Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування якої зазначила, що згідно рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 14.02.2020 з [PERSON] , на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. В порушення вимог\~закону,\~відповідач вчасно аліменти не сплачував, допустив заборгованість по сплаті аліментів, яка згідно з розрахунком заборгованості зробленого ДВС, становить 40410,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2022 року по листопад 2022 року в розмірі 40410,00 грн. Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив. Своїм правом на надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, заяв та клопотань до суду не подавав. Відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України\~суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню\~з наступних підстав. Встановлено, що Радомишльським районним судом Житомирської області 14.02.2020 року (справа № 289/2045/19) ухвалено рішення, відповідно до якого призначено стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 09.12.2019 і до досягнення старшою дочкою повноліття, тобто до [INFO] , а потім, якщо ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення меншою дочкою повноліття до [INFO] . Постановою старшого державного виконавця Радомишльського РВ ДВС від 18.03.2020 відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Радомишльського районного суду щодо щомісячного стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання спільних дітей, на підставі виконавчого листа № 2/289/317/20 виданого 26.02.2020. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20.06.2020 [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». З Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] ,\~виконаним старшим\~державним виконавцем\~Радомишльського відділу\~ДВСвбачається, що станом на 28.11.2022 року заборгованість по сплаті [PERSON] аліментів на користь позивача [PERSON] становить 40410,00 грн. Розрахунок зроблений за період з лютого 2022 року по листопад 2022 року і не містить даних про сплату аліментів за жодний місяць вказаного періоду. При вирішенні позовної вимоги про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.. 12 ЦПК України - кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 4\~ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в\~разі виникнення спору\~- судом, що кореспондується з ч. 7\~ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої суд вирішує питання заборгованості по аліментах лише у разі спору про її розмір. Спірні правовідносини щодо стягнення пені регулюються\~ст.196 Сімейного кодексу України, частина 1 зазначеної статті передбачає, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у\~ст. 196 СК України, настає лише\~за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року). Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості (постанова КЦС ВС справа № 334/7702/16 від 15.01.2020). Суд, перевіривши правильність розрахунку пені, зробленого у позовній заяві, погоджується із наведеним розрахунком, оскільки позивачем він зроблений виходячи із правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року за наведеною формулою. Вказаний розрахунок є чітким, повним і розгорнутим. Натомість, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували нараховану суму пені відповідачем до суду не надано. Таким чином, загальна сума пені за розрахунком становить\~64373,13\~грн. Разом з тим, відповідно до\~ст. 196 СК України, з відповідача може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів в розмірі, що не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментам. Частиною першою\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Звертаючись до суду із даним позовом [PERSON] просила стягнути із відповідача неустойку (пеню) у загальному розмірі за період виникнення боргу з лютого 2022 року по листопад 2022 року в розмірі 40410,00 грн., що не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментам за вказаний період. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню саме у розмірі 40410,00 грн. Відповідно до ч. 2\~ст. 196 СК України\~розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідач доказів про те, що сімейний чи матеріальний стан унеможливлював сплату аліментів, що може свідчити про наявність підстав для зменшення розміру пені до суду не надав.

Outcome: approved