Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

У серпні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №0.012.123.0818.ФО_К від 08 серпня 2018 року у розмірі 109045,38 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3600 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08 серпня 2018 року між акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» та відповідачем було укладено кредитний договір №0.012.123.0818.ФО_К, відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 50000 грн., терміном користування до 08 серпня 2021 року. Відповідно до графіку погашення кредит надавався строком з 08.08.2018 року по 06.08.2021 року. За цей період відповідач, крім тіла кредиту у розмірі 50000 грн., повинен був сплатити проценти за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту. Всього сума платежів за кредитом протягом дії договору мала скласти 113611,01 грн. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та процентів не виконав, у зв`язку з чим, станом на 31.03.2021 року утворилася заборгованість у розмірі 109045,38 грн., з яких 8063 грн. 39 коп. заборгованість по тілу кредиту, прострочена на дату подання позову; 37119 грн. 25 коп. заборгованість по тілу кредиту, прострочена згідно графіку платежів; 87 грн. 33 коп. нараховані строкові проценти за кредитом; 12393 грн. 74 коп. прострочені відсотки кредитом; 1495 грн. строкова комісія за обслуговування кредиту; 40365 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту; 9521 грн. 67 коп. штрафи, пеня. 31.03.2021 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» укладено договір факторингу №31/03-2021, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Тому, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Ухвалою\~ Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіславши клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 08 серпня 2018 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0.012.123.0818.ФО_К, відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 50000 грн., терміном користування до 08 серпня 2021 року, зі сплатою щомісячно відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних та комісії за обслуговування кредиту в розмірі 2,99% від суми кредиту (п. 1.5.1, 1.5.3 кредитного договору) (а.с.15-19). Відповідно до графіку погашення кредит надавався строком з 08.08.2018 року по 06.08.2021 року (а.с. 20-21). Банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу обумовлену суму кредитних коштів. До позовної заяви надано виписку по особовому рахунку на ім`я [PERSON] , яка містить відомості та свідчить про використання відповідачем кредитних коштів, суму наявних коштів на поточному рахунку, здійснення платежів по погашенню боргу, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед АТ «ЮНЕКС БАНК» (а.с.30-63). 31 березня 2021 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» укладено договір факторингу №31/03-2021, згідно якого АТ "ЮНЕКС БАНК" відступило, а ТОВ "ФК "ОМЕГА ФІНАНС" набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 0.012.123.0818.ФО_К від 08.08.2018 року до [PERSON] . Дані обставини підтверджуються: протоколом електронного аукціону №UA-PS-2021-03-19-000106-1 (а.с.76); платіжним дорученням № 63 від 31.03.2021 (а.с.77); договором факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 (а.с.68-71); актом прийому-передачі прав вимоги до договору факторингу (а.с.72); реєстром прав вимоги (а.с.73-75). 15 квітня 2021 року позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення про відступлення прав вимоги №04-21/7/Ф і надано строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором №0.012.123.0818.ФО_К від 08.08.2018\~ року, яка складає 109045,38 грн. (а.с.64), надавши таким чином можливість відповідачу добровільно врегулювати заборгованість за кредитним договором. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість. Так, згідно реєстру прав вимоги (а.с.73-75) станом на 31.03.2021 заборгованість відповідача за кредитним договором 0.012.123.0818.ФО_К від 08.08.2018\~ становить 109045,38 грн., яка складається з наступного:\~ 8063 грн. 39 коп. заборгованість по тілу кредиту, прострочена на дату подання позову; 37119 грн. 25 коп. заборгованість по тілу кредиту, прострочена згідно графіку платежів; 87 грн. 33 коп. нараховані строкові проценти за кредитом; 12393 грн. 74 коп. прострочені відсотки кредитом; 1495 грн. строкова комісія за обслуговування кредиту; 40365 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту; 9521 грн. 67 коп. штрафи, пеня. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідач не надав жодного доказу того, що належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору. Зі змісту повідомлення про відступлення прав вимоги та реєстру прав вимоги станом на 31.03.2021 року вбачається, що розмір заборгованості та її складові не змінилися. Позивачем заявлено позовні вимоги в межах суми та складових, які зазначено у реєстрі прав вимоги, тобто у розмірі вимоги, який мав первісний кредитор. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне. Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В даному випадку відповідач не заявляв про неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката та не надав суду відповідних доказів. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано копія договору про надання правової допомоги від 05.04.2021 року, укладеного між адвокатським об`єднанням «Немесіда» та ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» (а.с. 78-80),\~ акт наданих послуг від 22.07.2022 року, згідно якого загальна вартість послуг адвоката складає 3600 грн., яка складається із: аналізу та вивчення матеріалів кредитної справи відповідача, проведення правового аналізу, визначення правової позиції у розмірі 1 200 грн., витрачено 1 годину 30 хвилин; складанням позовної заяви та доданих до неї документів, у розмірі 2000 грн., витрачено 2 години 30 хвилин; відправлення позовної заяви та доданих документів до суду у розмірі 400 грн., витрачено 0 годин 30 хвилин. Згідно платіжного доручення №37 від 22.07.2022 року позивач перерахував кошти адвокатському об`єднанню «Немесіла» оплату за надану правову допомогу у сумі 3600 гривень. (а.с.84). Враховуючи складність справи, кількість і зміст поданих представником позивача процесуальних документів, суд, з урахуванням вимог співмірності і розумності, вважає за необхідне стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 3600 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2481 грн., які позивач поніс при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного і

Outcome: approved