Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, за період з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2022 року за послуги з постачання централізованого опалення (теплової енергії) в сумі 25 583,70 грн та послуги з гарячого водопостачання за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2022 року в розмірі 4 637,33 грн, покликаючись на невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 09 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, мотивуючи, що станом на травень 2018 року не мав жодної заборгованості і йому була нарахована субсидія, однак несподівано для нього в жовтні 2018 року нараховано йому 5 023,47 грн за постачання гарячої води. Зазначає, що з травня 2018 року не користується послугами позивача, а тому показник лічильника гарячої води є незмінний з травня 2018 року. Його звернення до ЛМКП «ЛЬВІВТЕПЛОЕНЕРГО» повністю проігноровані. Внаслідок неправомірних дій позивача, станом на 01 січня 2019 року з`явилась заборгованість за оплату комунальних послуг в сумі 5 023,47 грн, яку він фізично не зміг погасити і тому не отримав субсидії у наступних роках. Представником позивача подано відповідь на відзив, у якому вказує, що твердження представника відповідача є хибними, без надання жодних доказів на підтвердження такого. Жодних заяв/клопотань сторонами не заявлено. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12,81 ЦПК України). За відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] , де останній проживає та що ним не заперечується. Позивачем за вказаною адресою надаються послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання. Як визначено ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (ст.ст.1, 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Виходячи з приписів ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вирішуючи даний позов, суд бере до уваги постанову Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 639/10591/14-ц, якою зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Установлено, що відповідач не виконав свого зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, а тому згідно з розрахунком позивача за спірною адресою утворилася заборгованість: за період з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2022 року за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) в сумі 25 583,70 грн; за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2022 року за послуги з гарячого водопостачання в сумі 4 637,33 гривень. Незважаючи на заперечення такого розміру боргу відповідачем, останнім такий не спростовано, власного розрахунку не проведено, доказів його неправильності не надано. Твердження відповідача, викладені у відзиві, щодо звернень до відповідача про скасування заборгованості за постачання гарячої води та розтермінування боргу за теплопостачання є голослівними та жодним чином не підтверджені відповідними доказами. Докази ненадання чи неналежного надання житлового-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні. З огляду на таке, у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунку, який береться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Наведені законодавчі положення та фактичні обставини справи свідчать, що відповідач має зобов`язання перед позивачем по оплаті житлово-комунальних послуг і протилежного ним, що є його процесуальним обов`язком, не доведено. Аргументи відповідача не підтверджені об`єктивними доказами,. Порушене відповідачем цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку позивача та позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У порядку ст.141 ЦПК України на відповідачів слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved