Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

Позивач у червні 2022 року звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 лютого 2007 року належить будинок [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,1923 га, кадастровий номер 5324082401:01:001:1192, та площею 0,25 га, кадастровий номер 5324082401:01:001:1193, розташованих за адресою: [ADDRESS] . У листопаді 2021 року звернулась до нотаріуса, від якого дізналася про наявністьобтяжень на будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки, а саме: 27.08.2007 приватним нотаріусом Полтавського нотаріального округу Москівцем В.А. за заявою про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна, поданою ПФ ТОВ «Укрпромбанк»; 02.11.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за договором про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанк на користь Дельта Банку №2258 від 30.06.2010. Просила зняти дані арешти на будинок [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,1923 га, кадастровий номер 5324082401:01:001:1192, та площею 0,25 га, кадастровий номер 5324082401:01:001:1193, розташованих за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що всі договірні зобов`язання перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №139/ФКВ-07 від 27.08.2007 на загальну суму 140 069,49 грн, вона виконала в повному обсязі ще в 2013 році. У письмових поясненнях на позовну заяву представник відповідача зазначила, що АТ «Дельта Банк» не має фінансових та майнових претензій до [PERSON] по кредитному договору №139/ФКВ-07 від 27.08.2007, оскільки даний кредитний договір припинив свою дію з 25.03.2013 у зв`язку з повним виконанням [PERSON] зобов`язань, крім того зазначила, що АТ «Делта Банк» є неналежним відповідачем у справі. Представник позивача надала відповідь на відзив, у якому зазначила, що відповідачем в даній справі має бути саме АТ «Дельта Банк», оскільки саме вони були стягувачем у виконавчому провадженні, у якому накладалися обтяження, тому просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, також просила стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, попередньо представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.02.2006 [PERSON] успадкувала житловий будинок з надвірними побудовами, приватизованої земельної ділянки розміром - 0,44 га, переданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в [ADDRESS] , після померлого чоловіка, [INFO] - [PERSON] (а.с.16). Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17.11.2021 року вбачається, що на підставі постанови приватного нотаріуса Полтавського нотаріального округу Москівцем В.А. від 27.08.2007 за №5547256 та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 02.11.2012 накладені арешти на житловий будинок із господарськими будівлями по [ADDRESS] та земельні ділянки за цією ж адресою, площею 0,1923 га та 0,25 га, кадастрові номери 5324082401:01:001:1192, 5324082401:01:001:1193 (а.с.11-15). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.02.2006 №9968876 [PERSON] є власником житлового будинку із господарськими будівлями по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.17). Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.02.2018 за №5307034192018 та 5307034262018 у приватній власності [PERSON] перебувають земельні ділянки площею 0,1923 га, кадастровий номер 5324082401:01:001:1192, та площею 0,25 га, кадастровий номер 5324082401:01:001:1193, розташованих за адресою: [ADDRESS] (а.с.24-28, 31-33). Відповідно до державних актів на земельні ділянки серії ЯГ №670839, ЯГ №670838 [PERSON] є власником земельних ділянок площею 0,1923 га, кадастровий номер 5324082401:01:001:1192, та площею 0,25 га, кадастровий номер 5324082401:01:001:1193, розташованих за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.29,34). Згідно з постановою Полтавського окружного адміністративного суду №816/1348/17 від 05.10.2017 дії Полтавського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ України у Полтавській області щодо відкриття виконавчого провадження від 07.07.2017 ВП №54223496 за борговими зобов`язаннями [PERSON] перед АТ «Дельта Банк» та від 30.06.2017 ВП №36387764 визнано протиправними та скасовано дані постанови (а.с.36-40), ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 1.12.2017 апеляційну скаргу Полтавського РВДВС ГТУЮ у Полтавській області на дану постанову повернуто відповідачу (а.с.41-42). Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно із ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. На час ухвалення рішення будь-яких підстав для обмеження [PERSON] у праві володіння майном, право на яке належить їй за законом, не вбачається, томусуд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Окрім того, представник позивача в клопотанні від 06.10.2022(а.с.51) просила стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 6000,00 грн за надання професійної правничої допомоги. Згідно п. 1 ч. 3 ст.133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.137ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст.137ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження зазначених витрат за надання позивачці правової допомоги остання подала до суду відповідний договір про надання вказаних послуг (а.с.53-55), акт виконаних робіт про надання професійної правничої допомоги (а.с.56), квитанції про сплату гонорару в сумі 2 000 грн від 19.11.2021(а.с.7а) та 4 000грн від 22.09.2022(а.с.52), та їх розрахунок (а.с.57). Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Враховуючи, що представник відповідача будь-яких заперечень стосовно розміру витрат на правничу допомогу не надав, тому суд не вбачає підстав для зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. Судом також встановлено, що відповідно до матеріалів справи позивачем сплачено судовий збір лише за одну вимогу немайнового характеру, в розмір 992,40 грн, що підтверджується квитанцією №1 від 18.08.2022 (а.с.2) Згідно з вимогами ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Таким чином, суд доходить до висновку про необхідність стягнення з позивача на користь держави судового збору в розмірі 992 грн 40 коп. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved