Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

24 січня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача\~про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову, представник зазначив, що вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 07.12.2022 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки 03.10.2022 року близько 22-ї години [PERSON] , знаходячись за місцем свого проживання, в приміщенні літньої кухні, яка розташована на території домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , під час сварки, нанесла кухонним ножем один удар в праву частину живота співмешканцю [PERSON] . Згідно висновку судово-медичної експертизи № 176 від 25.10.2022 року [PERSON] отримав тілесне ушкодження, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя. Відповідно до інформації КНП «Глобинська міська лікарня» від 23.01.2023 № 78 та доданого до неї розрахунку вартості лікування установлено, що потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Глобинська міська лікарня» з 04.10.2022 по 17.10.2022, загальна сума фактичних витрат на його лікування становить 25143,35 грн. Посилаючись на обов`язок відповідача відшкодувати закладу охорони здоров`я витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, прокурор просив суд стягнути з відповідача на користь Глобинської міської ради Полтавської області 25143,35 грн коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] . Прокурор позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Згідно вироку Глобинського районного суду Полтавської області від 07.12.2022 року, 03.10.2022 року близько 22-ї години [PERSON] , знаходячись за місцем свого проживання, в приміщенні літньої кухні, яка розташована на території домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , вживала спиртні напої, куди в цей час прийшов її співмешканець [PERSON] , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння. Далі, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, [PERSON] під час сварки, маючи прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взяла до правої руки кухонний ніж, після чого ним же нанесла один удар в праву частину живота співмешканцю [PERSON] . Згідно висновку судово-медичної експертизи № 176 від 25.10.2022 року [PERSON] отримав тілесне ушкодження у вигляді колотої рани правої підребрової ділянки, що проникає в черевну порожнину з пошкодженням по ходу раньового каналу правої долі печінки долю печінки, гемоперитоніуму (внутрішньо-черевної кровотечі близько 1500 мл крові), яка утворилася одномоментно, внаслідок однократного удару колючо-ріжучим гострим предметом, що діяв із силою, достатньою для пошкодження усіх шарів м`яких тканин стінки тулубу потерпілого та проникнення у черевну порожнину з ушкодженням внутрішніх органів. Враховуючи анатомічну локалізацію, морфологічну характеристику даного тілесного ушкодження, травмуючий предмет діяв у напрямку з права наліво та знизу вгору. Дане тілесне ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя. Дії [PERSON] суд кваліфікував за ч. 1 ст.121 КК України-\~умисне тяжке\~тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження,\~небезпечне для життя в момент заподіяння. [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1\~ст.121 КК України, та призначено їй покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі\~ст. 75 КК України\~ [PERSON] від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1рік 6 місяців (а.с.12-13). Відповідно до розрахунку вартості витрат на лікування, наданого КНП «Глобинська міська лікарня» від 23.01.2023 № 78, потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 04.10.2022 по 07.10.2022 у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та з 08.10.2022 по 17.10.2022 в хірургічно-травматологічному відділенні, загальна сума фактичних витрат на його лікування становить 25143,35 грн (а.с.16-17). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 81 цього Кодексу. За змістом\~ст. 1206 ЦК України\~особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Відповідно до п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, який затверджений постановою КМ України від 16.07.1993 року № 545, та ст.1206 ЦК України кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат; сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Згідно зі\~ст. 82 ч. 6 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що потерпілий від кримінального правопорушення [PERSON] лікувався в КНП «Глобинська міська лікарня», яка фінансується за рахунок місцевого бюджету Глобинської міської ради, при цьому закладом охорони здоров`я було здійснено витрати на його лікування, вина [PERSON] у заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень є доведеною та доказуванню не підлягає, тому суд дійшов до висновку, що позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved