Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося АТ\~«Альфа-Банк»\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~ст.\~625\~ЦК України та просить суд стягнути з відповідача на їх користь 102 161,21 грн. 3% річних; 447\~988,48 грн. інфляційних втрат, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8252,25 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2007/13-2.06/533, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 118 919 дол. США. Відповідно до затвердженого передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішення єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Альфа-Банк» став правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків після АТ «Укрсоцбанк». Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2011 року про справі № 1519/2-3203/11 задоволено позовні вимоги АТ «Укрсоцбанк» та стягнуто з [PERSON] суму боргу у розмірі 1\~135 124,60 грн. На час звернення з позовом, рішення суду відповідачем не виконане. Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ст. 625 ЦК України позивач просив позов задовольнити. Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся заздалегідь належним чином, причину неявки суду не повідомив. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2007/13-2.06/533, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 118\~919 дол. США. Відповідно до затвердженого передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішення єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Альфа-Банк» став правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків після АТ «Укрсоцбанк». Згідно статуту АТ «СЕНС БАНК» АТ «СЕНС БАНК» є правонаступником усіх прав та зобов`язань АТ «Альфа Банк». Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2011 року про справі № 1519/2-3203/11 задоволено позовні вимоги АТ «Укрсоцбанк» та стягнуто з [PERSON] суму боргу у розмірі 1\~135 124,60 грн. Рішення суду набрало законної сили 27.12.2011р., однак відповідачем не виконане. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. За змістом статей 524,533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом вказаної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 березня 2016 року у справі №6-2168цс15 та Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З матеріалів справи вбачається, що відповідач станом на дату звернення АТ «Альфа-Банк» до суду, має грошове зобов`язання перед Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та правонаступником якого є АТ «СЕНС БАНК» на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2011 року по справі № 1519/2-3203/11 про стягнення з [PERSON] суми боргу у розмірі 1\~135\~124,60 грн. Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами наявні грошові зобов`язання. З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, які не виконані боржником в повному обсязі, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України. В позовній заяві позивач зазначає про те, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат відповідно до положень ст.625 ЦК України здійснюється на тіло та відсотки по кредиту, встановлені рішенням суду. Суд погоджується з розрахунком 3% річних та інфляційних втрат, наданим позивачем, згідно якого сума заборгованості за ставкою 3% річних на кредитну заборгованість складає 102161,21грн., сума заборгованості за інфляційними витратами складає 447988,48грн.. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно з ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином законодавство України передбачає обов`язок боржника (відповідача) добровільно і своєчасно виконати рішення суду. В свою чергу, положеннями ч.2 ст.18 ЦПК України передбачено, що невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. З врахуванням вищезазначеного, вимоги позивача\~АТ «СЕНС БАНК» підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрати суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved