Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Наразі [PERSON] отримує державну допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн., що є недостатнім для утримання її та дитини. [PERSON] працює мастером в АТ «Одеський припортовий завод», але в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 24.02.2023 відкрито провадження у даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначити судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Дослідивши матеріали справи та додані документи, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи [INFO] у сторін народилась дитина [PERSON] . Відповідач є батьком [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). За приписами статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України,жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно з ч. 2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право жінки-матері на своє утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що жінка, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить жінці-матері незалежно від цієї обставини. Відповідач не заперечував факту того, що він є батьком дитини і того, що наразі дитина залишилась проживати із матір`ю. Також [PERSON] не надав до суду заперечень і щодо заявленого [PERSON] розміру аліментів на її утримання, відомостей щодо свого матеріального стану, а також доказів про перебування на його утриманні інших осіб. Навпаки, відповідач беззастережно визнав позовні вимоги. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому, зважаючи на обґрунтованість вимог позивача, а також на визнання позову відповідачем, суд дійшов до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду 16.02.2023, та до досягнення [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача. Відповідно до ст.142 ЦПК, оскільки відповідач позов визнав, то з нього необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, тобто 536,80 грн., на користь держави.

Outcome: approved