Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить визнати за нею у порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після смерті [INFO] [PERSON] , матері позивачки, відкрилася спадщина, яка складається зокрема із житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачка претендує на цю спадщину, як спадкоємиця за законом першої черги. Оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок втрачений, державний нотаріус відмовив позивачці у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину\~за законом. За вказаних обставин, позивачка не може реалізувати своє право на спадщину. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 17.01.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання. У підготовче засідання позивачка [PERSON] не прибула, представник позивачки адвокат Безугла І.С. надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Тетіївської міської ради у підготовче засідання не прибув, через канцелярію суду подав письмове пояснення, у якому зазначив, що Тетіївська міська рада вважає позов обґрунтованим та будь-які заперечення відсутні. Разом з тим, просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 1\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані сторонами заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку позивачка [PERSON] , як спадкоємиця за законом першої черги, прийняла, оскільки є її дочкою. [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Тетіївської державної нотаріальної контори щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною 12.01.2023 року №15/02-31, державний нотаріус Тетіївської державної нотаріальної контори Давидова С.М. відмовила [PERSON] у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] матері [PERSON] , оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Документ, що встановлює право власності на житловий будинок [ADDRESS] , відсутній (а. с. 15). Згідно з інформаційною довідкою, виданою 23 грудня 2022 року за № 367 комунальним підприємством «Тетіївське бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Тетіївської міської ради, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (в минулому - [ADDRESS] ) зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого П`ятигірською сільською радою 12.05.1991 року. Зареєстровано в БТІ 12.05.1991 року в книзі № 2 за реєстрованим № 479 (а. с. 16). Свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, видане П`ятигірською сільською радою 12.05.1991 року на ім`я [PERSON] втрачено, про що зроблено оголошення в газеті «Тетіївська земля» від 13.01.2023 року (а. с. 35). Із виписки, виданої 09.11.2022 року № 512 П`ятигірським старостинським округом виконавчого комітету Тетіївської міської ради, вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі № 1 за 2016-2022 роки фонду Р-21 «П`ятигірська сільська рада село П`ятигори, Тетіївський район, Київська область» за [PERSON] , [INFO] , рахується житловий будинок (1946 року забудови) з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] (а. с. 17). На цей житловий будинок позивачка [PERSON] замовила технічний паспорт, який був виготовлений 24.11.2022 року комунальним підприємством «Тетіївське бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Тетіївської міської ради (а. с. 18- 24). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивачка позбавлена можливості здійснити своє право на спадкування у зв`язку з відсутністю у неї документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, таке право підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до \~ст. 3 ЦПК України\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України\~ передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей\~55,124 Конституції України\~та\~статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на\~ефективний\~засіб правового захисту, не заборонений законом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо\~існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.\~ Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.09.2021 року у справі № 227/3750/19. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, враховуючи наведені вище норми права, оцінюючи надані докази, беручи до уваги визнання відповідачем позову, встановивши фактичні обставини справи, а саме, що померлій [PERSON] належав житловий будинок, що розташований за адресою:\~ [ADDRESS] , її спадкоємицею за законом є позивачка, яка спадщину прийняла, втім в позасудовому порядку позбавлена можливості оформити право власності на цей житловий будинок у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а будь - яких інших спадкоємців, які б претендували на вказане майно судом не встановлено, тому це право позивачки підлягає захисту судом шляхом його визнання. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved