Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього аліменти на її утримання, у якості дружини з якою проживає дитина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4000 грн щомісячно до досягнення дитиною трьох років, а саме до [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони з 14 серпня 2014 року перебували у шлюбі, який рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2018 року розірвано. 19 лютого 2021 року сторони знову уклали шлюб. Від першого та другого шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає грошових коштів ні на утримання дітей, ні на утримання позивача, хоча є працевлаштованим та має щомісячний дохід з офіційних та неофіційних джерел у розмірі близько 35000 грн. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що сторони були одружені з 14 серпня 2014 року, який рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2018 року, яке набрало законної сили 28 січня 2019 року, розірвано (а.с.7,10). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.11,12 зворотна сторона). 19 лютого 2021 року сторони знову уклади шлюб, який рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, що набрало законної сили 27 вересня 2022 року, також розірвано (а.с.11 зворотна сторона,25-26). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Також судом встановлено, що сторони проживають окремо, діти проживають з позивачем. 05 вересня 2022 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на користь матері [PERSON] , починаючи з 01 вересня 2022 року до досягнення дітьми повноліття. (а.с.27-28). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно ч.ч.2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.\~Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач має задовільний стан здоров`я; матеріали справи не містять відомостей, що відповідач має інших дітей та утриманців, а також стягнення за виконавчими документами. Відповідно до ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належних та допустимих доказів того, що відповідач має щомісячний дохід у розмірі близько 35000 грн позивачем суду не надано. Таким чином, з урахуванням викладеного,\~суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів є надмірним, і такими, що відповідають як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону будуть аліменти на утримання позивача у розмірі 2000 грн щомісяця, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне\~виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40\~грн. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Частиною восьмою статті 141 ЦПК України також передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивач просила також стягнути з відповідача судові витрати по справі та у позовній заяві зазначила, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач понесла та очікує понести у зв`язку з розглядом справи на правову допомогу становить 4000 грн. На підтвердження понесених судових витрат суду надано копію Договору про надання правової (юридичної) допомоги №03/03/22 від 30 березня 2022 року; копію акту наданих послуг по договору про надання правової допомоги №03/03/22 від 30 березня 2022 року; копію розрахунку витрат на правову допомогу по договору №03/03/22 від 30 березня 2022 року на суму 4000 грн, які складаються з ознайомлення з документами на суму 150 грн, збір доказів для звернення до суду та підготовка і направлення адвокатського запиту на суму 750 грн, складання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку на суму 3000 грн, формування та подання позову до суду на суму 200 грн; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.5-6, 6 зворотна сторона, 14-15). Проте, суд звертає увагу на те, що частина з наданих послуг не може бути віднесена до правничої допомоги. Так, згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. У п. 9 ч.1 ст.1 закону №5076-VI установлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 закону №5076-VI). Відповідно до ст.19 закону №5076-VI видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Отже, ознайомлення з документами та формування і подання позову до суду на суму 150 грн та 200 грн відповідно не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в ст.ст.1,19 закону №5076-VI. Що стосується збору доказів для звернення до суду та підготовка і направлення адвокатського запиту на суму 750 грн, судом враховується наступне. До позовної заяви позивачем долучено копію адвокатського запиту від 30 березня 2022 року адресованого ТОВ «ЮДЖИН ЛОДЖІСТІКС» (а.с.13). Однак позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу того, що такий запит було спрямовано ТОВ «ЮДЖИН ЛОДЖІСТІКС» (поштові відомості, відмітка про отримання уповноваженою особою товариства особисто такого запиту, тощо). Сам факт складання такого запиту не свідчить про здійснення збору доказів. Таким чином, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу лише у розмірі 3000 грн за складання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку. Крім того, судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Outcome: partial