Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 26 квітня 2013 року, актовий запис №388. Позовна заява обгрунтована тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось. Після народження дитини відбулося поступове погіршення подружніх відносин. Почали часто виникати сварки та скандали на побутовому ґрунті, з приводу виховання дитини. З вересня 2021 року проживають окремо. Примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та може негативно вплинути на моральний розвиток дитини. Після розірвання шлюбу дитина проживатиме з позивачем. Судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Сторони, належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились. Позивач подала заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, обставини та мотиви викладені в позовній заяві зазначені вірно, примирення між сторонами неможливе. Відповідач подав відзив, згідно з яким стосунки між подружжя розірвані, тривалий час проживають окремо, спілкуються лише з питань, що стосуються їх спільної дитини. Примирення неможливе. У зв`язку з чим позов просить задовольнити, розгляд справи здійснювати у його відсутність. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 квітня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 388, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 26.04.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя сторін не склалося, проживають окремо, подружні стосунки фактично припинені. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на цей час не заявлено. Позивач у позовній заяві заявила, що дитина після розірвання шлюбу проживатиме з нею. Відповідач проти цього своїх заперечень суду не надав. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач про зміну прізвища не заявила, тому суд залишає позивачу прізвище отримане при реєстрації шлюбу. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved