Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

30 листопада 2022 року позивач Акціонерне товариство «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 03 грудня 2016 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит №2014118370, на підставі якого Банк надає Позичальнику споживчий кредит, а Позичальник отримує його на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору, кредит видається позичальнику у розмірі 17799,80 грн на цільове використання кредиту: на придбання товару у продавця та 200 грн на сплату Додаткових послуг банку, а саме послуги за надання виписок в електронній формі. Відповідно до Додатку № 1 до Договору про надання споживчого кредиту №2014118370 від 03 грудня 2016 року, Графіку платежів та Розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту з урахуванням вартості всіх супутніх послуг зазначено детально строк кредиту 19 місяців, сума кредиту 17\~999,80 грн, вартість товару 18\~799,80 грн, процентна ставка 0,01% річних, плата по кредиту (щомісячна комісія) 0%, вартість послуг 200,00 грн., за послугу «СмС+довідка». Щомісячний платіж позичальника становить 948,00 грн, крім останнього 937,20 грн. На підтвердження отримання картки [PERSON] було надано розписку, на якій вона своїм підписом підтвердила видачу та отримання банківської платіжної картки Акціонерного товариства «ОТП Банк» та з правилами користування карткою та діючими тарифами Акціонерного товариства «ОТП Банк» ознайомлена. Доказом придбання товару за кошти банку є товарний чек №3000006676379 від 03 грудня 2016 року, яким підтверджується, що були придбані наступні товари: кронштейн HI-Technic HTN-907ST вартістю 799,90 грн та LED телевізор SONY KDL43WD756BR2 вартістю 17\~999,90 грн. Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором\~ та в межах встановленого кредитного ліміту. Позивач зазначає, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язків за кредитним договором станом на 13 жовтня 2022 року утворилася заборгованість у розмірі 31121,76 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 24\~895,68 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 1867,70 грн, заборгованості за прострочене тіло кредиту у розмірі 2597,74 грн, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 1760,64 грн. Виходячи з наведеного, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 2014118370 від 03 грудня 2016 року станом на 13 жовтня 2022 року у розмірі 31121,76 грн, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн. Ухвалою суду від 05 грудня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте до суду надано клопотання, в якому просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, зокрема, відповідач викликалася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомила про причини свої неявки в судове засідання, відзиву не подала, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 27 лютого 2023 року прийнята відповідна ухвала.\~ Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з розрахунком заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 2014118370 від 03 грудня 2016 року, станом на станом на 13 жовтня 2022 року утворилася заборгованість у розмірі 31121,76 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 24\~895,68 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 1867,70 грн, заборгованості за прострочене тіло кредиту у розмірі 2597,74 грн, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 1760,64 грн (а.с. 11-27). Позивачем складений звіт-розрахунок за період з 16 лютого 2017 року по 13 жовтня 2022 року [PERSON] (а.с.28-53) Відповідно до копії довідки про наявність заборгованості від 13 жовтня 2022 року, заборгованість [PERSON] перед Акціонерним товариством «ОТП Банк» становить 31121,76 грн (а.с.54). Відповідач при укладенні договору ознайомлена з графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с.55). 03 грудня 2016 року [PERSON] була підписана анкета-заява на отримання кредиту (а.с.56). [PERSON] на підтвердження отримання картки надала розписку, на якій своїм підписом підтвердила видачу та отримання банківської платіжної картки Акціонерного товариства «ОТП Банк», а також була ознайомлена з правилами користування карткою та діючими тарифами Акціонерного товариства «ОТП Банк» (а.с.57). Відповідачем були придбані товари за кошти банку, що підтверджується товарним чеком №3000006676379 від 03 грудня 2016 року, згідно якого були придбані наступні товари: кронштейн HI-Technic HTN-907ST вартістю 799,90 грн та LED телевізор SONY KDL43WD756BR2 вартістю 17\~999,90 грн. (а.с.58-59). Акціонерним товариством «ОТП Банк» складений Договір про видачу та обслуговування міжнародних платіжних карток (особистих), редакція якого вступила в дію з 02 лютого 2016 року (а.с.60-68). Позивач звертався до відповідача з досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості, що була отримана особисто відповідачем, проте залишилася без відповіді (а.с.71-76). Національним банком України 10 лютого 2022 року погоджено статут Акціонерного товариства «ОТП Банк» (а.с. 77-81). Національний банк України 05 жовтня 2011 року видав Публічному акціонерному товариству «ОТП Банк» банківську ліцензію № 191 на право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с. 82). За змістом пункту 1 частини другої\~статті 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Частинами першою-другою\~статті 202 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частини першої-другої\~статті 207 Цивільного кодексу України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно положень частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено частиною першою\~статті 1048 Цивільного кодексу України \~(положення якої застосовуються до спірних правовідносин в силу частини другої\~статті 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до частини другої\~статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач та відповідач, підписавши 03 грудня 2016 року Договір про споживчий кредит №2014118370, обумовили усі умови укладеного договору. Позивач у повному обсязі виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Згідно частини першої статті 629 Цивільного кодексу України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов`язань визначено\~статтею 526 Цивільного кодексу України. Так, у\~частині першій статті 526 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша\~статті 527 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України,\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями статті 610 Цивільного кодексу України визначено, що\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~частини першої статті 611 Цивільного кодексу України,\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини перша-друга статті 612 Цивільного кодексу України). Як встановлено судом,\~\~відповідач неналежно виконувала взяті на себе зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 2014118370 від 03 грудня 2016 року, у зв`язку з чим заборгованість за даним договором станом на 13 жовтня 2022 року становить у загальному розмірі 31121,76 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 24\~895,68 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 1867,70 грн, заборгованості за прострочене тіло кредиту у розмірі 2597,74 грн, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 1760,64 грн. Відповідно до частин першої-другої статті 614 Цивільного кодексу України,\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідачем у даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного Договором про споживчий кредит № 2014118370 від 03 грудня 2016 року. Розмір заборгованості відповідачем не спростований. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості за укладеним договором або ж спростовували доводи позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачем суду не подано. Відповідно до вимог частини першої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання обов`язків, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення грошової суми. Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, тому вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення від 04 листопада 2022 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2481,00 грн (а.с. 10). Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до статей 526, 527, 530, 546, 610-612, 626, 628, 633, 364, 636, 1048, 1054, 1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved