Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 21.12.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля «LAND ROVER Discovery» д/н [NUMBER] у розмірі 379880,49 грн., та сплачені суб`єкту оціночної діяльності ФОП [PERSON] грошові кошти 2200,00 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] завдану моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн. Стягнути з відповідача понесені судові витрати на користь позивача. Ухвалою від 04.01.2021 року провадження у справі відкрито. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13.07.2021 року по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. Справа була направлена до експертної установи. 27.08.2021 року з ОНДІСЕ повернуто матеріали справи з клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи /а.с.171-173/, та ухвалою суду від 13.09.2021 року провадження у справі поновлено. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.11.2021 року по справі призначено судову автотехнічну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. 27.04.2022 року з ОНДІСЕ до суду надійшов лист від 18.03.2022 року №21-7109 "Про неможливість надання висновку" та 24.06.2022 року з супровідним листом від 14.06.2022 року №278-11.39-22 11 до суду повернуто матеріали справи №947/38464/20. Ухвалою суду від 13.10.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 28.02.2023 року представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання про проведення судового засідання за відсутності сторони позивача, в якому просить позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просять в позові [PERSON] відмовити. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що 20.07.2020 року відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем BMW 318, державний номер [NUMBER] , скоїв зіткнення з автомобілем LAND ROVER DISCOVERY, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок вчинення відповідачем адміністративного правопорушення позивачу завдано майнову та моральну шкоду. Станом на день ДТП автомобілі не були застраховані та МТСБУ надало позивачу відповідь, що не має правових підстав для відшкодування шкоди внаслідок ДТП з фонду захисту потерпілих. Для визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого відповідачем автомобіля позивача [PERSON] звернувся до суб`єкта оціночної діяльності - ФОП [PERSON] . Згідно зі Звітом вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 379880,49 грн. Оскільки відповідач добровільно не бажає відшкодувати завдану матеріальну і моральну шкоду позивач вимушений звернутися за захистом своїх порушених прав та інтересів до суду. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] зазначає, що він не згоден з вимогою щодо стягнення відновлюваного ремонту автомобіля, більш того, в такій надмірній вартості. Відповідач вказує, що станом на момент звернення таке авто коштує не більше 20000 доларів США, що ставить під сумнів вартість відновлювального ремонту у еквіваленті близько 14000 доларів США. Тому відповідач ставить під сумнів наведені позивачем суми відновлювального ремонту, які не відповідають дійсності та фактично спричиненій матеріальній шкоді. Наданий позивачем Звіт не поже бути належним доказом підтвердження спричиненої шкоди, бо навіть зміст цього додатку свідчить про наявні завищення вартості відновлювального ремонту, оскільки в калькуляції зустрічаються позиції, що не мають відношення до ДТП. Щодо стягнення моральної шкоди відповідач зазначає, що вона надмірно завищена та заявлена безпідставно. Назаперечно, пригода, яка сталась, морально тяжка для обох сторін та кожна із сторін отримала несприятливі наслідки, які певним чином змінили образ життя кожного. При цьому слід врахувати, що відповідач має родину та двох малолітніх дітей та цього часу він єдиний в родині має прибуток. В реаліях сьогодення відповідач не мав можливості навіть придбати належне авто та його застрахувати, а користувався автомобілем іншого власника, а отже несе зобов`язання ще й за поновлення автомобіля, на якому він скоїв ДТП. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 20.07.2020 року о 14.20 водій [PERSON] , керуючи автомобілем BMW 318, державний номер [NUMBER] , рухаючись у м. Одесі по вул. Люстдорфській дорозі, напроти будинку №11, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем LAND ROVER DISCOVERY, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку по вул. Люстдорфській дорозі з боку вул. Артилерійської. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.09.2020 року у справі №521/13558/20 притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП /т.1 а.с.13-22/. У вказаній постанові зокрема зазначено, що судом встановлено, що адміністративним правопорушенням, вчиненим [PERSON] заподіяно [PERSON] майнову та моральну шкоду, яка полягає: у душевних стражданнях, яких [PERSON] зазнав у зв`язку із знищенням та пошкодженням його майна. Також в постанові зазначено, що зі схеми місця ДТП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №313748 від 20.07.2020 року, яка складена патрульним 1 батальйону 6 роти 1 взводу УПП в Одеській області л-том Воробйовим В.В., видно, що зіткнення автомобілів BMW\~318,\~державний номер\~ [NUMBER] ,\~і LAND ROVER DISCOVERY, державний номер [NUMBER] , відбулося у м. Одесі по вул. Люстдорфській дорозі, напроти будинку №11 (Малиновський район м. Одеси). Унаслідок ДТП встановлені видимі (зовнішні) пошкодження транспортних засобів. У автомобіля BMW 318 пошкоджена вся задня частина авто; у автомобіля LAND ROVER DISCOVERY пошкоджено капот, ліве переднє крило, ліва передня фара, передній бампер, лівій проти туманний ліхтар, ліві передні двері. Характер цих пошкоджень в їх сукупності, з урахуванням наданих учасниками дорожньо-транспортної пригоди і свідка пояснень, місця знаходження автомобілів після ДТП, враховуючи вимоги вказаного пункту та терміну ПДР України, свідчать про те, що водій [PERSON] , рухаючись по згаданій вулиці, не був уважним, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не ураховував дорожню обстановку, зокрема мокрий стан покриття проїзної частини, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення заднім правим кутом свого автомобіля з переднім лівим крилом і бампером автомобіля «LAND ROVER Discovery» д/н [NUMBER] , чим порушив п. 2.3 «б» ПДР України, що призвело до ДТП та пошкодження транспортних засобів. Оскільки схема ДТП складена безпосередньо на місці ДТП в присутності обох водіїв, працівником УПП в Одеській області л-том Воробйовим В.В. та водіями підписана без зауважень або доповнень, суддя приймає її до уваги в якості доказу фактичних обставин ДТП. Постановою Одеського апеляційного суду від 28.10.2020 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 30.09.2020 року залишено без змін /т.1 а.с.23-25/. Власником автомобіля LAND ROVER DISCOVERY, 2011 року випуску, державний номер [NUMBER] , є [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [NUMBER] , виданого 12.06.2020 року /т.1 а.с.30/. На момент ДТП автомобілі позивача та відповідача не були застраховані відповідно до вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". З відповіді МТСБУ на звернення [PERSON] №3.1-01-6/3498с від 28.08.2020 року вбачається, що транспортний засіб LAND ROVER з номерним знаком [NUMBER] не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 Закону та не є забезпеченим. З огляду на зазначене, МТСБУ не має правових підстав для здійснення відшкодування з фонду захисту потерпілих /т.1 а.с.33/. Судом досліджено Звіт №1849-08-20 про оцінку колісного транспортного засобу LAND ROVER DISCOVERY, реєстраційний номер [NUMBER] , власник - [PERSON] , складений ФОП [PERSON] 13.08.2020 року за заявою [PERSON] . Мета оцінки: визначення вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля LAND ROVER DISCOVERY, реєстраційний номер [NUMBER] /т.1 а.с.34-59/. Відповідно до вищевказаного Звіту вартість матеріальної шкоди, визначена з використанням витратного підходу, спричиненої власнику автомобіля LAND ROVER DISCOVERY, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 07.08.2020 року складає 144152,03 грн. Вартість відновлювального ремонту в розмірі 379880,49 грн., про стягнення якої просить позивач [PERSON] в позові, зазначена на п`ятому аркуші звіту в розрахунковій частині. За проведення оцінки позивачем [PERSON] сплачено ФОП [PERSON] 2200,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №1849-08-20 від 09.08.2020 року. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.92 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або, громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі Частиною 1 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 13 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. У пункті 1 Постанови № 4 Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року роз`яснено, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Згідно із ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду достеменно встановлено, що дорожньо-транспортна подія, яка відбулась 20.07.2020 року о 14.40 сталася з вини відповідача [PERSON] , який не дотримався Правил дорожнього руху, внаслідок чого позивачу [PERSON] була спричинена матеріальна та моральна шкода. Стороною відповідача в ході судового розгляду справи оспорювався наданий позивачем звіт щодо розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] звертали увагу на те, що позивачем не були понесені витрати на відновлення автомобіля та що до розрахунку включені деталі, що не були пошкоджені під час ДТП. Неодноразово по справі призначалася судова автотехнічна експертиза, однак дослідження так і не було проведено, оскільки відповідач [PERSON] не сплатив рахунок за проведення експертизи, посилаючись на введення в країні воєнного стану та наявність на його утриманні двох дітей. А також зазначав, що позивач не надав експерту транспортний засіб для обстеження. При цьому, не зважаючи на роз`яснення суду, відповідач так само не надав власний розрахунок, який на його думку відповідає дійсним обставинам справи. Ухвалюючи рішення по справі, суд приймає до уваги, що відповідач [PERSON] погоджується з тим, що є винною особою в ДТП, однак не згоден з розміром відшкодування, заявленого [PERSON] в позовній заяві. Виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про наявність підстав для судового захисту цивільних прав та інтересів позивача [PERSON] на відшкодування шкоди, спричиненої винними діями відповідача [PERSON] . При цьому суд погоджується з доводами сторони відповідача щодо того, що сума відновлювального ремонту, заявлена в позові до стягнення є неспівмірною з спричиненою фактичною шкодою автомобілю позивача, що позивач не вірно вибрав спосіб захисту щодо шкоди на відновлення транспорту, так як сторона позивача в ході судових засідань вказала, що автомобіль не був відновлений, а відчужений. Судом з урахуванням вказаних обставин перед експертом уточнювалось питання про проведення дослідження документально, без обстеження автомобіля, однак такий висновок суду так і не був наданий. Таким чином, з цього приводу, в зв`язку з відсутністю інших доказів та розрахунків, наданих сторонами на підтвердження позовних вимог та заперечень, суд вважає обгрунтованою та співмірною обставинам справи суму відшкодування, визначену у висновку в звіті №1849-08-20 від 13.08.2020 року як вартість матеріальної шкоди, визначена з використанням витратного підходу, спричиненої власнику автомобіля LAND ROVER DISCOVERY, реєстраційний номер [NUMBER] , та складає 144152,03 грн. При цьому, суд зауважує, що право позивача порушено та підлягає судовому захисту, оскільки відповідач вину визнав та згоден, що має відповідати по даній ДТП. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд звертає увагу на те, що розмір відшкодування має бути співмірним нанесеній моральній шкоді та відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. Отже, розмір моральної шкоди, заявлений позивачем до стягнення, у сумі 30 000 грн., на думку суду, є завищеним та не знайшов свого об`єктивного підтвердження. Проте, враховуючи наявність незручностей у житті позивача, пов`язаних з наслідками ДТП, спричиненої відповідачем, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про стягнення моральної шкоди частково в розмірі 5000 грн. Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial