Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду, мотивуючи це тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина, в тому числі і житловий будинок [ADDRESS] . Згідно довідки від 16.09.2022 року № 214/01-16 приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області позивач - [PERSON] є єдиним спадкоємцем, що подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , проте постановою приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушка Д.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 02.02.2023 року за № 60/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за [ADDRESS] , що належав матері [PERSON] , оскільки позивачем не поданий документ, що підтверджує право власності на вказаний житловий будинок, а також право власності не зареєстроване. Державна реєстрація права власності житлового будинку з надвірними будівлями за вищевказаною адресою є неможливою, в зв`язку зі смертю матері позивача, а тому питання оформлення чи визнання права власності можливе лише в судовому порядку. Представник позивача у підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача у підготовче судове засідання теж не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову заперечень не надав. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10.02.2023 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачам строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог\~ст.178 ЦПК України\~відповідачі у встановлений судом строк відзиви не надали. Враховуючи те, що позивач та його представник позовні вимоги підтримують, а відповідач проти позову заперечень не надав, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200,\~206 ЦПК України.\~ Відповідно до ч.1\~ст.13\~ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши документи справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.11.2021 року Серія [NUMBER] , та про, що складено відповідний актовий запис № 366 (а.с.9). Той факт, що позивач - [PERSON] , є сином померлої [INFO] [PERSON] , підтверджується копією свідоцтва про народження позивача від 11.03.1983 року [NUMBER] (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, в тому числі і житловий будинок [ADDRESS] . Статтею 1218Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Так, статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно довідки від 16.09.2022 року № 214/01-16 приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області позивач є єдиним спадкоємцем, що подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.11). Проте, постановою приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушка Д.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 02.02.2023 року за № 60/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за [ADDRESS] , що належав матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки позивачем не поданий документ, що підтверджує право власності на вказаний житловий будинок, а також право власності не зареєстроване (а.с.10). Згідно архівної довідки, виданої 01.12.2022 року за № 77 КП «Олександрійське бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок за [ADDRESS] , станом на 01.01.2013 року в БТІ не зареєстровано (а.с.12). На цей житловий будинок позивачем було замовлено технічний паспорт, який був виготовлений 07.10.2022 року КП «Олександрійське бюро технічної інвентаризації» (а.с.13). З відомостей технічного паспорта на житловий будинок за [ADDRESS] встановлено, що роком завершення будівництва житлового будинку є 1962 рік. В той же час, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Міністерстві юстиції 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільного кодексу України та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Після набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Архівною довідкою від 01.12.2022 року № 77 виданою КП «Олександрійським МБТІ» підтверджується той факт, що за життя мати позивача не здійснила державну реєстрацію житлового будинку з надвірними будівлями відповідно до законодавства, що діяло на момент її смерті. Також, статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку. На підставі вищезазначених правових норм, враховуючи, що житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] побудовано до 05.08.1992 року, маючи в наявності технічний паспорт на даний житловий будинок, [PERSON] , будучи живою, повноцінно та безперешкодно могла зареєструвати право власності на належний їй будинок, а тому державна реєстрація права власності житлового будинку з надвірними будівлями за вищевказаною адресою є неможливою, в зв`язку зі смертю матері позивача, а тому питання оформлення чи визнання права власності можливе лише в судовому порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з вимогами ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі ст.392 ЦК України власник майна може подавати позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до положень статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved