Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

29 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 2,33 га, кадастровий номер 4823381700:21:000:0868, та на 2/3 частини земельної ділянки площею 2,58 га, кадастровий номер 4823381700:21:000:0077, розташовані в межах території Коларівської сільської ради Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтуванням позову вказував, що [INFO] померла його матір [PERSON] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла належна померлій земельна ділянка, площею 4, 91 га, яка розташована в межах території Коларівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, та яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку МК №002948 складається з двох ділянок з відповідними кадастровими номерами. Будучи спадкоємцем першої черги за законом, [PERSON] у встановлений строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті його матері. Заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори крім того було подано [PERSON] , яка також є спадкоємцем першої черги за законом та від свого права на спадщину відмовилася на користь позивача. Крім нього та [PERSON] є ще один спадкоємець за законом \- [PERSON] , яка як донька його померлого брата, має право на частку у спадщині за правом представлення. Оскільки частки спадкоємців за законом є рівними, а [PERSON] відмовилася від своєї частки на користь позивача, то вважає, що йому належить 2/3 частини спадкового майна, що залишилося після смерті матері. Однак, постановою нотаріуса від 07 липня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в належній йому частці, з тих підстав, що правовстановлюючий документ має незастережене виправлення. Для захисту своїх особистих майнових прав та спадкових прав після смерті матері на спірне нерухоме майно, він змушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 14 січня 2022 року провадження у справі відкрито та розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 08 лютого 2022 року замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] та надано останній строк для подання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову з відкладенням підготовчого судового засідання по справі. 22 листопада 2022 року від представник відповідача [PERSON] \- адвоката Сабліної Ю.С. надійшов зустрічний позов, у якому остання посилаючись на те, що відповідач за первісним позовом є спадкоємцем померлої [PERSON] за правом представлення та відповідно має право на спадкування 1/3 частини спірних земельних ділянок, просила суд визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 2,33 га, кадастровий номер 4823381700:21:000:0868, та на 1/3 частини земельної ділянки площею 2,58 га, кадастровий номер 4823381700:21:000:0077, розташовані в межах території Коларівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що в позасудовому порядку вирішити питання спадкування частки майна померлої [PERSON] не може, з підстав, зазначених первісним позивачем у поданій до суду позовній заяві. Перешкоди для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом для [PERSON] та [PERSON] однакові, що зумовлює неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом за місцем відкриття спадщини. Ухвалою від 29 листопада 2022 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом за правом представлення, об`єднавши вимоги в одне провадження. Надано відповідачу за зустрічним позовом строк для подання відзиву на зустрічну позовну заяву з відкладенням підготовчого судового засідання. Позивач за первісним позовом [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Первісні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві та просив їх задовольнити. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в підготовче судове засідання 27 лютого 2023 року не з`явилася, не повідомивши суд про причини неявки. Від представника [PERSON] адвоката\- Сабліної Ю.С. надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним [PERSON] . Первісні позовні вимоги визнала у повному обсязі. Зустрічні позовні вимоги просила задовольнити з підстав, вказаних у зустрічній позовній заяві. У зв`язку з визнанням сторонами первісного та зустрічного позову просила ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно частин першої, четвертої статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У зв`язку з викладеним, враховуючи визнання первісним відповідачем первісного позову, а також визнання зустрічним відповідачем зустрічних позовних вимог суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» утворено Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) у складі територій Березанської селищної, Веснянської сільської, Воскресенської селищної, Галицинівської сільської, Коблівської сільської, Костянтинівської сільської, Куцурубської сільської, Миколаївської міської, Мішково-Погорілівської сільської, Нечаянської сільської, Новоодеської міської, Ольшанської селищної, Очаківської міської, Первомайської селищної, Радсадівської сільської, Степівської сільської, Сухоєланецької сільської, Чорноморської сільської, Шевченківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 вересня 2020 року, виданим Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.8). Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК №002948, виданого 06 грудня 2004 року Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області, [PERSON] на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації Миколаївської області від 09 липня 2004 року №289-р за життя набула у власність земельну ділянку, площею 4, 91 га у межах згідно з планом , яка розташована на території Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10). Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 30 травня 1975 року Тернівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, [PERSON] [INFO] народила дитину \- [PERSON] (а.с.9). Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 та частина перша статті 1273 ЦК України). Відповідно до статті 1273\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Зі змісту спадкової справи №71/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] , зокрема, свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 17 жовтня 2020 року Центральним районним у місті Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що [INFO] [PERSON] народила дитину [PERSON] (а.с.67). Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 27 жовтня 2020 року №00028302776, [PERSON] 06 січня 1984 року внаслідок реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.68-70). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 06 серпня 1996 року шлюб, зареєстрований 06 січня 1984 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано, та після його розірвання прізвище дружини залишено [PERSON] (а.с.70). У відповідності до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 03 березня 2001 року Коларівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, [PERSON] 03 березня 2001 року зареєструвала шлюбу зі [PERSON] та внаслідок реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на Скарлат (а.с. 72). Зі змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 лютого 1968 року Тернівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області вбачається, що [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] (а.с.88). Відповідно до свідоцтва про народження про народження серії [NUMBER] від 21 лютого 1991 року, [INFO] у [PERSON] народилася дочка [PERSON] (а.с.33 зворотна сторона). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 листопада 2007 року Коларівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, [PERSON] помер [INFO] (а.с.89). Установлені судом обставини свідчать, що після смерті [PERSON] до складу спадщини ввійшла належна померлій, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, серії МК №002948, виданого 06 грудня 2004 року земельна ділянка, площею 4, 91 га, та спадкоємцями якої були [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 27 жовтня 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявами про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON] (а.с.54, 55). На підставі поданих заяв, Вітовською державною нотаріальною конторою 27 жовтня 2020 року зареєстровано спадкову справу №71/2020, номер у спадковому реєстрі 66641273, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.65). У свою чергу, 03 лютого 2021 року до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області надійшла заява [PERSON] , як спадкоємця за правом представлення, про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON] (а.с.83). Відповідно до поданих Вітовській державній нотаріальній конторі Миколаївської області Скарлат Ольгою Петрівною заяв від 19 лютого 2021 року, остання відкликала заяву про прийняття спадщини, подану нею 27 жовтня 2020 року та відмовилася від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її матері [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.56, 57). Частиною другою статті 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Так, за правилами статті 1274 ЦК України, відмова від спадщини може бути як на користь конкретної особи спадкоємця (адресна відмова), так і без зазначення такої особи (безадресна). В залежності від виду відмови її правові наслідки є відмінними: - у разі безадресної відмови від прийняття спадщини одним із спадкоємців за законом із черги, яка закликана до спадкування, частка у спадщини, яку він мав прийняти, переходить до інших спадкоємців тієї ж черги порівну; - у випадку адресної відмови частка, від якої відмовився спадкоємець, переходить до того чи тих спадкоємців, вказаних ним у заяві. Крім того, у випадку адресної відмови у свідоцтві про право на спадщину відображається частка, від якої відмовився спадкоємець. \~ \~ \~ \~Таким чином, подавши заяву про відмову від спадщини що відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , [PERSON] відмовилися від усієї спадщини, що відкрилася внаслідок смерті матері та її частка у спадковому майні перейшла на користь позивача [PERSON] . Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем 2/3 частини майна [PERSON] , померлої [INFO] , першої черги за законом, який в силу статей 1261, 1268, 1269 ЦК України, спадщину прийняв. [PERSON] , відповідно до частини першої статті 1266 ЦК України є спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] , так як її батько [PERSON] помер до дня смерті своєї матері, та якби він був живий на час відкриття спадщини то його частка у спадщині становила б 1/3 частину майна померлої, яка спадщину прийняла, подавши у встановлений строк заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту державного акта на право власності на земельну ділянку від 06 грудня 2004 року, серії МК №002948, виданого Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області встановлено, що [PERSON] за життя набула у власність земельну ділянку, площею 4, 91 га, яка розташована на території Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка складається з двох окремих земельних ділянок, площею 2, 33 та 2, 58 га відповідно, та яким присвоєно окремі кадастрові номери. Згідно довідки державного кадастрового реєстратора відділу №2 управління у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 15 вересня 2021 року, кадастровий номер земельної ділянки, площею 2, 3261 га 4823381700:20:000:0073 змінено на кадастровий номер 4823381700:21:000:0868 (а.с.12). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15 вересня 2021 року №НВ-4812109812021, [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 4823381700:21:000:0077, площею 2, 5883 га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 06 грудня 2004 року, серії МК №002948 (а.с.13-18). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15 вересня 2021 року №НВ-4812109982021, [PERSON] також є власником земельної ділянки з кадастровим номером 4823381700:21:000:0868, площею 2, 3261 га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 06 грудня 2004 року, серії МК №002948 (а.с.19-22). Постановою державного нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 07 липня 2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в належній йому частці на спадкове майно, яке залишилося після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] , через наявність виправлення у кадастровому номері земельної ділянки, що вказана у державному акті на право власності на земельну ділянку (а.с.23). Вважаючи своє право щодо спадкування порушеним, [PERSON] звернувся до суду за захистом свого права. У свою чергу, оскільки підставою відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину слугувала наявність виправлення у правовстановлюючому документі, [PERSON] з тих же підстав звернулася до суду із зустрічним позовом, про визнання за нею належної їй частки у спадковому майні. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, суд вважає необхідним зазначити наступне. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її у відповідності до вимог частини першої статті 1268 ЦК України. За частиною першою статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої та п`ятої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] за життя набула право на земельну ділянку, площею 4, 91 га, яка розташована на території Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та яка складається з двох окремих земельних ділянок, площею 2, 33 та 2, 58 га відповідно, яким присвоєно окремі кадастрові номери 4823381700:21:000:0868 і 4823381700:21:000:0077. Згідно статті 1261 ЦК України [PERSON] має право на спадкування за законом на 2/3 частини спадкового майна, оскільки його матір [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть, інший спадкоємець першої черги у встановленому законом порядку відмовився від своєї частки у спадщині на користь [PERSON] , який спадщину відповідно до статті 1268 ЦК України прийняв, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що право [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ним права власності в належній йому частці на спадкове майно в порядку спадкування після смерті [PERSON] , а первісний позов задоволенню. Крім того,\~підлягає задоволенню\~також зустрічний\~позов [PERSON] ,\~так як\~судом встановлено,\~що остання\~є спадкоємцем\~померлої [PERSON] \~за правом\~представлення та\~її частка\~у спадковому\~майна становить\~1/3\~ частка,\~яку мав\~би успадкувати\~її батько\~ [PERSON] ,\~якби був\~живий на\~час відкриття\~спадщини,\~яка спадщину\~прийняла,\~однак з\~причин пов`язаних\~з невідповідністю\~державного акту\~не може\~оформити спадщину\~в позасудовому\~порядку.\~З огляду\~на викладене,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги обґрунтовані\~і підлягають\~задоволенню в\~повному обсязі,\~що відповідає\~способам судового\~захисту,передбачених\~статтею 16\~ЦК України.\~ Згідно частини дев`ятої статті 141 ЦПК України судові витрати покласти на сторони.

Outcome: approved