Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки серії [NUMBER] від 17.02.1982. В заяві вказала, що в її трудовій книжці було допущено помилку та невірно зазначено її ім`я. У зв`язку з вказаною помилкою у неї виникли ускладнення при обчисленні страхового стажу для призначення пенсії за віком, оскільки вони виявлені працівниками ГУ Пенсійного фонду України у Вінницькій області, а тому відмовлено у призначені пенсії. Встановлення факту належності заявнику трудової книжки необхідно їй для звернення до Пенсійного фонду України з метою призначення пенсії. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву, в якій підтримала вимоги заяви та просила розглядати справу без її участі. Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Харківській області Дикань І.Д. в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила розгляд справи проводити за її відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. На підставі ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 17 лютого 1982 року видана трудова книжка [NUMBER] , на ім`я (зазначено на російській мові) [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Однак, згідно даних вказаних на другій сторінці паспорта громадянина України серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] на російській мові ім`я заявника вказане як [PERSON] (а.с. 4, 9). В той же час відповідно до особистих документів заявника, а саме: першої сторінки паспорта громадянина України серії [NUMBER] , картки платника податків, ім`я заявника записано [PERSON] , а в свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] на російській мові ім`я заявника записано [PERSON] (а.с. 4, 8, 10). Згідно рішення № 205250009750 від 29.11.2022 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заявнику не зараховано до страхового стажу період роботи згідно трудової книжки [NUMBER] , у зв`язку із тим, що ім`я заявниці, що зазначене в трудовій книжці « [PERSON] » не відповідає даним, що зазначені у паспорті « [PERSON] »; неможливо зарахувати період навчання відповідно до диплому АТ [NUMBER] , оскільки не підтверджено зміна прізвища, у свідоцтві про шлюб [NUMBER] теж невірно зазначено ім`я заявниці (а.с. 18). Вищенаведені розбіжності у документах є очевидною помилкою при перекладі прізвища заявника з російської на українську мову, яка не може бути належним чином виправлена без звернення до суду. Встановлення факту належності заявнику трудової книжки має для заявника важливе юридичне значення, оскільки вона позбавлена можливості на отримання пенсії. Отже, суд приходить до висновку, що заявником було надано достатньо доказів, які вказують на факт належності їй трудової книжки, що є підставою для задоволення заяви. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 вказаної постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Враховуючи вищевикладені обставини та досліджені судом докази, суд вважає встановленим той факт, що трудова книжка [NUMBER] від 17.02.1982, видана на ім`я [PERSON] (вказано на російській мові), належить [PERSON] . Суд всебічно та повно оцінив наявні докази, і вважає, що надані у справі докази та їх оцінка дають підстави для встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved