Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

12.12.2022 року до Ленінського районного суду м. Полтави надійшов позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенська птахофабрика» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення компенсації за порушення строків виплати заборгованості із заробітної плати. Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що [PERSON] 31.10.2017 року Наказом № 27к прийнято на посаду завідуючого виробництвом ТОВ «Лубенська птахофабрика» з оплатою праці згідно штатного розпису з 01 листопада 2017 року. Наказом №229к від 30.11.2021 року [PERSON] звільнено з займаної посади за згодою сторін, згідно п.1 ст. 36 КЗпП України з 30.11.2022 року. Під час знаходження у трудових правовідносинах з відповідачем, останнім була нарахована, але не виплачена заробітна плата та компенсації за невикористані відпустки [PERSON] за період з квітня 2021 року по листопад 2021 року, в зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. 10.12.2021 року Ленінським районним судом м. Полтави було винесено судовий наказ, яким стягнуто з ТОВ «Лубенська Птахофабрика» на користь [PERSON] , нараховану, але не виплачену заробітну плату за квітень - листопад 2021 року у сумі 247766 грн 52 коп. В порушення вимог ст. 116 КЗпП України, лише 27.10.2022 року ВП № 68354436 від 25.01.2022 року було закрито у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення згідно виконавчого документа про примусове стягнення боргу з ТОВ «Лубенська Птахофабрика» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за квітень - листопад 2021 року в сумі в сумі 247766,52 грн. Тобто, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України розрахунок по заробітній платі з Позивачем був проведений не в день звільнення, а лише 27.10.2022 року. 30.11.2021 року ( в день звільнення) ТОВ « Лубенська Птахофабрика» видала позивачу довідку № ПП 000000013 про середню заробітну плату ( дохід) в період з січня 2021 року по день звільнення 31.11.2021 року. Згідно довідки виданої ТОВ «Лубенська Птахофабрика» середньоденна заробітна плата на день розрахунку становить - (931,26 грн.). Середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні складає 308 247 грн. ( триста вісім тисяч двісті сорок сім грн.). Беручи до уваги те, що відповідач не виплачував заробітну плату, починаючи з квітня 2021 року до листопада 2021 року включно та враховуючи положення ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», загальна сума компенсації, яка належить позивачу до виплати складає 39 780 грн. 45 коп. Представництво інтересів позивача у даній справі здійснюється адвокатом Колесніковим В.О. на підставі договору про надання правничої допомоги № 08/11 від 08.11.2022 року, укладеного між адвокатом Колесніковим В.О. та позивачем. Гонорар за надання правничої (правової) допомоги у суді першої інстанції, пов`язаної із взятими адвокатом зобов`язаннями, становить 5000,00 (п`ять тисяч) грн. Понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є документально підтвердженими, а тому підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. Позивач просить стягнути з ТОВ «Лубенська Птахофабрика» на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з грудня 2021 року по 27 жовтня 2022 року - сумі 308 247,00 грн., компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати в сумі 39 780,45 грн., судові витрати у розмірі 5000,00 грн. витрат на правову допомогу та 3 480,27 грн. судового збору за подання позовної заяви. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 13.12.2022 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, заявлені вимоги з підтримані повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався, причини не прибуття до суду не повідомив. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, в судове засідання повторно не зявився, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК країни, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд зазначає про наступне. Статтею 43 Конституції України передбачено право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно із ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу. У відповідності до вимог ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Як встановлено судом, позивач [PERSON] перебувала з відповідачем у трудових відносинах та була звільнена Наказом №229к від 30.11.2021 року з посади за згодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України з 30.11.2022 року, що підтверджується приєднаними до справи матеріалами (а.с.15). В порушення вимог ст. 116 КЗпП України розрахунок по заробітній платі з [PERSON] був проведений не в день звільнення, а лише 27.10.2022 року. Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні встановлено статтею 117 КЗпП України, згідно з приписами якої в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Право на звернення до суду передбачене статтею 233 Кодексу законів про працю України, а саме у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Абзацом 2 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 передбачено, що після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюються нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчисляється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. За таких обставин, враховуючи, що позивачу в день звільнення не були виплачені заробітна плата та компенсація за порушення строків виплати заборгованості із заробітної плати, суд доходить висновку про стягнення на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з грудня 2021 року по 27 жовтня 2022 року в сумі 308 247,00 грн. та компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати в сумі 39 780,45 грн. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним судові витрати пов`язані з правничою допомогою у розмірі 5000 грн, та сплатою судового збору в сумі 3 480,27 грн відповідно до вимог ст.ст.133,137,141 ЦПК України (а.с.1, 24-28) .

Outcome: approved