Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 27 842 грн. 04 коп. за період з 01.03.2021 до 01.08.2022. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Знам`янського міськрайонного суду від 21.11.2013 шлюб між нею та [PERSON] розірвано, а рішенням суду від 31.07.2014 з [PERSON] на її користь на утримання їх спільного сина [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, до повноліття дитини, тобто до [INFO] , розпочавши стягнення з 01.06.2013. На виконання даного судового рішення 07.11.2017 видано виконавчий лист №2/389/606/14 та відкрито виконавче провадження №45639978. Проте, відповідач аліменти у повному обсязі та своєчасно не сплачує, внаслідок чого станом на 01.08.2022 має заборгованість по їх сплаті у розмірі 27\~842 грн. 04 коп., що підтверджується відповідним розрахунком державної виконавчої служби. Оскільки заборгованість виникла з вини відповідача, вважає, що вона має право на стягнення з нього неустойки (пені) відповідно до ч.1 ст.196 СК України. Позивачка в\~судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошень на офіційному веб-сайті Знам`янського міськрайонного суду, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, клопотання про розгляд справи з його участю суду не надав. Відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2012, який розірваний рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.11.2013. Після розірвання шлюбу позивачці відновлене дошлюбне прізвище - [PERSON] . Від шлюбних стосунків сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] . Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.07.2014 у справі №389/2276/13-ц (провадження №2/389/606/13) з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини, тобто до [INFO] , почавши стягнення з 01.06.2013. На виконання зазначеного судового рішення Знам`янським міськрайонним судом 07.11.2014 стягувачці видано виконавчий лист, на підставі якого 28.11.2014 відкрито виконавче провадження №45639978. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеним 25.08.2022 Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [PERSON] станом на 01.08.2022 має заборгованість по аліментам у розмірі 27\~842 грн. 04 коп., яка виникла з 01.03.2021. Відповідно до розрахунку розміру пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, який міститься у позовній заяві, розмір пені за несплату відповідачем аліментів за період з 01.03.2021 до 31.07.2022 складає 60\~869 грн. 79 коп. Згідно з ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Згідно з положеннями статті 124, п.9 ч.2 ст.129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів, передбачених ст.181 СК України, виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. В будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула наступна: заборгованість за місяць * кількість днів заборгованості * 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №333/6020/16, який судом враховується відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 у справі №661/905/19 викладено висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Так, в даних правовідносинах матеріалами справи підтверджено, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів, що є підставою для застосування до нього відповідальності за просторочення їх сплати. Надані позивачкою докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять в собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача неустойки (пені). Заборгованість по аліментам на користь позивачки на утримання дитини відповідачем в повному розмірі не сплачена, розмір заборгованості підтверджено розрахунком Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), який відповідачем не спростовано. Наданий позивачкою розрахунок відповідає обставинам справи, а тому приймається судом при визначенні розміру заборгованості. Суд звертає увагу на те, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК України. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Таким чином, сума заборгованості зі сплати аліментів утворилася з вини відповідача, який своєчасно належним чином не виконував свої обов`язки, що тягне відповідальність у вигляді неустойки. Доказів того, що заборгованість за аліментами виникла внаслідок поважних причин, матеріали справи не містять, а тому, звертаючись до суду з цим позовом, позивачка набула право на стягнення з відповідача неустойки за прострочення зі сплати аліментів на дитину [PERSON] . Визначаючи розмір пені за порушення строків сплати аліментів, позивачкою правильно застосовано вказане правило відповідно до ч.1 ст.196 СК України та здійснено розрахунок пені з урахуванням суми нарахованих щомісячних аліментів, враховуючи часткове погашення заборгованості. Загальний розмір пені за прострочення відповідачем сплати аліментів на утримання дитини за період з 01.03.2021 до 31.07.2022 складається із сум розмірів пені, обчислених за кожним місячним (періодичним) платежем, та становить 60 869 грн. 79 коп. В той же час, відповідно до положення ч.1 ст.196 СК України розмір пені не може бути більше 100% заборгованості по аліментам. Оскільки згідно з наданим державною виконавчою службою розрахунком заборгованості відповідача зі сплати аліментів, розмір заборгованості [PERSON] станом на 01.08.2022 становить 27\~842 грн. 04 коп., позивачкою правильно зменшено вказаний вище розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача, до стовідсоткового розміру заборгованості по аліментам. З огляду\~на викладене,\~з`ясувавши всі\~обставини справи\~в їх\~сукупності та\~дослідивши надані\~докази,\~суд приходить\~до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 27 842 грн. 04 коп., що не перевищує 100% суми такої заборгованості. Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог та приймаючи до уваги, що відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, тому з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь держави в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved