Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

08.11.2022 представник Товариства з обмеженою відповідальність «Вінницягаз Збут» (далі - ТОВ «Вінницягаз Збут») звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за послуги з постачання газу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються позивачем, з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] . Свої зобов`язання по забезпеченню відповідача природним газом, як споживача цих послуг, позивач виконує належним чином та в повному обсязі. Однак відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг своєчасно не виконує. Станом на 01.05.2022 сума заборгованості за послуги з газопостачання відповідача перед позивачем складає 9269,38 грн. Заборгованість почала накопичуватись за період з 01.04.2021 до 01.05.2022. В добровільному порядку відповідач заборгованість за спожитий природний газ не сплачує, чим порушує умови договору. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з постачання природного газу за період з 01.04.2021 до 01.05.2022 в сумі 9269,38 грн. та витрати за оплату судового збору у розмірі 2481 грн. Ухвалою суду від 17.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала, однак до початку розгляду справи по суті 20.02.2023 відповідач подала через канцелярію суду заяву, а якій просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, мотивуючи тим, що між нею та позивачем 03.02.2023 укладено договір реструктуризації, відповідно до якого складено графік погашення заборгованості. Сума заборгованості за послугу з постачання природного газу на момент укладення даного графіка погашення заборгованості, становить 4367,99 грн. Відповідач додала до своєї заяви квитанції про здійснення оплати від 01.02.2023 та 18.02.2023 на вказану вище суму, а тому фактично її заборгованість є погашеною перед ТОВ «Вінницягаз Збут», що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як зазначено в позові, [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Вінницягаз Збут» з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Відносини сторін щодо надання послуг постачання природного газу регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827 (надалі Правила постачання) та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1386/27831. Згідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належить: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. У п.5 ч.2 ст.7 Закону України «При житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно п.2 ч.2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу", споживач газу зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Відповідно до п.2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до п.32 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, побутовий споживач зобов`язаний: забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Згідно п.1.3. Типового договору, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору). Згідно підпункту 1 п.5.2. Типового договору, споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг постачальника згідно з умовами цього договору. Відповідно до правової позиції Верхового Суду України, викладеної у постанові від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15), яка підтримана у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати житлово-комунальних послуг у повному обсязі. З розрахунку заборгованості по абоненту [NUMBER], який доданий представником позивача до позовної заяви (а.с.8), вбачається, що послуги з постачання природного газу відповідачем приймаються та проводиться часткова оплата. Таким чином, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. Свої зобов`язання по забезпеченню відповідача природним газом, як споживача цих послуг, позивач виконує належним чином та в повному обсязі. Однак відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг своєчасно не виконує. Станом на 01.05.2022 сума заборгованості за послуги з постачання природного газу у відповідача перед позивачем складала 9269,38 грн, про що свідчить розрахунок заборгованості по абоненту [NUMBER] (а.с.8), який також містить інформацію (відомості) про особу відповідача, про газифікований об`єкт (адреса), про ціну на природний газ, обсяги споживання природного газу споживачем помісячно та оплачені кошти абонента. На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до довідки про фінансовий стан сума заборгованості станом на 01.05.2022 складала 9269,38 грн. Однак, 03.02.2023 між сторонами справи було укладено договір реструктуризації та графік погашення заборгованості [NUMBER], з якого слідує, що сума заборгованості станом на 03.02.2023 становить вже 4367,99 грн. (тобто часково погашена з урахуванням первісних вимог). Крім того, відповідачем 20.02.2023, тобто до початку розгляду справи по суті, було додано квитанцію про сплату заборгованості за природний газ у розмірі 4367,99 грн. Таким чином, відповідачем завчано була повністю погашена заборгованість перед позивачем, яка була обумовлена відповідно до договору реструктуризації, а тому підстав для задоволення позову немає. Таким чином, у ході судового розгляду справи, оцінивши в сукупності встановлені обставини справи та надані докази, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] довела суду факт сплати нею у заборгованості за послуги з постачання природнного газу в обумовленому з позивачем розмірі. Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 142 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові. Враховуючи, що підстави для задоволення позову відсутні, то судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, покладаються на позивача і не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed