в судовому засіданні доказами та показами свідка. Встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявниці для оформлення пенсії за віком, а іншим способом, окрім судового, вона захистити свої права не може, у зв`язку з ліквідацією підприємства, яким було видано трудову книжку та відсутністю записів по ньому в трудовому архіві, тому виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved