Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 16.07.2011 вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 63. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін стало неможливим та нестерпним через сімейне насильство. Позивач втратила душевний спокій через приниження та образи від відповідача. Їх сім`я розпалася, шлюбні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, збереження сім`ї позивачка вважає неможливим. Тому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », понесені судові витрати стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Пояснила, що в наданий їм з відповідачем судом строк для примирення вони не помирилися. Шлюбні відносини вони не підтримують з серпня 2022 року та з того часу проживають окремо, господарства разом не ведуть, мають різні бюджети. Спільно проживати з відповідачем однією сімєю вона категорично не бажає, тому наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що хоче зберегти сімю. Йому не зрозуміло, чому позивач бажає розірвати шлюб, адже обєктивні причини для цього, на його переконання, відсутні. Разом з тим, не заперечив, що вжиті судом заходи для примирення результату не дали, вони з позивачем проживають окремо з серпня 2022 року. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 19.08.2022 Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області 16.07.2011, про що зроблено актовий запис № 63. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 6). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 7), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 8) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 9). Згідно ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.10.2022 сторонам надано строк для примирення терміном три місяці (а.с. 42). За змістом ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено, шлюбні відносини сторони не підтримують з серпня 2022, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вважає його лише формальністю, оскільки фактично сімя розпалася та наміру її зберегти вона не має. Доводи відповідача про можливість збереження шлюбу суд відкидає, адже судом вживалися заходи щодо примирення подружжя, однак вони не привели до порозуміння між сторонами, в тому числі до бажання позивача зберегти шлюб. За таких обставин суд доходить висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв`язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Підстав для відновлення позивачу дошлюбного прізвища суд не вбачає, оскільки вона виявила бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 992, 40 грн. ( а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved