Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

02 січня 2023 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, який обґрунтувала тим, що рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 11.09.2012 на її користь з відповідача стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно до повноліття дитини. Виконавче провадження здійснюється Деснянським \~районним відділом державної виконавчої служби міста Києва. Станом на 26.09.2018 заборгованість із сплати аліментів становила 27\~899,00 грн. На цей час сума боргу їй не відома, оскільки неодноразово в усній формі та письмово зверталася до Деснянського РВДВС про надання довідки про заборгованість зі сплати аліментів, але відповіді так і не отримала. Відповідач участі у вихованні сина не бере, не цікавиться його життям і здоров`ям, аліменти на утримання сина не сплачував і не сплачує, ніякої іншої матеріальної допомоги не надає. На цей час розмір аліментів, який був визначений за рішенням Чорнухинського районного суду від 11.09.2012, значно менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання сина, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Дитина навчається в Чорнухинському ліцеї ім.Г.С.Сковороди,\~ потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби у навчанні, розвитку та іншому. Відповідач офіційно не працює, займається підробітками, \~приховує дійсний розмір своїх доходів. Вона самостійно власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітнього сина, а також виконувати всі інші покладені на неї законом обов`язки та необхідні для його належного утримання, не працює, але знаходиться у пошуках офіційного працевлаштування, утримання дитини здійснюється за рахунок ведення домашнього господарства. Неодноразові прохання до відповідача щодо допомоги у матеріальному забезпеченні виявилися безрезультатними. Посилаючись на ці обставини\~ прохає суд збільшити розмір аліментів з твердої грошової суми в розмірі 400 грн на 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 05.01.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Крім того пояснила, що на її утриманні знаходяться ще двоє малолітніх дітей. Перебуває у зареєстрованому шлюбі, з чоловіка на її користь згідно з судовим наказом стягуються аліменти на утримання їх спільних дітей. У зв`язку з необхідністю займатися вихованням та навчанням дітей вона не має змоги наразі влаштуватись на роботу. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи (а.с.31-32). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню зважаючи на таке. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 11.09.2012 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно починаючи з 13.08.2012 і до його повноліття (а.с.9, 12). Постановою державного виконавця на підставі виконавчого листа №2/1629/153, виданого Чорнухинським районним судом Полтавської області 21.11.2012, відкрито виконавче провадження №35633542 від 12.12.2012 \~\~на примусове виконання зазначеного рішення суду (а.с.11). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів\~ від 26.09.2018 по виконавчому провадженню №35633542 сума заборгованості відповідача по аліментах станом на\~ 26.09.2018 становить 27 899,00 грн (а.с.13). Згідно з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального\~ страхування [PERSON] з 2019 року офіційно не працевлаштована (а.с.14-15). Відповідно до довідок відділу №5 Управління соціального захисту населення Лубенської районної державної адміністрації №216 від 28.12.2022, Чорнухинської районної філії Полтавської ОЦЗ №190 від 28.12.2022, [PERSON] не перебуває на обліку у відділі з питань надання державних соціальних допомог, субсидій, інших видів соціальної підтримки населенню та роботи з інформаційними системами №5, на обліку як безробітна не перебуває, ніяких видів державних соціальних допомог не отримує (а.с.17,18). За приписами ч.3 ст.181, ст.ст.183, 184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У частині першій статті 192\~СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч.1 ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів. Отже особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 і неодноразово підтримані Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21, та інших, і ця судова практика є незмінною. При цьому з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, зміна розміру аліментів, у тому числі шляхом зміни способу їх присудження, можлива виключно з підстав, визначених ст.192 СК України. З позовної заяви та пояснень позивача вбачається, що підставою для зміни розміру аліментів є зміна мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; зростання рівня цін та збільшення потреб дитини у зв`язку з навчанням, розвитком та інше; погіршення її матеріального стану. Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо посилення\~захисту права\~дитини на\~належне утримання\~шляхом вдосконалення\~порядку стягнення\~аліментів» від\~17\~травня 2017\~року №\~2037-VIIIчастину другу статті 182\~СК Українивикладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Разом з тим зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою\~\~для зміни розміру аліментів визначеного судовим рішенням. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18, зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, а є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості. При цьому\~необхідно зазначити,\~що Законом\~України від\~03\~липня 2018\~року №\~2475-VIIIчастину першу статті 71\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження»доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК Українинавіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18). Таким чином, незалежно від розміру аліментів, які встановлені рішенням суду, їх фактичний розмір не може бути меншими ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та повинен бути приведений у відповідність державним виконавцем при їх примусовому стягненні, для чого ухвалення додаткового рішення з цього приводу не потребується. Доводи щодо зростання рівня цін також не є правовою підставою для задоволення позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів. Частиною 2 ст. 184 СК України було визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Тривале зростання загального рівня цін, що відображує зниження купівельної спроможності грошової одиниці (інфляція) саме по собі не потребує звернення отримувача аліментів до суду з відповідним позовом про збільшення розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, оскільки законодавством передбачено відповідний механізм індексації (підвищення) розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі. Крім того позивачем не надано доказів зміни її майнового стану та зміну матеріального становища платника аліментів з часу встановлення йому аліментних зобов`язань. Обставини, зазначені позивачем, а саме те, що вона та відповідач не працювали, враховувались судом при визначенні розміру аліментів. Судом також встановлено, що після ухвалення рішення про стягнення з відповідача \~аліментів у позивача змінився сімейний стан. [PERSON] уклала шлюб та має на утриманні ще двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.10, 33). Необхідно зазначити, що самі по собі відомості про зміну сімейного стану позивача не є беззаперечною підставою для зміни розміру аліментів. Враховуючи те, що позивачем у позові та під час судового розгляду не надано обґрунтування впливу зміни сімейного стану на забезпечення дитини [PERSON] , судовим наказом Чорнухинського районного суду від 14.04.2021 з батька вказаних дітей [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.33), тому і вказані обставини не є підставою для задоволення позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів. Крім того, поставивши перед судом питання про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітної плати (доходу) платника, позивачу необхідно доводити наявність у платника аліментів відповідного доходу як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів як частки відповідного доходу. Звертаючись до суду з позовом про визначення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, позивач не надала жодних належних та допустимих доказів, які підтверджують наявність у нього регулярного доходу для визначення розміру аліментів в частці від такого доходу. З огляду на викладене підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення аліментів у частці від його заробітку (доходу) не вбачається. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року у справі № 486/466/18 (провадження № 61-41437св18). Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.185\~СК України - той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Позовна заява\~\~не містять вимог про стягнення з відповідача\~\~додаткових витрат, що викликано особливими обставинами. Спірність питання про розмір аліментів не позбавляє позивача як матір права зажадати від батька компенсації понесених додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, які вона оплачує у зв`язку із навчанням та розвитком відповідно до ст.185 СК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed