Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

31 січня 2020 [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позов обґрунтовувала тим, що з 23.10.1988 по 02.09.2016 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , в якому за спільні кошти подружжя куплено таке майно: - 06.04.2005 нежиле приміщення магазину [ADDRESS] ; - 24.05.2006 земельну ділянку несільськогосподарського призначення для обслуговування набутого у власність 06.04.2005 магазину по [ADDRESS] з кадастровим номером 7124684000:01:001:0003 площею 360 кв. метри; - 14.07.2007 автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR 1.6I легковий комбі - В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] днз [NUMBER] ; -17.03.2011 автомобіль VOLKSWAGEN CADDY вантажопасажирський - В номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , днз [NUMBER] ; - 08.10.1996 причіп марки ПФ модель 01 Фермер з номером шасі (рами) [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] . Позивачка вважала, що вказане майно належить їй та відповідачу на праві спільної сумісної власності, оскільки було набуте за час шлюбу. Нежилим приміщенням магазину «Госптовари» №27 з часу його придбання користується позивач для здійснення підприємницької діяльності. Також у фактичному володінні і користуванні позивача знаходиться автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR 1.6I легковий комбі - В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] днз [NUMBER] . У листопаді 2019 року відповідач заявив своє виключні права на спільне майно, яким володіє і користується позивач, застосував до неї фізичне насильство, що стало підставою для її звернення з позовом до суду. Неприязні відносини, що склались між сторонами після протиправних дій відповідача, унеможливили спільне володіння і користування спільним майном подружжя, у зв`язку з чим позивач просить здійснити його поділ у судовому порядку. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя позивач просила визнати за нею право власності на нежиле приміщення магазину « [INFO] » № [NUMBER] , що знаходиться по [ADDRESS] , загальною площею 98,4 кв. метри; право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування будівель торгівлі за адресою [ADDRESS] загальною площею 360 кв. метри з кадастровим номером 7124684000:01:001:0003. А за відповідачем в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя просила визнати право власності на автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR 1.6I легковий комбі - В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] днз [NUMBER] ; на автомобіль VOLKSWAGEN CADDY вантажопасажирський - В номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , днз [NUMBER] та на причіп марки ПФ модель 01 Фермер з номером шасі (рами) [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідач відзив на позовну заяву не надіслав, однак у датованому 29.09.2020 зустрічному позові зазначив, що запропонований позивачем варіант поділу спільного сумісного майна подружжя є явно несправедливим, а тому просив суд право власності на нежитлове приміщення магазину « [INFO] » [ADDRESS] ; земельну ділянку з кадастровим номером 7124684000:01:001:0003 площею 360 кв. м за цією ж адресою для будівництва і обслуговування будівель торгівлі та автомобіль VOLKSWAGEN CADDY вантажопасажирський - В номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , днз [NUMBER] визнати за ним. Позивачу за первісним позовом просив виділити у власність жилу квартиру [ADDRESS] жилою площею 27,7 кв. м; автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR 1.6I легковий комбі - В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] днз [NUMBER] та причіп марки ПФ модель 01 Фермер з номером шасі (рами) [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] . У поданому на зустрічний позов відзиві позивач [PERSON] зазначила, що нежиле приміщення магазину по продажу продовольчих та промислових товарів використовується нею для здійснення підприємницької діяльності з дня його придбання і до цього часу, а тому відповідно до ст. 71 СК України це майно присуджується тому з подружжя, хто використовує його у своїй професійній діяльності, а вартість цих речей підлягає врахуванню при присудженні іншого майна другому з подружжя. Також [PERSON] зазначила, що відповідач [PERSON] жодної участі у правовідносинах купівлі продажу квартири [ADDRESS] не приймав, згоди на її придбання не давав, що підтверджують умови посвідченого нотаріусом 08.12.1998 договору. Ухвалою суду від 05.02.2020 у справі відкрите загальне позовне провадження. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя суд прийняв до спільного розгляду та об`єднав в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, про що 19.04.2021 постановив ухвалу. Постановленою 19.05.2021 ухвалою суд закрив підготовче провадження у справі та призначив її до судового розгляду по суті. Заслухавши пояснення сторін і їх представників, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків і такого рішення. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Судом встановлено що з 23.10.1988 до 02.09.2016 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 02.09.2016 у справі №708/788/16-ц. У період перебування в шлюбі придбане таке майно: - 06.04.2005 за договором купівлі продажу, що укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , придбане нежиле приміщення магазину « [INFO] » [ADDRESS] , що підтверджується копією Договору купівлі продажу від 06.04.2005 та копією технічного паспорта на нежитлове приміщення від 21.09.2004, згідно з яким до складу нежилого приміщення магазину входять тамбур і два приміщення загальною площею 98,4 кв. м; - 24.05.2006 за договором купівлі продажу, що укладений між Малосевастянівською сільською радою Христинівського району Черкаської області та [PERSON] , земельну ділянку несільськогосподарського призначення для обслуговування набутого у власність 06.04.2005 магазину по [ADDRESS] з кадастровим номером 7124684000:01:001:0003 площею 360 кв. метри, що підтверджується копією Договору купівлі продажу від 24.05.2006 та копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №533019 від 05.06.2006; - 14.07.2007 автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR 1.6I легковий комбі - В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] днз [NUMBER] , що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 05.07.07; -17.03.2011 автомобіль VOLKSWAGEN CADDY вантажопасажирський - В номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , днз [NUMBER] , що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного асобу [NUMBER] ; - 08.10.1996 причіп марки ПФ модель 01 Фермер з номером шасі (рами) [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER] від 18.10.1996; - 08.12.1998 за договором купівлі продажу, що укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , квартиру [ADDRESS] жилою площею 27,7 кв. м, що підтверджується копією Договору купівлі продажу від 08.12.1998. Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру від 03.12.2019 власником земельної ділянки площею 0,0360 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування будівель торгівлі та кадастровим номером 7124684000:01:001:0003 є [PERSON] на підставі цивільно правового договору від 24.05.2006 та Державного акта ЯГ 533019 від 05.06.2006. Земельна ділянка зареєстрована у відділі Держгеокадастру у Христинівському районі 14.07.2016. Відповідно до сформованої 21.09.2022 Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості оціночна вартість нежилого приміщення магазину « [INFO] » № [NUMBER] в [ADDRESS] складає 905107,43 грн. Оціночна вартість земельної ділянки площею 360,00 кв. м з кадастровим номером 7124684000:01:001:0003 в с. Мала Севастянівка Христинівський район Черкаська область згідно зі сформованою 21.09.2022 Довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості складає 244111,22 грн. Проведеною незалежною оцінкою ринкової вартості двокімнатної житлової квартири [ADDRESS] підтверджується, що вартість двокімнатної житлової квартири становить 891999,00 грн. Вартість автомобіля SKODA OKTAVIA TOUR 1.6I легковий комбі - В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] днз [NUMBER] , автомобіля VOLKSWAGEN CADDY вантажопасажирський - В номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , днз [NUMBER] , причепа марки ПФ модель 01 Фермер з номером шасі (рами) [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] вказаний у позовній заяві, сторонами не оспорюється і становить 125\~000,00 грн. кожен автомобіль та 3000,00 грн. причеп. 16.04.1997 позивач [PERSON] зареєстрована фізичною особою підприємцем, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії ВОО №545231 від 16.04.1997. Відповідно податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2016,2017 та 2018 роки [PERSON] , як підприємець, декларувала доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу, і визначала розмір податку на доходи та розмір військового збору. У 2016 році розмір податку складав 1386,00 грн., а розмір військового збору 115,50 грн.; у 2017 році розмір податку складав 2770,64 грн., а розмір військового збору 230,89 грн.; у 2018 році розмір податку складав 1686,23 грн., а розмір військового збору 140,52 грн. Згідно з Відомостями з державного реєстру, [PERSON] 16.04.1997 зареєстрована фізичною особою підприємцем (дата запису 11.04.2005, номер запису: 2 016 017 0000 000300). Як платник податку [PERSON] взята на облік 28.12.1993,номер взяття на облік 2322031036. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] 03.10.2022 надав суду Виписку з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, відповідно до якої 13.09.2022 він зареєстрований як фізична особа підприємець з адресою місцезнаходження [ADDRESS] . Доказів здійснення підприємницької діяльності [PERSON] суду не надано. З отриманої за ухвалою суду інформацією Христинівського управління Уманської філії Черкаського обласного центру зайнятості суд встановив, що відповідач [PERSON] перебував на обліку та мав статус безробітного з 21.01.2022 по 29.01.2022 і з 04.04.2022 по 12.09.2022. 25.11.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою [PERSON] внесені відомості про спричинення їй [PERSON] тілесних ушкоджень шляхом нанесення одного удару кулаком в обличчя, що підтверджується копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження №12019250260000435. Відповідно до висновку спеціаліста в галузі судово медичної експертизи 22.11.2019 спеціаліст в галузі судово медичної експертизи [PERSON] під час огляду [PERSON] виявив в останньої синьо зелений синець правої вилиці 3х4 см і синець нижньої третини внутрішньої поверхні лівого передпліччя розміром 5х4 см. Вказаний [PERSON] час і обставини виникнення синців спеціаліст підтверджує. Зазначені обставини визнаються сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до положень ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 68 Сімейного кодексу України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Суд бере до уваги надані позивачем Довідки про оціночну вартість земельної ділянки площею 360,0 кв. м з кадастровим номером 7124684000:01:001:0003, нежитлового приміщення магазину « [INFO] » [ADDRESS] , а також Звіт про проведення незалежної оцінки ринкової вартості двокімнатної житлової квартири [ADDRESS] , згідно з якими вартість земельної ділянки складає 244111,22 грн., вартість нежитлового приміщення магазину «Госптовари» №27 905107,43 грн., а вартість двокімнатної квартири [ADDRESS] 891999,00 грн. Також суд враховує, що вказана у позові вартість автомобілів SKODA OKTAVIA TOUR 1.6I легковий комбі - В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] днз [NUMBER] , автомобіля VOLKSWAGEN CADDY вантажопасажирський - В номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , днз [NUMBER] , причепа марки ПФ модель 01 Фермер з номером шасі (рами) [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] сторонами визнається і складає 125\~000,00 грн. кожен автомобіль та 3000,00 грн. причеп. Отже, майном, яке заявлене до поділу, є: - нежиле приміщення магазину « [INFO] » [ADDRESS] , загальною площею 98,4 кв. метри вартістю 905107,43 гривень; - земельна ділянка для будівництва і обслуговування будівель торгівлі за адресою [ADDRESS] загальною площею 360 кв. метри з кадастровим номером 7124684000:01:001:0003, вартістю 244111,22 гривень; - автомобіль SKODA OKTAVIA TOUR 1.6I легковий комбі - В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] днз [NUMBER] , вартістю 125000,00 гривень; - автомобіль VOLKSWAGEN CADDY вантажопасажирський - В номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , днз [NUMBER] , вартістю 125\~000,00 гривень; - причеп марки ПФ модель 01 Фермер з номером шасі (рами) [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 3000,00 гривень; - двокімнатна квартира [ADDRESS] вартістю 891\~999,00 гривень. Відповідно суд вважає, що частки спірного майна дружини та чоловіка є рівними та становлять по 1\~147\~108,82 (одному мільйону сто сторок сім тисяч сто вісім) гривень 82 коп. Одним з видів розпоряджання власністю є право власника використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом; законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності (стаття 320 ЦК України). Правовідносини щодо здійснення підприємницької діяльності фізичною особою врегульовані главою 5 ЦК України. Так, згідно зі статтею 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у спільній сумісній власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна. Отже, майно фізичної особи - підприємця, яке використовується для її господарської діяльності, вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів. Використання зазначеного майна одним з подружжя для здійснення підприємницької діяльності може бути враховано під час обрання способу поділу цього майна. Суд враховує, що позивач [PERSON] використовує нежиле приміщення магазину « [INFO] » [ADDRESS] для здійснення підприємницької діяльності як фізична особа підприємець з 1997 року. Суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] про здійснення ним підприємницької діяльності з використанням спірного нежилого приміщення магазину « [INFO] » № [NUMBER] , оскільки ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво визначає як самостійну, ініціативну, систематичну, на власний ризик господарську діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Доказів здійснення самостійної, систематичної, на власний ризик господарської діяльності з використанням спірного приміщення магазину відповідач [PERSON] суду не надав. Факт реєстрації відповідача 13.09.2022 фізичною особою підприємцем, після попередньої реєстрації в статусі безробітної особи, не свідчить про використання нежилого приміщення магазину « [INFO] » [ADDRESS] у професійній діяльності. Способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначені статтею 71 Сімейного кодексу України. При здійсненні поділу в судовому порядку суд також виходить з презумпції рівності часток та «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшень, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Згідно з частиною третьою статті 71 Сімейного кодексу України речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Оскільки спірне нежиле приміщення магазину « [INFO] » [ADDRESS] належить до речей для професійних занять позивача [PERSON] , а реальний його поділ позбавить її можливості продовжувати свою підприємницьку діяльність, виходячи із загального принципу цивільного судочинства, справедливості, добросовісності та розумності - в порядку поділу цього майна його варто залишити у особистій приватній власності позивача, а відповідач натомість має право отримати 4\~219 (чотири тисячі двісті дев`ятнадцять) гривень 65 копійок грошової компенсації різниці у вартості майна. Відповідно до частини першої\~статті 377 ЦК України (в редакції на день виникнення спірних правовідносин)\~до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частиною першою\~статті 120 Земельного кодексу України ( редакції на день виникнення спірних правовідносин)\~передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 09 грудня 2015 року № 6-814цс15. Аналіз змісту норми\~статті 120 Земельного кодексу України\~у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розмішені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Отже, за загальним правилом, закріпленим у частині першій\~статті 120 Земельного кодексу України, особа, яка набула право власності на будівлі чи споруди, стає власником відповідної земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому застосування положень\~статті 120 Земельного кодексу України\~у поєднанні з нормою\~статті 125 цього Кодексу\~слід виходити із того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Оскільки нежиле приміщення магазину « [INFO] » № [NUMBER] в прядку поділу майна суд залишає в особистій приватній власності позивача за первісним позовом [PERSON] , тому земельна ділянка, на якій це нежиле приміщення магазину розташовується, також підлягає залишенню в особистій приватній власності позивача за первісним позовом. За змістом\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи ( ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Про відшкодування понесених сторонами судових витрат вони не заявляли, тому суд їх розподіл не здійснює. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial