Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Адвокат Панченко Алла Віталіївна звернулася до суду в інтересах [PERSON] з вказаним позовом. Просить суд стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 30\~717,00 гривень та 478,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 13\~981,50 гривень, інфляційні втрати в сумі 4\~515,40 гривень, та відсотки за користування грошовими коштами в сумі 802,85 гривень та судові витрати по справі з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач та його представник, кожен зокрема, в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило відзиву та заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) \~ \~ \~ \~договори та інші правочини; 2) \~ \~ \~ \~створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) \~ \~ \~ \~завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) \~ \~ \~ \~інші юридичні факти. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 12 квітня 2021 року між ФОП [PERSON] та громадянкою Республіки Білорусь [PERSON] ( [PERSON] ) було укладено договір № 2340 на послуги посередництва в працевлаштуванні за кордоном (а.с. 7-12). Відповідно до умов укладеного між сторонами договору ФОП [PERSON] взяв на себе зобов`язання з надання послуг з посередництва в працевлаштуванні в Німеччині, сприяння працівнику в укладенні трудового договору між ним та роботодавцем. Вказаним договором передбачено надання послуг саме за плату. [PERSON] оплатила замовлені послуги в розмірі 30\~717,00 гривень та 478,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 13\~981,50 гривень (а.с. 13-15). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ФОП [PERSON] зобов`язання, відповідно до умов договору № 2340 на послуги посередництва в працевлаштуванні за кордоном належним чином не виконав. В результаті чого в нього, мається заборгованість перед громадянкою Республіки Білорусь [PERSON] ( [PERSON] ) в сумі 30\~717,00 гривень та 478,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 13\~981,50 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також суд звертає увагу, що ФОП [PERSON] визнав факт заборгованості перед [PERSON] за умовами договору № 2340 на послуги посередництва в працевлаштуванні за кордоном на загальну суму в розмірі 1\~320 євро (а.с. 18). Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Внаслідок чого, не підлягає до стягнення з відповідача ФОП [PERSON] інфляційні втрати в сумі 4\~515,40 гривень, та відсотки за користування грошовими коштами в сумі 802,85 гривень. До вказаних висновків суд приходить, виходячи з наявного в ФОП [PERSON] простроченого грошового зобов`язання за договором, укладеним в письмовій формі. Таким чином, для застосування до виниклих правовідносин положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", ключове та першочергове значення, на думку суду, має саме наявність простроченого грошового зобов`язання за укладеним договором, а не вид укладеного договору позики, кредиту, оренди майна, надання послуг тощо. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, стягнення на користь позивача грошових коштів.

Outcome: partial