Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Козятинської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , призначити опікуном малолітнього [PERSON] її - [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі зі всіх видів її заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка [PERSON] - є її донькою. Прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » вона змінила після реєстрації шлюбу з [PERSON] у 2006 році. Не перебуваючи у шлюбі її донька народила сина [PERSON] , [INFO] , якого вона оформила як мати одиначка, записавши відомості про батька дитини відповідно до вимог ст. 135 СК України. Причиною звернення її до суду з даною заявою стало невиконання відповідачкою батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина. Офіційного чоловіка у неї було, вона на той час проживала біля неї, не працювала. Дочка взагалі не бажає займатися вихованням та утриманням сина, неналежним чином виконувати свої батьківські обов`язки щодо створення належних умов проживання, виховання та розвитку дитини. За неналежне виконання батьківських обов`язків відповідачка була двічі притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Своєї поведінки вона не змінила і взагалі покинула сина на неї, а сама продовжує вести розгульний спосіб життя, не працює, зловживає спиртними напоям. 12 квітня 2010 року Козятинським міськрайонним судом її було позбавлено батьківських прав щодо старшого сина [PERSON] . Крім того, [PERSON] також притягувалась до кримінальної відповідальності: вироком Козятинського міськрайонного суду від 18.11.2010 засуджена до трьох років шести місяців позбавлення волі за ч. 1 ст. 185 КК України. Починаючи з народження онук [PERSON] проживає з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. За той період, що онук проживає біля неї, відповідачка жодного разу не цікавилась долею дитини, його станом здоров`я та навчанням. Всі турботи по догляду за онуком лягли на її плечі. Весь цей час вона опікується ним, утримує належним чином, турбується про його стан здоров`я, купує всі необхідні речі, взуття, одяг, продукти харчування, виховує, доглядає, відвідує батьківські збори в школі, де навчається онук. Натомість відповідачка сина не провідує, не спілкується з ним, не цікавиться навчанням, не приймає ніякої участі в його утриманні, вихованні та лікуванні, не піклується про нього і взагалі не цікавиться дитиною. Вона свідомо самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідачка ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з сином, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Онук вже звик до неї, між ними склалися доброзичливі стосунки. Вона дбає про нього та любить його, приділяє його вихованню велику увагу, піклується про нього, оточує любов`ю та теплом, щоб він не відчував себе обділеним без материнської любові. В даний час онук навчається у 2 класі спеціалізованої школи І-ІІІ ст. № 1 Т.Г.Шевченка Козятинської міської ради Вінницької області. Вона проживає в будинку, онук має окрему кімнату, для нього створені всі необхідні умови для навчання та відпочинку. На даний час вона пенсіонерка, отримуємо пенсію, розмір якої на місяць становить 4094,13 грн на місяць. Крім того, в неї біля будинку є присадибна земельна ділянка, де вона вирощую городину та тримає підсобне господарство. За місцем проживання характеризується з позитиної сторони, як врівноважена та працелюбна особа. Натомість відповідачка зарекомендувала себе з поганої сторони, систематично вживає алкогольні напої, палить. Ніде не працює, свідомо самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, вихованням сина не займається. Нехтування батьківськими обов`язками з боку матері, на її думку, принижує гідність її дитини, а наявність людини, яка юридично має права матері, але фактично не виконує свої батьківські обов`язки, не проявляє до сина ні турботи, ні любові, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору, тому з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів онука вона вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідачки батьківських прав, а також стягнути з неї аліменти на утримання сина. Ухвалою суду від 30.06.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви. Від представника позивачки [PERSON] адвоката Юрченко І.О. 07.07.2022 надійшла заява, якою усунуто недоліки зазначені в ухвалі суду від 30.06.2022. Ухвалою суду від 08.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.09.2022 Орган опіки та піклування Козятинської міської ради зобов`язано надати висновок щодо можливості [PERSON] , [INFO] , бути опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] . Представник позивачки Юрченко І.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити в повному обсязі, позивачка [PERSON] підтримала думку свого представника та також наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак 23.09.2022 надала суду заяву, в якій повідомила, що заявлені позовні вимоги [PERSON] визнає та не заперечує проти їх задоволення в повному обсязі та просила справу розглядати у її відсутність. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Козятинської міської ради Вінницької області Никитюк Ю.П. не заперечував проти задоволення позову, просив його задоволити. Також послався на рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Козятинської міськї ради № 52 від 14.12.2022, яким вирішено, що [PERSON] , [INFO] , можливо призначити опікуном по відношенню до малолітнього онука [PERSON] , [INFO] . Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Судом встановлено, що матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 18.02.2014. Батьком хлопчика у свідоцтві про його народження зазначено [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва серії [NUMBER] від 17.11.1984, [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.02.2006, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб зареєструвавши його в Відділі реєстрації актів цивільного стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 17. З довідки, виданої Управлінням освіти та спорту Козятинської міської ради Комунальний навчальний заклад «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 1 ім. Т.Г. Шевченка Козятинської міської ради Вінницької області» № 65 від 03.08.2021, вбачається, що [PERSON] , навчається в даному навчальному закладі, проживає з бабусею [PERSON] . Мати дитини [PERSON] дитині не приділяє належної уваги, впродовж минулих та поточного років у школу не з`являлась, навчанням дитини не цікавилась, з вчителями не спілкувалась, батьківські збори не відвідувала та жодного разу не телефонувала. Відповідно до характеристики, виданої Комунальним навчальним закладом «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 1 ім. Т.Г. Шевченка Козятинської міської ради Вінницької області [PERSON] , [INFO] , навчається у 2 класі спеціалізованої школи І-ІІІ ст. № 1 ім. Т.Г. Шевченка Козятинської міської ради, при здійсненні характеристики особистих досягнень у всіх пунктах переважно вказано, потребує уваги та допомоги. Заняття відвідує регулярно, за час перебування у школі інтересу до навчання не виявив. При виконанні завдань потребує постійної допомоги з боку вчителя. Відповідно до акту обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від 29.09.2021, під час проведення обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] встановлено, що для проживання, виховання та розвитку дитини створені всі належні умови. З довідки Управління «ЦНАП» Козятинської міської ради Вінницької області № 450/21 від 07.09.2021 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . На даний час, скарг та заяв на неї до Козятинської територіальної громади не надходило. Відповідно до Витягу з Державного реєстру фізичних осіб, [PERSON] за період з 4 кварталу 2020 року по 1 квартал 2021 року отримувала дохід від соціальних виплат. Відповідно до наданої довідки № 2321000385, яка видана пенсіонеру [PERSON] вбачається, що остання перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Вінницькій області і отримує пенсію в разі втрати годувальника, сума пенсії за період з 01.01.2021 по 30.06.2021 в сумі склала 24564, 78 гривень. Головним управлінням пенсійного фонду України у Вінницькій області надано відомості з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, індивідуальні відомості про застраховану особу, з якої вбачається, що з [PERSON] здійснювались відрахування з 2001 року по 2013 рік. З характеристики Козятинської міської ради Вінницької області № 38 від 20.09.2021 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , не зареєстрована. В селі Махаринці характеризується з задовільної сторони, скарг до Махаринецького старостинського округу на гр. [PERSON] не надходило. Відповідно до висновку про стан здоров`я заявника виданого Козятинською ЦРЛ від 06.09.2021, [PERSON] , [INFO] - здорова. Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини виданого Козятинською ЦРЛ від 03.09.2021, [PERSON] , [INFO] - здоровий. З заповіту серії ВСК № 952010 від 16.12.2005, вбачається, що [PERSON] заповів [PERSON] та [PERSON] усе своє майно, що належало йому на день смерті в рівних долях, а також поклав обов`язок надати право довічного проживання в будинку [ADDRESS] [PERSON] . З довідки Управління «ЦНАП» Козятинської міської ради Вінницької області № 449/21 від 07.09.2021 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , за інформацією відділу ведення реєстру територіальної громади Управління «ЦНАП у м. Козятині», зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за цією адресою зареєстрована [PERSON] , [INFO] .. Характеризуючих даних на [PERSON] надати не можливо. На даний час, скарг та заяв на неї до Козятинської територіальної громади не надходило. Вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18.11.2010 [PERSON] , [INFO] , визнано винною за ч. 1 ст. 185 КК України та засуджено до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Відносно [PERSON] також було винесено постанови № 133/2784/16-п від 30.12.2016 та № 133/1223/17 від 18.07.2017, якими останню було притягнуто до ажміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП - ухилення від виконання батьківських обов`язків та накладено адміністративні стягнення. Відповідно до рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області № 2-490/10 від 12.04.2010, [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав, відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Козятинської міської ради Вінницької області № 52 від 14.12.2022 про можливість гр. [PERSON] виконувати обов`язки опікуна по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] , вирішено підняти клопотання перед виконавчим комітетом Козятинської міської ради про призначення гр. [PERSON] , [INFO] опікуном по відношенню до малолітнього онука [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Козятинської міської ради Вінницької області № 365 від 16.12.2022 затверджено рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Козятинської міської ради «Про можливість гр. [PERSON] виконувати обов`язки опікуна по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] ». Відповідно до Витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявність судимості» ВР-000352346, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , станом на 06.10.2022 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину (ч. 2 - 4 ст. 150 СК України). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ч.ч. 4 - 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Отже, всі досліджені в сукупності докази по справі дають підстави суду вважати, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина [PERSON] , [INFO] , а саме: не піклується про дитину, не проявляє до сина ні турботи, ні любові, покинула його на позивачку - бабусю хлопчика [PERSON] , а сама не цікавиться долею дитини, його станом здоров`я та навчанням. [PERSON] байдуже відноситься до своєї малолітньої дитини - сина [PERSON] , втратила почуття відповідальності за його життя. Відтак є усі необхідні підстави, передбачені законом, для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина. Крім того, в матеріалах справи наявна заява [PERSON] від 23.09.2022, в якій остання позовні вимоги підтрумує в повному обсязі, що суд також бере до уваги. Положення ст. 167 СК України встановлюють підстави для влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав. Так, відповідно до ч. 4,5,7 вказаної статті, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Порядок відібрання і передання дитини встановлюється законом. Аналізуючи вказані вище норми права, суд вважає, що необхідно передати дитину відповідача під опіку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Козятинської міської ради, оскільки родичам дитина не може бути передана. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ст. 182 СК України). Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аналізуючи вказані вище норми права та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо розміру аліментів, враховує те, що відповідачка [PERSON] є здоровою, працездатною особою, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, встановлені обставини, що мають значення, в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим стягувати щомісячно з відповідачки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 06.04.2022 до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи всі обставини справи, зважаючи на доведеність факту невиконання [PERSON] відносно свого сина [PERSON] батьківських обов`язків, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved