Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Компаніївської селищної ради Кіровоградської області, просить передати в натурі [PERSON] земельну ділянку площею 8,4969 га кадастровий номер 3522885400:02:000:0453, яка розташована на території колишньої Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, припинивши право комунальної власності територіальної громади в особі Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області. Визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 8,4969 га, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , факт смерті якої встановлено 23.03.2021 р. рішенням Компаніївського районного суду. [PERSON] приходилась матір`ю позивача. Заповіт від імені спадкодавця не складався та не посвідчувався. Після смерті [PERSON] залишилась спадкова маса, яка складається із земельної ділянки (паю), кадастровий номер 3522885400:02:000:0453 розміром 8,4969 га, що розташована на території Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, яка нині входить до складу Компаніївської селищної ради № 3 Компаніївського району Кіровоградської області с. Софіївка. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2021 [PERSON] визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] . Після вступу вказаного рішення до законної сили, Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину. 12.11.2021 державний нотаріус Компаніївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку відмовила. Підстави відмови грунтуються на тому, що з поданих документів вбачаються наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими правами та було рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання в судовому порядку. Враховуючи викладене та те, що вказане питання неможливо вирішити в позасудовому порядку, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів. Так, Софіївська сільська рада Компаніївського району Кіровоградської області звернулася до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини [PERSON] та визнання за територіальною громадою Софіївської сільської ради права власності на належну їй земельну ділянку, оскільки відсутні спадкоємці за законом та заповітом. 26.12.2008 р. рішенням Компаніївського районного суду про визнання спадщини відумерлою, що залишилася після смерті [PERSON] задоволено та визнано право на земельну ділянку (пай), що належала [PERSON] на підставі сертифікату про право на земельну ділянку (пай) серії КР №0096901 відумерлою спадщиною. Визнано власником територіальну громаду Софіївську сільську раду Компаніївського району Кіровоградської області. Вказаним рішенням встановлено, що: "згідно довідок №120,121 від 13.10.2008 р. померлій дійсно видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0096901, яка розташована на території Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області і вартість якої станом на 01.01.2008 р. становить 94128,98 грн." та "визнано право на земельну ділянку частку (пай), що належала [PERSON] на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії КР №0096901 відумерлою спадщиною". Вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] дійсно видавався сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії КР №0096901, котра розташована на території Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. Згідно до відповіді на запит до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області встановлено, що [PERSON] була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) колишнього КСП "Хлібороб" на території колишньої Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, що доданий до Державного акта на право колективної власності на землю КСП "Хлібороб". На ім`я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0096901, розміром 10,38 умовних кадастрових гектарів. Вказана земельна ділянка входить до складу спадщини. Позивач вказує, що він є спадкоємцем першої черги. Інших осіб, які б могли претендувати на отримання спадщини після смерті [PERSON] не має. Про розгляд справи в суді про визнання спадщини відумерлою позивачу нічого відомо не було, його про існування вказаної справи ніхто не повідомив. Також Позивач звертає увагу, що він є особою, яка має право на спадкування і він це право вже реалізував, прийнявши спадщину у встановленому законом порядку, проте на його спадкове майно вже було видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я Відповідача, а йому постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спірну спадщину, тому Позивач звертається до суду з позовною вимогою про передачу земельної ділянки в його приватну власність. Згідно ч.2 ст. 1280 ЦК України якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і зберіглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію. З аналізу діючого законодавства вбачається, що для повернення відумерлого майна в порядку ч.2 ст. 1280 ЦК України не вимагається попереднє скасування судового рішення про визнання спадщини відумерлою, тобто скасування судового рішення Компаніївського районного суду від 26.12.2008 р., яким визнано спадщину відумерлою, що залишилася після смерті [PERSON] не є необхідною умовою. Також позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 р. у справі №1-25\\2011, згідно якого, поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає в поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та в подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Поворот виконання застосовується щодо сторін саме виконавчого провадження. Проте право власності на відумерле майно набувається територіальною громадою на підставі судового рішення про визнання без застосування процедури примусового виконання. Відтак, територіальна громада, спадкодавець, спадкоємці не є сторонами виконавчого провадження. Внаслідок скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою відпаде правова підстава набуття територіальною громадою права власності на спадщину. Разом з тим, закон не містить прямого застереження про необхідність скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою для реалізації спадкоємцем свого права вимоги до територіальної громади. Таким чином, для пред`явлення спадкоємцем позову про повернення відумерлого майна не вимагається попереднє скасування рішення суду про визнання такого майна відумерлим. У протилежному випадку фактично нівелюється можливість застосування спадкоємцем спеціального способу захисту, визначеного ч.2 ст. 1280 ЦК України. Враховуючи викладене, те, що земельна частка (пай), яка належала [PERSON] виділена в натурі та є сформованою, визнана відумерлою спадщиною та передана у власність територіальної громади колишньої Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, на сьогодні - Компаніївська селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області, а отже спадкове майно зберіглося і може бути передано спадкоємцю. При цьому передача спадкового майна спадкоємцю припиняє його статус відумерлої спадщини та право територіальної громади на це майно. У зв`язку з викладеним, Позивач просить задовольнити зазначені вище позовні вимоги. Ухвалою суду від 17.10.2022 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 20.10.2022 року відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні, призначено підготовче судове засідання на 14.11.2022. Ухвалою суду від 05.12.2022 справу призначено до судового розгляду та витребувано спадкову справу заведену після смерті [PERSON] (а.с. 29,38, 70). 04.11.2022 Компаніївською селищною радою Кіровоградської області до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню за таких підстав: - Позивачем не надано зазначений в позові сертифікат, як основний правовстановлюючий документ, що посвідчує право на земельну частку (пай), а в матеріалах позовної заяви, зокрема в копії листа ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 18.05.2022 р. зазначено, що "На ім`я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0096901, розміром 10,38 умовних кадастрових гектарів. Оригінал сертифікату видано власнику, про що свідчить запис №281 від 25.02.1997 р."; - позивач вказує, що є особою, яка вже прийняла спадщину, однак одночасно в позові вказує, що "постійно на час смерті матері проживав та на даний час проживає в м.Новоукраїнка, про розгляд справи в суді про визнання спадщини відумерлою позивачу нічого відомо не було, його про існування вказаної справи ніхто не повідомляв". Як вказує Відповідач, поховання померлої матері здійснено не позивачем, свідоцтво про смерть видано лише 05.06.2021, протягом двадцять одного року позивач не цікавився, що сталося з матір`ю. В позові зазначено, що інших осіб, котрі могли б претендувати на отримання спадщини після смерті [PERSON] не має, але згідно Погосподарської книги Софіївської сільської ради, в померлої [PERSON] була донька - [PERSON] , яка також померла, та внук - [PERSON] ; - Також Відповідач звертав увагу на рішення Компаніївського районного суду від 26.12.2008 р. про визнання спадщини [PERSON] відумерлою, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання. Зазначене рішення стало підставою для реєстрації та видачі свідоцтва про право комунальної власності на спірну земельну ділянку. - Посилання представника позивача на рішення Компаніївського районного суду від 29.09.2021 р., яким позивачу визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , не стосується права на спадкування спірної земельної ділянки, тому як це рішення спрямоване на гарантування та відновлення права особи на прийняття спадкового майна померлої. При цьому, на час винесення зазначеного рішення - 29.09.2021 р., а також беручі до уваги рішення Компаніївського районного суду від 26.12.2008 р. про визнання спадщини відумерлою, земельна ділянка не перебувала в складі спадкової маси, оскільки з 22.02.2013 р. зареєстрована як комунальна власність Софіївської сільської ради. 14.11.2022 відповідачем подано відповідь на відзив, де зазначено, що Відповідачем не спростовано твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Так, відповідач в своєму відзиві не повністю трактує ст. 2 ЗУ " Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власників земельних ділянок (паїв)", посилаючись лише на перший абзац, згідно якого основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Дана стаття має продовження, відповідно до якого документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства (за наявності) чи нотаріально засвідчена виписка з неї (за наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Представник позивача вказував, що, оскільки отримати свідоцтво про право на спадщину, позивач не мав можливості, він звернувся до суду. Рішенням Компаніївського районного суду від 26.12.2008 р. про визнання спадщини відумерлою, що залишилась після смерті [PERSON] , визнано право на земельну частку (пай), що належала [PERSON] на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії КР 0096902 відумерлою спадщиною. Визнано власником територіальну громаду Софіївської сільської ради. Також вказаним рішенням встановлено, що "згідно довідок №120,121 від 13.10.2008 р. померлій дійсно видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0096901, яка розташована на території Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області і вартість якої станом на 01.01.2008 р. становить 94128,98 грн." та "визнано право на земельну ділянку частку (пай), що належала [PERSON] на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії КР №0096901 відумерлою спадщиною". Вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] дійсно видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0096901, яка розташована на території Софіївської сільської ради. Також представник позивача вказував, що відповідно до діючого законодавства, для повернення відумерлої спадщини в порядку ч.2 ст. 1280 ЦК України не вимагається попереднє скасування судового рішення про визнання спадщини відумерлою. Оскільки внаслідок скасування такого рішення відпаде правова підстава набуття територіальною громадою права власності на спадщину; фактично нівелюється можливість застосування спадкоємцем спеціального способу захисту, визначеному ч.2 ст. 1280 ЦК України. Також у відповіді на відзив представник позивача посилався на рішення Компаніївського районного суду від 29.09.2021 р. про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини з підстав, викладених в позовній заяві. На підставі викладеного, просить задовольнити позов в повному обсязі. Представником відповідача до суду 22.11.2022 р. подано заперечення на відповідь на відзив, згідно яких: щодо не висвітлення в повній мірі ст. 2 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власників земельних ділянок (паїв)" - Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства (за наявності) чи нотаріально засвідчена виписка з неї (за наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Норма ч.3 ст. 2 вказаного Закону передбачає посвідчення права на земельну частку (пай) громадян України, евакуйованих із зони відчуження, відселених із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Оскільки в позовній заяві не зазначено, що померла [PERSON] відноситься до вищевказаної категорії, необхідності у висвітленні даної частини не було. Посилання представника позивача на рішенням Компаніївського районного суду від 29.09.2021 р. (як такого, що посвідчує право на земельну частку (пай)), яким позивачу визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , не стосується права на спадкування спірної земельної ділянки, тому це рішення спрямоване на відновлення права особи на прийняття спадкового майна померлої. При цьому, на час винесення зазначеного рішення - 29.09.2021 р. та з огляду на рішення Компаніївського районного суду від 26.12.2008 р. про визнання спадщини відумерлою, земельна ділянка не перебувала в складі спадкової маси, оскільки з 22.02.2013 р. відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстрована як комунальна власність Софіївської сільської ради. Інші рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відносно Позивача - відсутні. Позивач в судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу за його відсутності, за участю його представника. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні поясненням, викладеними в позовній заяві та відповіді на відзив відповідача. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала пояснення, аналогічні поясненням, викладеними в відзиві на позовну заяву та в запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву. В подальшому надала заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача на підставі матеріалів, що знаходяться у справі (а.с.112). Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, про розгляд справи буз участі представника Компаніївської державної нотаріальної контори (а.с.76) \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтями 12,13 HYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_7467/ed_2022_10_18/pravo1/T04_1618.html?pravo=1" HYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_7467/ed_2022_10_18/pravo1/T04_1618.html?pravo=1" HYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_7467/ed_2022_10_18/pravo1/T04_1618.html?pravo=1"ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом\~частини 1статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, представника відповідача. дослідивши письмові докази, суд вважає встановленим наступне. [PERSON] , [INFO] , - є сином [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.12.2020. (а.с.13). Факт смерті [PERSON] встановлено рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2021 р. (а.с.108-111). Відповідно до\~свідоцтва про\~смерть (поновленого\~запису) серії [NUMBER] від 05.06.2021 року, [PERSON] померла [INFO] , після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. (а.с. 21). З довідки № 29-11-06-1090/2-22 від 18.05.2022 року, виданої Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області вбачається, що [PERSON] була включена до списку осіб, які маються право на земельну частку (пай) колишнього КСП "Хлібороб" на території колишньої Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, що доданий до Державного акта на право колективної власності на землю КСП "Хлібороб". На ім`я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КР №0096901, розміром 10,38 га. Оригінал сертифікату було видано власнику, про, що свідчить запис за №281 від 25.02.1997 та підпис в книзі обліку сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів КСП «Хлібороб» Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. (а.с. 14-15). Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2021 [PERSON] визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] (а.с.34-36). Після вступу вказаного рішення до законної сили, Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом або надання роз`яснення чи постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,4969 га, яка розташована на території Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3522885400:02:000:0453, яка належала [PERSON] , спадкоємцем якої є її син - [PERSON] 12.11.2021 державний нотаріус Компаніївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку відмовила. Підстави відмови грунтуються на тому, що з поданих документів вбачаються наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими правами та було рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання в судовому порядку. Відповідно до\~вказаної Постанови\~від 12.11.2021\~р.,\~для оформлення\~спадщини,\~яка складається\~з зазначеної\~земельної ділянки,\~спадкоємцем було\~надано такі\~документи: Свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 22.02.2013 р., згідно якого право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3522885400:02:000:0453 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав за Софіївською сільської радою Компаніївського району Кіровоградської області. Рішення Компаніївського\~районного суду\~від 26.12.2008\~р.\~про визнання\~спадщини [PERSON] \~відумерлою та\~визнання права\~власності на\~земельну ділянку\~площею 8,4969\~га,\~яка розташована\~на території Софіїської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області за територіальною громадою Софіїської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області.а.с. 16-18. Рішенням Компаніївського районного суду від 26.12.2008 р. про визнання спадщини відумерлою, що залишилася після смерті [PERSON] задоволено заяву Софіїської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області про визнання спадщини відумерлою, що залишилась після смерті [PERSON] .. Визнано право на земельну частку (пай), що належала [PERSON] на підставі сертифікату про право на земельну ділянку (пай) серії КР №0096901 відумерлою спадщиною. Визнано власником територіальну громаду Софіївську сільську раду Компаніївського району Кіровоградської області. Вказаним рішенням також встановлено, що: "згідно довідок №120,121 від 13.10.2008 р. померлій дійсно видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0096901, котра розташована на території Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області і вартість якої станом на 01.01.2008 р. становить 94128,98 грн." , а також, що "ніхто із спадкоємців не звертався з заявою про прийняття або відмовою у прийнятті спадщини та спадкоємець не склав заповіт". Розпорядженням голови Компаніївської РДА Кіровоградської області від 18.08.2010 "Про передачу у власність земельної ділянки площею 8,50 га ріллі територіальній громаді Софіївської сільської ради" передано територіальній громаді Софіївської сільської ради земельну ділянку площею 8,50 га ріллі, яка належала [PERSON] у власність для ведення сільськогосподарського виробництва (а.с.19-23). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.02.2013 р. земельна ділянка, кадастровий номер 3522885400:02:000:0453, за адресою Кіровоградська область, Компаніївський район, с\\рада Софіївська, площею 9,4969 га, державна реєстрація якої відбулась 07.02.2013 р. Підстава виникнення права власності розпорядження голови Компаніївської РДА №537-р від 18.08.2010 р. (а.с. 12). При дослідженні судом спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] №75/2021 встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , до нотаріальної контори звернувся тільки її син [PERSON] , інші спадкоємці не зверталися із заявами про відмову чи прийняття спадщини, свідоцтва про право на спадщину після її смерті не видавались (а.с.78-85). Згідно зі\~статтею 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 5\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ст. 1297 ЦК України). Згідно ч.2 ст. 1280 ЦК України, якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію. Враховуючи викладене, суд погоджується з позицією позивача та його представника, що для повернення відумерлого майна в порядку ч.2 ст. 1280 ЦК України не вимагається попереднє скасування судового рішення про визнання спадщини відумерлою, тобто скасування судового рішення Компаніївського районного суду від 26.12.2008 р., яким визнано спадщину відумерлою, що залишилася після смерті [PERSON] не є необхідною умовою. Згідно рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 р. у справі №1-25\\2011, поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає в поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та в подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Поворот виконання застосовується щодо сторін саме виконавчого провадження. Проте право власності на відумерле майно набувається територіальною громадою на підставі судового рішення про визнання без застосування процедури примусового виконання. Відтак, територіальна громада, спадкодавець, спадкоємці не є сторонами виконавчого провадження. Внаслідок скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою відпаде правова підстава набуття територіальною громадою права власності на спадщину. Закон не містить прямого застереження про необхідність скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою для реалізації спадкоємцем свого права вимоги до територіальної громади. Таким чином, для пред`явлення спадкоємцем позову про повернення відумерлого майна не вимагається попереднє скасування рішення суду про визнання такого майна відумерлим. У протилежному випадку фактично нівелюється можливість застосування спадкоємцем спеціального способу захисту, визначеного ч.2 ст. 1280 ЦК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. \~ \~ \~ \~Як встановлено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, те, що земельна частка (пай), яка належала [PERSON] виділена в натурі та є сформованою, визнана відумерлою спадщиною та передана у власність територіальної громади колишньої Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, на сьогодні - Компаніївська селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області, а отже спадкове майно зберіглося і може бути передано спадкоємцю, суд вважає позовні вимоги законними та обгрунтованими, тому такими, що підлягають задоволенню. Суд також погоджується з тим, що в таком випадку передача спадкового майна спадкоємцю припиняє його статус відумерлої спадщини та право територіальної громади на це майно. \~ \~ \~ \~Крім того, дослідивши надані суду докази, суд не погоджуться з позицією представника відповідача, викладеній в відзиві на позовну заяву, а також в запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву, а саме: щодо відсутності у справі сертифіката - як основного документу, що посвідчує право на земельну ділянку, оскільки зазначені вище матеріали справи, тому числі рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2008 р. про визнання спадщини відумерлою містять відомості щодо отримання померлою [PERSON] сертифікату на право на спірну земельну земельну ділянку (а.с.19-23). Про отримання померлою [PERSON] сертифікату також вказується в відповіді від 18.05.2022 року, виданої Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області, згідно якої на ім`я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КР №0096901, розміром 10,38 га (а.с.14-15); щодо позиції Відповідача про те, що Позивач не є єдиною особою, яка має право на спадкування, то суд вказане до уваги не приймає, оскільки згідно наданої спадкової справи, до Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звертався тільки [PERSON] . При цьому суд звертає увагу на ч.2 ст. 1272 ЦК України, у відповідності до якою за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (тобто при з`явленні інших спадкоємців, за наявності письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, в них є право також звернутись з заявою про прийняття спадщини); щодо наявності рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2008 р. про визнання спадщини відумерлою, яке набрало законної сили та є обовязковим для виконання, то з цього приводу суд веж висловив свою позицію, яка зазначена вище, про те, що для пред`явлення спадкоємцем позову про повернення відумерлого майна не вимагається попереднє скасування рішення суду про визнання такого майна відумерлим, оскільки в такому випадку фактично нівелюється можливість застосування спадкоємцем спеціального способу захисту, визначеного ч.2 ст. 1280 ЦК України. На підставі викладеного, даний цивільний позов підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стягненню також підлягають понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору у розмірі 992, 40 грн.

Outcome: approved