Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шарков О.О. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та стягнення судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис № 978 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» заборгованості за період з 21.08.2015 по 16.11.2021 у розмірі 45 194,99 грн. Виконавчий напис позивач вважає таким, що не підлягає виконанню, оскільки він був вчинений на підставі кредитного договору, який не було посвідчено нотаріально та без документів які підтверджують безспірність вимог банку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.01.2023 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників судового розгляду в судове засідання, а також витребувано від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шаркова О.О. копію виконавчого напису № 978 виданого 13.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення заборгованості з [PERSON] та копію заяви (оферти) № 200326969 від 21.08.2015 на підставі якої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис № 978 від 13.01.2022 про стягнення заборгованості з [PERSON] (а.с. 40-41 зв.). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була направлена відповідачу за вказаною у позові адресою та повернулася до суду з довідкою АТ Укрпошта про відсутність адресата за вказаною адресою. Відзив на позов відповідачем не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, позивач не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 13.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 978, за яким з позивача [PERSON] звернено стягнення за договором № 200326969 від 21.08.2015, укладеним з ПАТ «БАНКМИХАЙЛІВСЬКИЙ», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги № 7_БМ від 20.07.2020, укладеним з ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та Договором відступлення права вимоги № 516/ФК-21 від 01.12.2021 укладеним з ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» та Договором відступлення права вимоги № 516/ФК-21/1 від 01.12.2021 є ТОВ «Фінансово-правова група лекс». За виконавчим написом стягнуто заборгованість за період з 21.08.2015 по 16.11.2021, сума заборгованості становить 45 194,99 грн., що складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 14 902,38 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими доходами у розмірі 30 292,61 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто 850 грн. Загальна сума до стягнення становить 46 044,99 грн. На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. від 13.01.2022, зареєстрованого в реєстрі за № 978, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шарковим О.О. 09.02.2022 відкрите виконавче провадження № 68558321 (а.с. 12-13). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів встановлено Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 13.01.2022 убачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення спірного виконавчого напису 13.01.2022 були відсутні правові підстави для його вчинення. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Вказані правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. у редакції від 29.11.2001 року передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. При цьому визначено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вирішенні спору суд також враховує правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року по справі № 757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року по справі № 158/2157/17, відповідно яких для вчинення виконавчого напису нотаріусу слід надавати серед інших документів оригінал нотаріально посвідченого договору. Укладена між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» заява (оферта) № 200326969 від 21.08.2015, яка була надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не була посвідчена нотаріально, а отже спірний виконавчий напис не підлягає виконанню. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вищенаведені обставини свідчать про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, тому, враховуючи предмет спору, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу судових витрат між сторонами з відповідача ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави у розмірі 992,40 грн. (а.с. 11). В частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, опис виконаних адвокатом робіт, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «ТРАЯ» 28.11.2022 укладено Договір про надання правової допомоги (а.с. 25-27, далі - договір). Відповідно до п. 1.1 договору, Клієнт доручає, а Адвокатське Об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу. Згідно п. п. 4.2, 4.3 договору, розмір гонорару за правову допомогу за цим Договором становить 2 000 грн. за 1 годину роботи Адвоката. За результатами надання правової допомоги складається Акт, що підписується представниками кожної зі сторін (сторонами). В матеріалах справи наявні Акт № 1 приймання-передачі наданих послуг від 07.12.2022, який містить перелік виконаних робіт по підготовці позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню із зазначенням кількості витраченого часу 2 години вартістю 4 000 грн., та рахунок-фактура № 1 від 07.12.2022 на суму 4 000 грн. (а.с. 28, 29). Крім того, до матеріалів справи долучено копію квитанції № 11А4-СМЕК-236Н-ТЕ7Х від 09.12.2022 про оплату [PERSON] на користь АО «ТРАЯ» грошових коштів у розмірі 4 000 грн. (а.с. 30). Надавши оцінку наданим стороною позивача доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача судових витрат, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

Outcome: approved