Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Шафран Д.В. звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 085, га , з яких 0,25 га - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,60 га - для ведення особистого підсобного господарства, що залишилися після смерті батька [PERSON] . Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивачки- [PERSON] . При житті спадкодавець склав заповіт на усе своє майно в користь своїх дітей - [PERSON] та позивачки [PERSON] . Спадщину позивачка прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інший спадкоємець за заповітом [PERSON] відмовився від спадкування належної йому частки. Проте нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у спадкодавця. Тому просила суд визнати за позивачкою [PERSON] право власності на нерухоме майно, що залишилися після смерті батька [PERSON] . Судові витрати залишити за позивачкою. У підготовче засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представник позивачки- адвокат Шафран Д.В. подала заяву про розгляд справи у їх відсутності Позовні вимоги підтримує. Просить судові витрати залишити за позивачкою. Представник відповідача Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області у підготовче засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. З позовом згідні. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 134/2021, заведеної після смерті [PERSON] , встановлені наступні обставини. [INFO] помер [PERSON] (а.с.50). Був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] . На день смерті проживав разом із позивачкою [PERSON] (а.с.16, 55). При житті [PERSON] склав заповіт на усе своє майно в користь своїх дітей - [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Позивачка [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Про що подала заяву нотаріусу (а.с.49 зворот). Спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщини після смерті батька [PERSON] не приймав, оскільки постійно разом із спадкодавцем не проживав. На спадщину не претендує. Про що подав заяву нотаріусу (а.с.58). Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлено. Таким чином судом з`ясовано, що позивачка в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом нерухоме майно, через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів. Про що нотаріусом винесена відповідна постанова (а.с.61). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Випискою з погосподарської книги № М-1 Дубечненської сільської ради (а.с.10) підтверджується право [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Позивачкою виготовлено Технічний паспорт будинку садибного типу в [ADDRESS] (а.с.18-22). Згідно з рішенням виконавчого комітету Дубечненської сільської ради від 28 січня 1997 року № 5 та рішенням Дубечненської сільської ради від 13 серпня 1997 року № 12/7 передано спадкодавцю [PERSON] у приватну власність та постійне користування земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, особистого господарства земельну ділянку загальною площею 0,85 га, з яких 0,60 га - для ведення особистого підсобного господарства, 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки входять до складу спадщини, на яку у позивачки виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] . Із заяви, поданої до суду вбачається, що відповідачем позовні вимоги визнаються в повному обсязі (а.с.47). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачкою [PERSON] права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , та на земельні ділянки площами 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в [ADDRESS], та залишилися після смерті батька [PERSON] . Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Клопотання представника позивачки про залишення за позивачкою судових витрат по сплаті судового збору задовольнити.

Outcome: approved