Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась 21 листопада 2022 року до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 21.11.2022 року та до припинення навчання [PERSON] , тобто до [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте надала на адресу суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав на адресу суду заперечення, згідно яких просив задовольнити позовні вимоги позивачки частково, а саме стягнути з нього аліменти на утримання спільної доньки сторін - [PERSON] , на період навчання, тобто до 30.06.2024 року у розмірі 1500,00 грн. щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 26.10.1996 року Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міськради народних депутатів Одеської області, актовий запис №6. Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.09.2007 року по справі №2-3973/07 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, суд між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 27.05.2003 року виконкомом Шабівської сільради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №32. Згідно Довідки №1081 від 11.11.2022 року, спільна донька сторін [PERSON] , [INFO] , перебуває на утриманні позивачки [PERSON] .. Відповідно до Довідки №2421 від 08.11.2022 року, спільна донька сторін [PERSON] , [INFO] , навчається в Київському університеті права Національної академії наук України по спеціальності «Право» ступеня вищої освіти «бакалавр», дата закінчення навчання - 30.06.2024 року. Повнолітня дитина навчається на денній формі навчання, тому потребує подальшого матеріального забезпечення, домовленості щодо сплати аліментів на утримання спільної дитини сторонами не досягнуто. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що обов`язок утримувати повнолітню дитину у період навчання лежить на обох батьках, а не лише на матері. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п.20 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сімейним кодексом передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Однак відповідно до коментованої статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання, тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, позивачкою [PERSON] не надано до суду належних та допустимих доказів, що відповідач [PERSON] має змогу сплачувати аліменти на утримання спільної дитини сторін саме у розмірі 3000,00 грн., окрім того, суд приймає до уваги, що відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Зважаючи на те, що батьки мають рівні права по відношенню до дитини, в тому числі і по її утриманню, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог позивачки, а саме вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання спільної доньки сторін [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у розмірі 2000,00 грн., починаючи з 21.11.2022 року до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 року. Відновідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 992,40 грн. в дохід держави.

Outcome: partial