Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

У листопаді\~2022\~року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Позовні вимоги\~обґрунтовано тим,\~що позивач є власником будинку [ADDRESS] , на підставі Договору купівлі-продажу від 8 грудня 1997 року. У вказаному будинку з 20 травня 2021 року зареєстрована відповідач, [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є матір`ю позивача. [PERSON] не проживає в спірному будинку і не користується жилим приміщенням з дня реєстрації, 20.05.2021 р., до цього часу. Відповідачка постійно проживає по [ADDRESS] . Особисті речі відповідача в будинку відсутні, зацікавленості в користуванні житловим приміщенням в спірній квартирі остання не виказує, комунальні послуги не сплачує. Відповідач більше\~одного року,\~без поважної\~причини,\~не користується\~жилим приміщенням\~у будинку\~ [ADDRESS] .\~Наявність реєстрації\~відповідача в\~належному позивачу\~будинку перешкоджає\~реалізації права\~власності позивача\~на житло,\~ у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом. Судом вірно встановлено прізвище ім`я по батькові відповідача [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явилася разом з позовом подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за її відсутності суду, не надала. Судом відповідно до ч.4 ст.223, ст.ст.280,281 ЦПК України ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено,\~що відповідно до договору купівлі - продажу від 08 грудня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Богатовою І.О., [PERSON] придбала у [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] (арк.с.9-9 зворот). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є матір`ю [PERSON] (арк.с.7 зворот). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 10999314, земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності, частка власності 1/1, належить [PERSON] (арк.с.10 зворот). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 157723443, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності, частка власності 1, належить [PERSON] (арк.с.8 8 зворот). Відповідно до відповіді Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 15.11.2022 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 20.05.2021 року по теперішній час (арк.с.15). Відповідно Акта про не проживання особи за місцем реєстрації від 02.11.2022 року, складеного [PERSON] , підписаного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , затвердженого КУ Покровський координаційний комітет самоорганізації населення, за адресою: м. Покровськ, вул. Маршала Москаленко, буд. 32, зареєстрована мати [PERSON] , 1950 року народження, але фактично не мешкає з 20.05.2021 року (арк.с.6). Відповідно до\~\~ст.47 Конституції України\~кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до\~ст.379 ЦК України\~\~житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно із\~ст.64 ЖК України\~\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до\~ст.9 ЖК України\~\~ ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до ч.1\~ст.71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Аналіз статей\~\~71,72 ЖК України\~дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням за одночасної наявності двох умов: непроживання особи в житловому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин на це. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Вичерпного переліку поважних причин непроживання в житловому приміщенні законодавством не встановлено, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує в кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи і правил\~\~ЦПК України\~щодо оцінки доказів. Згідно зі\~\~ст.72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України,\~\~при цьому саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені\~\~ст.71 ЖК України\~строки у жилому приміщенні без поважних причин. Позивачем доведений факт відсутності [PERSON] у спірному житловому приміщенні більш ніж шість місяців. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будь яких заяв та клопотань суду не подавала, не спростувала обставини, щодо не проживання в будинку, який належить позивачу. Відповідно до\~ст. 77\~\~ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Отже, позивач, відповідно до вимог ст.12 ЦПК України, довела за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.76-78 ЦПК України, зазначені у позовній заяві обставини того, що в будинку [ADDRESS] відповідач не проживає понад один рік, а лише зареєстрована в ній. Отже, позовні вимоги про визнання [PERSON] , такою, що втратила право користування\~будинком [ADDRESS] , є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, так як позивачем не заявлено вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат зі сплати судового збору, судові витрати залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved