Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.10.2022 між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого він придбав у останнього житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а також земельні ділянки під ними, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Посвідчити договір купівлі-продажу нотаріально вони домовилися до 09.12.2022. Однак, такий договір до цього часу нотаріально неукладений та непосвідчений, оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань. Тому він просив визнати за ним право власності на вищевказане нерухоме майно. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. В наданих заявах просили справу розглянути без їх участі. При цьому позивач вказав, що свої вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що 12.10.2022 [PERSON] придбав у [PERSON] за ціною 15\~000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки під ними, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження даного факту сторони склали договір купівлі-продажу нерухомого майна в простій письмовій формі, нотаріально посвідчити який вони домовилися до 12.12.2022. Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради» від 30.11.2022 вих. 438 та технічного паспорта досліджених в судовому засіданні вбачається по [ADDRESS] розташований житловий будинок садибного типу дерев`яний під літ. «А» 1951р. побудови загальною площею 49,7м2, житловою площею 18,9м2. Згідно виписки по господарської книги №13 Василівської сільської ради за 1986 1990 роки, дослідженої в судовому засіданні вбачається, що домогосподарство по [ADDRESS] рахується за [PERSON] . Згідно довідки Василівського старостинського округу Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 07.10.2022 вих.№430, дослідженої в судовому засіданні вбачається, що домогосподарство по [ADDRESS] рахується за [PERSON] . Згідно архівного\~витягу рішення\~Виконавчого комітету\~Василівської сільської\~ради Лебединського\~району Сумської\~області «Про\~приватизацію земельних\~ділянок громадян»\~№36\~від 11.08.1993,\~дослідженого в\~судовому засіданні\~вбачається,\~що [PERSON] \~були передані\~у приватну\~власність земельні\~ділянки:\~площею 0,04га\~ для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,46га, для ведення особистого селянського господарства - 0,37га. 12.10.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого він придбав у останнього житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки під ними, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , за ціною 15\~000,00 грн. У зв`язку з тим, що в цей день Лебединська нотаріальна контора вже не працювала між ними був укладений договір купівлі-продажу вищезазначеного житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок під ними, в простій письмовій формі. [PERSON] свого обов`язку щодо оформлення в нотаріальній формі договору купівлі-продажу вищевказаного майна ними через Лебединську нотаріальну контору не виконав і до цього часу такий договір укладено не було. У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності зі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Частною 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки сторони договору купівлі-продажу домовилися щодо його усіх істотних умов, позивач зі свого боку виконав взяті на себе зобов`язання, сплативши вартість придбаного майна та прийняв його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується зібраними доказами, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для визнання за позивачем права власності на спірне майно.

Outcome: approved