Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в обґрунтування зазначивши наступне. На засіданні комісії з питань захисту дитини виконавчого комітету Дмитрушківської сільської ради розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] та прийнято рішення про доцільність звернення до суду з такою вимогою. Так, позивачем встановлено, що мати дитини [PERSON] фактично проживає зі своїм співмешканцем [PERSON] в с. Текуча Уманського району Черкаської області, є безробітною, по місцю проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, схильна до вчинення правопорушень, сімейні стосунки із співмешканцем вирішує через п`яні сварки та бійки, внаслідок чого неодноразово викликалися працівники поліції, до старостату надходили численні скарги від жителів села. Крім того, вона народила п`ятьох дітей і у 2020-2022 роках була позбавлена батьківських прав відносно чотирьох із дітей і діти зараз влаштовані у сімейні форми виховання. [INFO] в пологовому відділенні КНП «Уманська ЦРЛ» народила п`яту дитину, яку з моменту народження відмовилася годувати та доглядати за нею. 15.12.2021 року повідомивши медперсонал про те, що поїде додому для створення належних умов для проживання новонародженій дитині, пішла і станом на 21.12.2021 року не поверталася. З моменту свого зникнення до пологового відділення лікарні не телефонувала, долею дитини не цікавилася, участі у догляді та утриманні не брала. У зв`язку з цим, працівниками закладу охорони здоров`я, ювенальної превенції ГУНП в Черкаській області, служби у справах дітей 21.12.2021 року було складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я. Після чого, рішенням виконавчого комітету Дмитрушківської сільської ради дитину було влаштовано до комунального закладу «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини» Черкаської обласної ради. За період перебування дитини у вказаному закладі [PERSON] ні по місцю свого проживання, ні по місцю реєстрації, не створила і не намагалася створити належні умови для повернення дитини додому. В кімнатах повна антисанітарія, безлад, сморід, речі розкидані, постіль брудна, належні умови для повернення дитини в сім`ю відсутні. З пояснень старости села Текуча вбачається, що відповідач [PERSON] постійно перебуває в стані алкогольного сп`яніння або ж в стані похмілля, в будинку антисанітарія, посуд не митий, продукти харчування відсутні тощо. Батько дитини - [PERSON] інвалід ІІ групи загального захворювання, позбавлений батьківських прав відносно старших чотирьох дітей. З 23 лютого 2017 року перебуває у Звенигородському будинку-інтернаті для інвалідів та престарілих на повному державному утриманні. Стверджує, що це не його дитина і участі в утриманні дитини брати не може, так як, у зв`язку з інвалідністю, сам потребує сторонньої допомоги. Під час перебування малолітнього в установі ні батьки дитини, ні близькі родичі його не відвідували, до закладу не телефонували, здоров`ям не цікавилися, участі в утриманні та вихованні не брали. Письмових та усних запитів про малолітнього на адресу Будинку дитини не надходило. Вказані факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як злісне ухилення від виховання дитини батьками, свідомого нехтування ними своїх обов`язків, у зв`язку з чим і вимушені звернутися до суду з цим позовом. Просять суд постановити рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] . Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені у визначеному порядку, про причини неявки суд не повідомляли, відзиву або будь-яких заяв щодо розгляду справи у їх відсутність, на адресу суду не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частинами 2, 3 статті 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п. 15 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з принципом ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), батьками [PERSON] , [INFO] , записані: матір`ю [PERSON] , батьком - [PERSON] . Актовий запис про народження № 715, згідно витягу з якого, сформованого 24.12.2021 року за № 00034387619, відомості про батька дитини записані на підставі ст. 133 СК України, а саме, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно акту, складеного 21 грудня 2021 року працівниками КНП «Уманська ЦРЛ» завідувачем акушерсько-гінекологічним відділенням, неонатологом, інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції Уманського районного управління поліції та представником служби у справах дітей Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , відмовилася забрати дитину чоловічої статі, яка народилася [INFO] , і з моменту народження останнього відмовилася годувати та доглядати за ним. Вона 15.12.20121 року повідомила медперсонал, що поїхала додому для того, щоб підготувати місце для новонародженої дитини, але так і не повернулася до 21.12.2021 року. 28 грудня 2022 року Дмитрушківською сільською радою Уманського району Черкаської області було прийнято рішення за № 312 про надання [PERSON] , [INFO] , статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а рішенням № 320, прийнятого цього ж дня, дитину було влаштовано до комунального закладу «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини» Черкаської обласної ради на повне державне утримання терміном на 6 місяців і 27 червня 2022 року виконавчим комітетом Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області було прийнято рішення № 89 про продовження перебування малолітнього [PERSON] у КЗ «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини» Черкаської обласної ради терміном на 6 місяців. Мати дитини [PERSON] , [INFO] , зареєстрована але не проживає в [ADDRESS] . У вказаному помешканні, також зареєстровані та проживають її мати [PERSON] та сестра [PERSON] , та зареєстровані але не проживають її діти: [PERSON] , 2004 року народження, [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2017 року народження та [PERSON] , 2019 року народження, що підтверджується довідкою Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області від 18.07.2022 року № 174. Згідно довідки, виданої Текучанським старостинським округом Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області від 22.07.2022 року № 105/13-18/13-19, [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом зі співмешканцем [PERSON] . Згідно характеристики, виданої старостою Текучанського старостинського округу від 22.07.2022 року, [PERSON] характеризується негативно, проживає без реєстрації у с. Текуча у цивільному шлюбі з раніше судимим [PERSON] , не працює, має п`ятьох дітей, які проживають окремо і у судовому порядку відносно чотирьох із них вона позбавлена батьківських прав. [PERSON] схильна до зловживання алкогольними напоями та вчинення адміністративних правопорушень, від жителів села надходили усні скарги на її поведінку, а також викликалися працівники правоохоронних органів, була засуджена до 100 годин громадських робіт, до відпрацювання яких ставилася негативно, на роботу не виходила без поважних причин. Місце проживання [PERSON] та її співмешканця було оглянуто комісією 15.12.2021, 20.12.2021 та 20.07.2022 та встановлено, що у будинку немає належних умов для проживання новонародженої дитини, мати дитини не володіє навичками відповідального батьківства, перебувала у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується відповідними актами. Також, згідно повідомлення директора КЗ «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини», за час перебування у ввіреній йому установі [PERSON] , [INFO] , ні батьки, ні близькі родичі дитину не відвідували, до закладу не телефонували, здоров`ям не цікавилися, участі в утриманні та вихованні дитини не приймали. Письмових та усних запитів про дитину на адресу Будинку дитини не надходило. Крім того, рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.12.2019 року, яке вступило в законну силу 24.01.2020 року, та рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області 16.12.2021 року, яке вступило в законну силу 04.02.2022 року, [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення виконавчого комітету Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області № 112 від 08.08.2022 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Вказаним висновком встановлено, що до органу опіки та піклування Дмитрушківської сільської ради надійшли документи про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів у цій справі: [PERSON] та [PERSON] відносно їх новонародженого сина [PERSON] , у зв`язку зі злісним їх ухиленням від виконання батьківських обов`язків. При дослідженні вказаного питання встановлено, що новонародженого проживають окремо, вони ще мають чотирьох дітей, відносно яких їх у судовому порядку позбавлено батьківських прав. Мати - [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, залишила новонародженого у пологовому будинку, не створила для дитини належних умов проживання та виховання. Сім`я [PERSON] неодноразово перебувала під соціальним супроводом КЗ «Центр надання соціальних послуг Ладижинської сільської ради», але позитивних результатів досягнуто не було. Батько дитини - [PERSON] з 23.02.2017 року перебуває у Звенигородському будинку-інтернаті для інвалідів та пристарілих на повному державному утриманні. В утриманні дитини участі брати не може, так як сам потребує сторонньої допомоги, як інвалід другої групи загального захворювання. Стверджує, що це дитина не його. Дитині було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та, у зв`язку з цим, влаштовано до КЗ «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини» Черкаської обласної ради. За весь час перебування дитини у вказаному закладі, дитиною ні батьки, ні рідні, не цікавилися, будь-яких запитів з цього приводу не надходило. У зв`язку із зазначеним, орган опіки та піклування Дмитрушківської сільської ради вбачає за доцільне порушити клопотання перед Уманським міськрайонним судом Черкаської області про позбавлення [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таке ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Позбавлення особи батьківських прав є винятковою мірою, що тягне за собою відповідно до ст. 166 СК України надзвичайні правові наслідки як для батьків, так і для дітей. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц. Згідно з ч.1 ст. 18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку. В усіх діях щодо дітей суди, адміністративні чи законодавчі органи, повинні першочергова приділяти увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України», «М.С. проти України» сказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. При вирішенні судом вимог позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батьків до дітей, бажання спілкуватися і брати участь у їх вихованні. Викладені вище факти вказують на те, що відповідачі свідомо не бажають приділяти своєму малолітньому сину увагу, спілкуватися з ним, брати участь в його вихованні, дитина проживає у комунальному закладі «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини» ос кільки батьки дитини з пологового будинку малолітнього [PERSON] додому не забрали і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Крім того будь-яких усних чи письмових запитів щодо сина ні відповідачі, ні їх рідні до Будинку дитини не направляли, тобто можна стверджувати, що вони свідомо, умисно нехтують своїми батьківськими обов`язками та ухиляються від виховання дитини, а саме не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. При визначенні найкращих інтересів дітей в кожній справі необхідно враховувати наступне: інтересам дітей найкраще відповідає збереження її зв`язку із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності їх вини. Виходячи з системного аналізу наведених в рішенні норм СК України, Закону України «Про охорону дитинства», а також практики Європейського суду з прав людини, суд констатує, що наявність обставин порушення прав дитини та невиконання батьківських обов`язків має бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача. Судом враховується, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставинами цієї справи доведено сукупністю належних та допустимих доказів ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків, які могли б бути законною підставою для позбавлення батьківських прав стосовно їх малолітньої дитини. У зв`язку із зазначеним, врахувавши ставлення відповідачів до їх малолітнього сина [PERSON] , а також їх відношення до виконання своїх батьківських обов`язків та інші встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачі внаслідок своєї винної поведінки дійсно свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що вказує на порушення прав дитини, негативно впливає на її фізичний та духовний розвиток, а тому суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] і таке рішення буде відповідати інтересам дитини, сприятиме його розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дмитрушківської сільської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] було задоволено, і при зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідачів на користь держави солідарно.

Outcome: approved