Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить встановити, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та внести в актовий запис про народження №357 від 20 червня 2013 року відомості про батька, записавши [PERSON] батьком дитини. В обґрунтування позову посилаються на те, що з 2012 року вони з відповідачем проживали спільно однією сім`єю у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. У жовтні 2012 року вони вирішили зареєструвати шлюб та разом подали до Ніжинського МВ ДРАЦС заяву про реєстрацію шлюбу. Офіційна реєстрація шлюбу та весілля були визначені на кінець листопада 2012 року. За тиждень до весілля відповідач відмовився офіційно реєструвати шлюб з нею та з невідомих їй причин, покинув її та став проживати окремо. [INFO] вона народила дочку [PERSON] , батьком якої є відповідач, але він не виявив бажання визначити походження їхньої спільної дитини за заявою про визнання батьківства, подавши відповідну заяву до ДРАЦС, заявляючи що дитина не його. На цей час вона перебуває у шлюбі з іншим чоловіком. Відносини з відповідачем не підтримує, він знає, що у нього є дочка та він є її батьком, але не бажає вирішити питання батьківства за взаємною згодою, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Для забезпечення захисту інтересів дитини вона бажає встановити батьківство. Ухвалою суду від 17 серпня 2020 року відкрито провадження, визначено проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 19 листопада 2021 року ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 13 січня 2022 року. 12 січня 2022 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою про передачу справи за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва. У разі неможливості направлення позовної заяви відповідно до ст.109 ЦПК України просить суд призначити генетичну експертизу. Ухвалою суду від 13 січня 2023 року у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про передачу справи за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва за місцем проживання відповідача відмовлено. У справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала за викладених у позові обставин та показала, що вони познайомились з [PERSON] влітку 2011 року та почали зустрічатись, разом зустрічали Новий 2012 рік, а з квітня 2012 року вони спільно проживали однією сім*єю у будинку з його батьками, вели спільне господарство, їздили на відпочинок. Коли в жовтні 2012 року вона завагітніла і повідомила про це відповідача, то він визнавав себе батьком майбутньої дитини і вони подали заяву про реєстрацію шлюбу, яка повинна була відбутися у кінці 2012 року. Його батьки приходили додому до її батьків та обговорювали у їх з відповідачем присутності питання організації весілля стосовно запрошення гостей, замовлення кафе, придбання весільного вбрання, але днів за десять до дня весілля [PERSON] повідомив її, що реєстрація шлюбу не відбудеться, не пояснюючи причин. Вони припинили спільне проживання і у квітні 2012 року він привіз її особисті речі, які знаходились у будинку його батьків. [INFO] вона народила дочку [PERSON] , батьком якої є відповідач. Він відмовився визнати своє батьківство і вона раніше через образу на відповідача не зверталась до суду з позовом про визнання батьківства, але з віком дитина почала запитувати про свого батька, тому з метою захисту особистих прав дитини вона вирішила звернутись до суду з цим позовом. Відповідач уникає спілкування з нею та не з`являвся на виклик експерта чотири рази для проведення генетичної експертизи. Батько відповідача визнає дитину своєю онукою, з народження підтримував з нею стосунки, постійно відвідував їх, дарував подарунки на дні народження та на всі свята, а з моменту подання нею позову до суду припинив спілкування. Відповідач у судове засідання жодного разу не з`явився, будучи повідомлений та обізнаний про розгляд справи, не подав відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності, тому відповідно до ст.280, 281 ЦПК суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що позивачка та її представник не заперечують проти такого вирішення спрви. Представник третьої особи - Ніжинський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без участі їх представника. Свідок [PERSON] у судовому засідання показала, що[PERSON] є її дочкою, яка зустрічалась з [PERSON] , проживала з ним однією сім`єю з квітня по листопад 2012 року у будинку з його батьками, які після того, як її дочка завагітніла і вони з відповідачем подали до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію шлюбу у жовтні 2021 року, приходили до неї додому домовлятися про весілля їх дітей, але за декілька днів до призначеного дня реєстрації шлюбу [PERSON] відмовився від одруження. Під час вагітності її дочка проживала у неї і [INFO] народила дитину, батьком якої є [PERSON] , але з дитиною він не спілкується. Батько [PERSON] визнав батьківство свого сина відносно [PERSON] , яка називає його дідом, постійно провідував їх з дитиною, підтримував матеріально, дарував подарунки на всі дні народження дитини та свята, а після звернення [PERSON] до суду з позовом про визнання батьківстка [PERSON] припинив стосунки. Свідок [PERSON] , яка є бабою [PERSON] , та свідок [PERSON] , який є батьком позивачки, дали аналогічні показання. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що [PERSON] є дочкою її чоловіка [PERSON] . Позивачка зустрічалась з [PERSON] , проживала з ним однією сім`єю у будинку разом з його батьками, а коли завагітніла у жовтні 2012 року, то вони з відповідачем подали заяву про реєстрацію шлюбу. Вона разом з батьком позивачки приходили додому до матері [PERSON] , де за участі батьків [PERSON] обговорювали організаційні питання весілля, яке за ініціативою [PERSON] днів за десять до реєстрації шлюбу було скасовано. В період, коли сторони зустрічались, то разом приходили до них у гості - на день народження батька [PERSON] [INFO] . Заслухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши наявні у справі докази, та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 126 Сімейного Кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Знідно пункту 4 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). У судовому засіданні встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції було складено актовий запис №357 від 20.06.2013. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька зазначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с.5,6). Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року по справі була призначена судова молекулярно-генетична експертиза, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Ухвалою суду від 02 квітня 2021 року доручено КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» відібрати біологічні зразки біологічного матеріалу (крові або слини) у дитини [PERSON] , її матері [PERSON] та [PERSON] для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи за добровільним зверненням вказаних осіб, яка повернута без виконання через неможливість її проведення із-за неявки [PERSON] 26 травня 2021 року по справі була призначена судова молекулярно-генетична експертиза для вирішення питання, чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , але її було повернуто без виконання по причині неодноразового неприбуття відповідача на виклики експерта для відібрання зразків. Відповідно до ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не є батьком [PERSON] . Відповідно до ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України (ч.5 ст.9 Закону). Зокрема, згідно п.1.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року за № 96/5 9 (далі - Правил), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Підпунктом 2.13.1 Правил передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння). Відповідно до вимог Цивільно-процесуального кодексу України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч.7, 8 ст. 7 СК України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Суд вважає, що позивачкою доведено та підтверджено показаннями свідків, проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу, в період якого позивачка завагітніла та після припинення відносин з відповідачем [INFO] народила дочку [PERSON] , батьком якої відповідно свідоцтва про народження дитини записаний [PERSON] , що співпадає з ім`ям та по-батькові відповідача, який на проведення судово-генетичної експертизи для встановлення кровного споріднення не з`явився, а тому суд при вирішенні спору виходить із наявних у матеріалах справи доказів та згідно ст. 109 ЦПК України у зв`язку з ухиленням відповідача від відібрання експертом необхідних зразків для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, на якій сам відповідач наполягав у письмовій заяві до суду, без чого провести експертизу неможливо, суд визнає факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , для з`ясування чого експертиза і була призначена. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved