Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходилась цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору : приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар Ірина Михайлівна, Ужгородський міський відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Івано-Франківськ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 24 жовтня 2022 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області вищевказана позовна заява задоволена, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28 січня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 253, згідно з яким звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру в [ADDRESS] що належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в рахунок погашення заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570) за кредитним договором № MKK7GA00000183 від 02.04.2007 в сумі 245 681.17 доларів США та витрати за вчинення напису в сумі 3500 грн. 21 жовтня 2022 року представником позивача було подано заяву у якій вказав, що в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України про наявність у нього витрат на професійну правничу допомогу, вказав, що докази понесення таких будуть надані в строки, визначені ЦПК України. 28 листопада 2022 року до суду від представника позивача - адвоката Шпуганича В.П. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. До заяви долучено докази направлення такої іншим учасникам справи. В обґрунтування заяви вказує, що у Договорі від 15.11.2021 вартість послуг погоджена в сумі 50 000 гри. У договорі, а саме п. 6.4. сторони погодили що результати виконаних робіт, їх вартість, кількість витраченого часу відображаються в акті виконаних робіт. 18.11.2022 між [PERSON] та адвокатом Шпуганич В.П. складено акт виконаних робіт (наданих) послуг з якого вбачається що адвокатом надано, а замовником отримано юридичні послуги на суму 50 000 гри. які було обумовлено актом виконаних робіт (наданих послуг). Враховуючи наведене представник позивача просив ухвалити у справі № 308/15345/21 додаткове рішення яким стягнути з Акціонерного товариства «Приват Банк» на користь [PERSON] , [INFO] витрати за надання професійної правничої допомоги в суді першої інстанції на суму 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. У відповідності до ст. 270 ЦПК України суд ухвалює додаткове судове рішення без виклику сторін. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2022 року позовну заяву задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28 січня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 253, згідно з яким звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру в [ADDRESS] що належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в рахунок погашення заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570) за кредитним договором № MKK7GA00000183 від 02.04.2007 в сумі 245 681.17 доларів США та витрати за вчинення напису в сумі 3500 грн. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення у справі № 308/15345/21 від 24.10.2022 року судом не було вирішено питання про судові витрати, а саме про витрати на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про винесення додаткового рішення у справі з даного питання. Так, у відповідності до ч. ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження)». Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Судом встановлено, що 15 листопада 2021 року між адвокатом Шпуганич В.П. та Шванда Т.Ю. було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги. Згідно розрахунку вартості робіт (послуг) від 17.11.2021 року, вартість виконаних робіт (наданих послуг) за згодою сторін у договорі визначено в сумі 50 000 грн. До заяви про ухвалення додаткового рішення було долучено акт виконаних робіт (надання послуг) від 18.11.2022, відповідно до якого адвокатом надано послуги за договором про надання правової (правничої) допомоги в розмірі 50 000 грн. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial