Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Оліферук Ж.А., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він перебував з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2017 по 26.11.2019. Шлюб було розірвано рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26.11.2019. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , які проживають із позивачем та знаходяться на його утриманні. Сторони припинили шлюбні відносини та проживали окремо з грудня 2017 року, що також встановлено рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26.11.2019 про розірвання їх шлюбу. Проте, під час формального перебування позивача та відповідача у шлюбі, відповідач [PERSON] мала стосунки з відповідачем [PERSON] , та [INFO] [PERSON] народила від [PERSON] сина [PERSON] , батьками якого записані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Позивач не є біологічним батьком дитини, а відповідач [PERSON] в свою чергу визнає, що він є батьком дитини [PERSON] , [INFO] [PERSON] з моменту народження дитини [PERSON] і по теперішній час виконує батьківські обов`язки стосовно останнього, опікується ним та проживає з ним. Відповідач [PERSON] власноруч написав заяву про визнання батьківства, проте відмовляється добровільно звернутися до Відділу РАЦС щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] .. Враховуючи вищевикладене позивач змушений звернутися з даним позовом до суду, та просить суд виключити відомості про нього, як про батька з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , та вважати батьком дитини [PERSON] . Ухвалою суду від 14.12.2022 відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Оліферук Ж.А. у підготовче засідання не з`явилися, остання надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, також зазначила, що позовні вимоги вона визнає, а обставини, викладені у позовній заяві, відповідають дійсності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в заяві також вказав, що позовні вимоги визнає, він дійсно є батьком [PERSON] , [INFO] , дитина зі свого народження постійно проживає з відповідачем [PERSON] . Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради Карназей А.І. у підготовче засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 80 ЦПК України зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що визнання відповідачами позову в частині вимоги про виключення запису про особу, як батька з актового запису про народження дитини не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2017 року, який рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області № 679/1537/19 від 26 листопада 2019 року розірвано. Рішення набрало законної сили 27 грудня 2019 року (а.с. 10-11). [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . У графі батьки батьком зазначений - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 125 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на штучне запліднення своєї дружини. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до пункту 8 вказаної Постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про оспорювання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Підставою для категоричного висновку для оспорювання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачі визнали позов, підтвердивши, що позивач [PERSON] не є батьком [PERSON] , [INFO] , виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності цивільного судочинства, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, виключивши з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] як про батька дитини. Щодо вимоги позивача про визнання [PERSON] батьком дитини суд зазначає наступне. Відповідно до статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, орган державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Тобто, позивач не може бути суб`єктом звернення до суду з вимогою про визнання батьківства за відповідачем, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні вимоги позивача про визнання [PERSON] батьком дитини. При цьому, суд зазначає, що законом визначено порядок, як досудового врегулювання питання щодо визнання батьківства за добровільною заявою особи, яка вважає себе батьком, так і судового врегулювання за заявою певного кола осіб, яким надано таке право. Враховуючи вищевикладене, суд не приймає визнання відповідачами позову в частині визнання [PERSON] батьком дитини, оскільки таке визнання суперечить закону. На підставі ст. 136 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial