Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до ТОВ «Відродження» про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки. В обґрунтування поданого позову зазначено, що вона являється власником земельної ділянки площею 3,030 га, кадастровий номер 1224255100:01:008:0093, яка розташована на території Покровської селищної ради Синельниківського (Покровського) району Дніпропетровської області. 25.10.2004 року між позивачкою та ТОВ «Відродження» було укладено Договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, відповідно до умов якого відповідач зобов`язувався протягом строку дії договору оренди земельної ділянки за кожен рік користування земельною ділянкою, не пізніше 30 листопада кожного року дії договору оренди сплачувати орендну плату. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 22.02.2023 року №0427-23-00497, орендна плата за 2021 рік складає 10422,36 грн., що за мінусом податку в до виплати на руки становить 8546,34 грн. [PERSON] неодноразово зверталася в усній формі до ТОВ «Відродження» щодо виплати їй заборгованості з орендної плати, але до цього часу дане питання залишилося не вирішеним. В зв`язку з чим, [PERSON] просить стягнути з ТОВ «Відродження» на її користь заборгованість зі сплати орендної плати за 2021 рік за договором оренди земельної ділянки за кадастровим номером: 1224255100:01:008:0093, укладеним 25.10.2004 року, з урахуванням пені, 3% річних та інфляції в загальному розмірі 22799,21 грн.; стягнути з відповідача судові витрати. Розгляд справи здійснювався на підставі ст. ст. 274, 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст.ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП №024034 є власником земельної ділянки площею 3,030 га на підставі рішення сесії Покровської селищної Ради народних депутатів №9/23 від 28.12.1999 року. Земельна ділянка розташована на території КСП «Побєда» Покровської селищної ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.5). 25.10.2004 року між [PERSON] та ТОВ "Відродження" було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 3,030 га. Договір зареєстрований 15.02.2005 року у книзі реєстрації договорів оренди землі в ДП «Центр ДЗК» за №4/040502500305 (а.с.6-7). 01.08.2017 року між [PERSON] та ТОВ "Відродження" було укладено Договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, земельної частки (паю) №б/н від 25.10.2004 року, згідно з умовами якого, за кожен рік використання землі Орендар нараховує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 8788,82 грн., до виплати на руки 7075,00 грн. Сплачується орендна плата до 30 листопада кожного року дії договору оренди (а.с.8). Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним Кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. За змістом статті 1 вказаного Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному законодавству на час укладення договору оренди. Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.410 ЦК України землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування землею. Згідно ст.24 ч. 1 Закону України « Про оренду плати землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначає орендну плату за землю як платіж, який орендатор вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2022 року станом на 22.02.2023 року, ТОВ «Відродження» було нараховано орендну плату у розмірі 10422,36 грн., утриманий податок на доходи фізичних осіб складає 1876,02 грн. (а.с.9). З п.13 відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 22.02.2023 року №0427-23-00497 вбачається, що в грудні 2021 року орендну плату за користування земельною ділянкою виплачено в розмірі 8695,65 грн., проте, дану орендну плату сплачено за 2020 рік, так як в грудні 2020 року в графі «сума виплаченого доходу» п.4 зазначено 0,00 грн., а в графі «нараховано» зазначено розмір орендної плати 8695,65 грн. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачем належним чином не виконуються взяті зобов`язання за договором оренди, у зв`язку з чим, ТОВ «Відродження» має перед позивачкою заборгованість із виплати орендної плати за 2021 рік за договором оренди земельної ділянки площею 3,030 га, кадастровий номер 1224255100:01:008:0093 на суму 8546,34 грн. Доказів зворотного (повної або часткової сплати орендної плати) відповідачем суду не надано. Таким чином, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання перед позивачем, а отже, є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат, 3 % річних та пені. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, згідно розрахунку, загальна сума 3% річних (на суму боргу 8546,34 грн.) за період прострочення виплати орендної плати за 2021 рік, а саме з 01.12.2021 року по 23.02.2023 року (всього 449 днів) становить 315,00 грн.; сума інфляційного збільшення становить 2425,51 грн. Крім того, на підставі ст. 549 ЦК України боржник за невиконання, або неналежне виконання договірних зобов`язань повинен сплатити неустойку (штраф, пеню). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п.11 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,3% від несплаченої суми за кожний день прострочення. Таким чином, сума пені по заборгованості за договором оренди земельної ділянки на суму 8546,34 грн. за період з 01.12.2021 року по 23.02.2023 року (всього 449 днів) становить 11512,36 грн. (0,3% на суму 8546,34 грн. становить 25,64 грн. за один день * 449 днів = 11512,36 грн.). Крім того, згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1073,60 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви. На підставі наведеного та

Outcome: approved