Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

13 грудня 2022 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. Позивач посилається на те, що він є співвласником квартири за адресою [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований у квартирі, але з 2007 року по теперішній час фактично в ній не проживає. Реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає позивачу у користуванні майном повною мірою. Відповідач є родичем позивача, але не є членом його сім`ї і співвласником квартири, не несе витрат за комунальні послуги, не бажає добровільно знятися з реєстрації. Позивач просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою за адресою [ADDRESS] шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування цією квартирою. Ухвалою від 19 грудня 2022 року було відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [INFO] , призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою фактичного проживання, поштове відправлення отримано 02 лютого 2023 року, відзиву на позов не надійшло. Сторонами не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, також не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Тому відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 12 грудня 2002 року Відділом по обліку та розподілу житлової площі. Частка кожного співвласника складає 1/4. Право власності зареєстровано КП Павлоградське міжміське БТІ, 19 грудня 2002 року записане у реєстрову книгу за № 59-194. (а.с.8) Довідкою про реєстрацію та склад сім`ї №6229 від 08 грудня 2022 року, підтверджується, що за адресою [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Відповідач [PERSON] є родичем (онуком) позивача і не є співвласником квартири. Згідно з актом, складеним головою ОСББ «Сташкова, 23» 07 грудня 2022 року за участю сусідів, [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживає, починаючи з 2007 року і по теперішній час. (а.с.9) Співвласниками квартири за адресою [ADDRESS] було подано заяву до Центру надання адміністративних послуг про зняття [PERSON] із зареєстрованого місця проживання у цій квартирі. 07 грудня 2022 року було відмовлено у знятті відповідача із зареєстрованого місця проживання на підставі пункту 3 статті 18 Закону України «Про правовий режим надзвичайного стану». (а.с.11-12) За змістом статей 317, 319,\~321 Цивільного Кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Позивач просить захистити своє порушене право таким чином: усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. З матеріалів цивільної справи видно, що відповідач не проживає за адресою реєстрації, не пов`язаний із співвласниками квартири спільним побутом. Відповідач був зареєстрований у квартирі і набув право користування чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. При цьому відповідач фактично не проживає у житловому приміщенні і не користується ним, однак не знявся з реєстрації, що може бути перешкодою у розпорядженні позивача своїм майном. Тому право відповідача на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу співвласника цього майна на підставі частини 2 статті 406 Цивільного кодексу України. Таким чином позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп, що підтверджується квитанцією (а.с.1). Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на сплату судового збору у розмірі 992 грн 40 коп.

Outcome: approved