Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

16 січня 2023 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/5229/22 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. 20 січня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва від представника відповідача - адвоката Фещенка І.С. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно витрат на правничу допомогу. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 25 січня 2023 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. Звертаючись із поданою заявою, представник відповідача зазначає, що разом із подачею пояснень на позовну заяву, ним було повідомлено про те, що відповідач очікує понести судові витрати понесені у зв`язку із наданням адвокатом правової допомоги. Вказав, що відповідно до умов укладеного із адвокатом договору та додаткової угоди № 1 до нього, відповідач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн, які він просить стягнути з позивача на користь [PERSON] 21 лютого 2023 року на адресу суду від представника позивача надійшов відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення (вх. № 10982), відповідно до якого представник позивача просить суд відмовити у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення. Разом із відзивом представником позивача було подано до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу до мінімально розумної суми. Від представника позивача - адвоката Гордієнко В.А. 28 лютого 2023 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 12418). Враховуючи те, що представником позивача 21 лютого 2023 року було подано відзив, у якому викладені заперечення щодо заяви про винесення додаткового рішення у справі та клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, з огляду на приписи нормичастини четвертої статті 270 ЦПК України, за якою неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд не вбачає доцільності у відкладення розгляду справи. У судове засідання 28 лютого 2023 року з`явився представник відповідача, який підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення, просив її задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд доходить до наступного висновку. АТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено. У заяві, яка була подана представником відповідача до суду протягом 5 днів після ухвалення судового рішення у справі, представник відповідача просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи. При цьому, стаття 141 ЦПК України не передбачає можливості поновлення строку для подання заяви про розподіл судових витрат, оскільки визначає такий строк подією, яка неминуче має настати (закінчення судових дебатів). Справа за позовом АТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості розглядалась судом за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача у письмових поясненнях, які були подані на позовну заяву, зазначав, що [PERSON] очікує понести витрати у зв`язку із отримання правової допомоги. Сама заява про ухвалення додаткового рішення також позивачем була подана в строки, визначені статтею 141 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування заяви про понесені відповідачем витрати на правничу допомогу, адвокат надав суду копію договору про надання правової допомоги № 29122022 від 29 грудня 2022 року, підписаний адвокатом Фещенком І.С, та Казбановим О.С., копію додаткової угоди № 1 до зазначеного договору, де зазначено обсяг та вид правової допомоги наданої адвокатом, а саме: ознайомлення та аналіз матеріалів справи; формування та визначення правової позиції; збирання доказів та матеріалів для підготовки відзиву або письмових пояснень до суду; вивчення та аналіз аналогічної судової практики подібних спорів; підготовка та подання відзиву або ж письмових пояснень до суду; представництво клієнта у судових засіданнях, в тому числі за участі помічника [PERSON] ; подання заяв, клопотань, заперечень тощо; отримання рішення суду, яке вступило в законну силу;надання усних консультацій для підготовки, що стосуються цивільної справи; копії прибуткових касових ордерів №29122022К від 29 грудня 2022 року та №16012023К від 16 січня 2023 року та квитанції до них, відповідно до яких [PERSON] сплатив адвокату Фещенку І.С. кошти у сумі 5000 грн. Отже, представником [PERSON] адвокатом Фещенком І.С. надано суду докази щодо витрат понесених відповідачем на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, що вказана категорія справ не є складною, що відповідно не потребує значного часу для професійного адвоката для складання відзиву чи пояснень на позовну заяву, враховуючи зміст, обґрунтування та викладені у письмових поясненнях обставини, з огляду на розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, те, що відзив на позову заяву адвокатом суду не подавався, виходячи з обсягу заявлених та фактично наданих послуг, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу та складність даної справи, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, та враховуючи подане представником позивача клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 3000 грн. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial