Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Представник [PERSON] , [PERSON] адвокат Нікітіна О.В. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] ,\~ [PERSON] як\~законного представника\~ [PERSON] про\~визнання осіб\~такими,\~що втратили\~право користування\~квартирою [ADDRESS] ,пославшись на те, що не має можливості розпорядитися своєю власністю на власний розсуд. Ухвалою судді від 09 березня 2022 року позовну заяву представника [PERSON] , [PERSON] адвоката Нікітіної Оксани Вікторівни до [PERSON] , [PERSON] як законного представника [PERSON] , третя особа Управління з питань захисту дітей Кропивницької міської\~ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишено без руху. Ухвалою судді від 04\~квітня 2022\~рокувідкрито загальне позовне\~провадженняпо справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 13\~червня 2022\~рокузакрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі та\~їх представник\~в судове\~засідання не\~з`явилися,\~представник позивача\~надала заяву\~де зазначила,\~що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена рекомендованим листом, направленим за адресою реєстрації особи та який повернувся до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. Дослідивши наявні матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності в частках 5/9 та 4/9 належить квартира під номером [ADDRESS] (а.с.11). Вказане підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого 06.03.2007 Кіровоградською міською радою, свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданими приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Г.М. Матковською 09.02.2019 за реєстровими №№ 45 та 46(а.с. 13, 16). Прізвище відповідача [PERSON] змінювалось з « [PERSON] » (дівочого) на прізвище « [PERSON] ». На вказані прізвища відповідачем 2 отримані правоустановчі документи на право власності на квартиру. Пізніше прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданого 16.02.2019 Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві(а.с.9) . 22.02.2022 за вих. № 456 комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація №3», видано довідку на ім`я [PERSON] , 1967 року народження, проте, що вона зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . Склад сім`ї: [PERSON] , 1987 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, 3 (три)(а.с.22). Проте, починаючи з червня 2014 року зареєстровані невістка - [PERSON] , 1987 року народження, онук - [PERSON] , 2012\~року народження, не проживають в належній позивачам квартирі, участі в її утриманні не беруть, в добровільному порядку з реєстрації не знімаються. Відповідачка [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » у зв`язку з реєстрацією шлюбу з іншим чоловіком. Внук [PERSON] навчається в школі за місцем проживання, а не реєстрації. У зв`язку з викладеним, зареєстрована та проживаюча за даною адресою: [ADDRESS] , [PERSON] позбавлена можливості оформити субсидію, змушена сплачувати комірне у більшому розмірі за трьох, хоча проживає тривалий час сама. Позивачі позбавлені можливості вільно розпорядитися об`єктом нерухомості. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Конституція України встановила основні засади права власності, зокрема, в ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, та складається з правомочностей власника щодо права володіння, права користування і права розпорядження. Статтею 150 Житлового кодексу УРСР визначено право громадян, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна в праві вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади, зокрема, на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У постанові від 16.01.2012р. у справі № 6-57цс11 Верховний Суд України зазначив, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові ВС від 30.06.2015 (справа №21-1438а15). Крім того, факт не проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою реєстрації більше одного року знайшло своє підтвердження у показах свідка [PERSON] . З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] \~та малолітній [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням, оскільки не проживають за адресою реєстрації більше одного року, без поважних причин, а відтак, вищезазначене дає суду підстави визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі ст.ст. 16, 316, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст.\~ст.\~71,\~72\~Житлового кодексу\~України, постанови пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України»,

Outcome: approved