Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, предмет якого було змінено, про визнання недійсним шлюбу, який був укладений між його батьком, [PERSON] та [PERSON] з моменту його укладення та усунення від спадкування [PERSON] (т.1 а.с.2-4, т.2 а.с.1-21) Вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] - [PERSON] , який за свого життя зареєстрував шлюб з [PERSON] . Позивач дізнався про те, що його батько одружився випадково, оскільки [PERSON] та [PERSON] не були знайомі тривалий час до реєстрації шлюбу, дошлюбне спілкування в них майже було відсутнє, реєстрація шлюбу відбувалась без урочистостей і святкування у родинному колі. Після укладання шлюбу для позивача і [PERSON] стало очевидним, що [PERSON] не мала наміру створити з останнім сім`ю, а проявила інтерес лише до його майна. Батько позивача, як до шлюбу, так і після, не працював, був пенсіонером, вів аморальний спосіб життя, зловживав протягом тривалого часу алкоголем, у зв`язку з чим проживав сам у своєму помешканні за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належала батькові позивача, у зв`язку з її приватизацією згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». [PERSON] мала вищу освіту, працювала в аптеці, на час реєстрації шлюбу та майже до дня смерті батька позивача, [PERSON] не мала зареєстрованого місця проживання та квартири у приватній власності. Так як [PERSON] працювала в аптеці, яка знаходилась неподалік помешкання батька позивача, до якої останній мав звичку з періодичністю заходити та купувати спиртову настойку «Глоду», то вона роззнайомившись з ним дізналась, що він самотній, давно розлучився зі своєю дружиною та сам мешкає у власній квартирі. Позивач вважає, що у зв`язку з зазначеними обставинами, які [PERSON] вдалось дізнатися від батька позивача, у неї виник намір одружитися із самотнім чоловіком, який тривалий час страждає алкогольною залежністю, з метою отримати матеріальну вигоду від даного шлюбу. [PERSON] після реєстрації шлюбу з батьком позивача, зразу підняла перед останнім питання реєстрації її місця проживання за адресою: [ADDRESS] , тобто в помешканні батька позивача. Батько позивача, [PERSON] , не погодився надати свою згоду як власника житла для реєстрації місця проживання [PERSON] у себе в квартирі. У зв`язку з даною відмовою між подружжям одразу стали виникати сварки та конфлікти, однак розлучатися [PERSON] не бажала. [PERSON] та [PERSON] проживали окремо. Жодних особистих речей [PERSON] не перевезла до оселі [PERSON] , спільного господарства з останнім не вела, спільного майна за час шлюбу надбано ними не було. Позивач вказує, що у [PERSON] був відсутній намір спільно проживати із [PERSON] як з її чоловіком, дбати про їх сімейний добробут, облаштовувати їх спільну оселю, створювати затишок, турбуватися про свого чоловіка та займатися щоденними побутовими клопотами. Спільних дітей від шлюбу, у батька позивача, [PERSON] та [PERSON] , не було. За час шлюбу, [PERSON] та [PERSON] не відпочивали разом, не відвідували родичів [PERSON] , не приїздили разом на запрошення в гості до позивача. Тобто, ні [PERSON] , ні [PERSON] , перед третіми особами не демонстрували себе як щасливу сім`ю, як чоловіка та дружину. 02 липня 2020 року позивач, прибувши за адресою проживання свого батька, [PERSON] і дізнався про його смерть. Тіло батька позивача було виявлено на підлозі в кімнаті, на ньому були наявні гнилісті розкладання та опухлість тіла. Такі обставини не надали можливості точно встановити дату смерті [PERSON] . У зв`язку з чим було визначено, що смерть батька Позивача наступила [INFO] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] не приймала жодної участі у підготовці до поховання свого покійного чоловіка. Всією організацією поховання [PERSON] займався позивач. Однак, 24.07.2020 [PERSON] отримала повторне Свідоцтво про смерть [PERSON] , а вже 04 серпня 2020 року подала до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] разом з усіма необхідними документами. 16-ою Київською державною нотаріальною конторою була прийнята заява [PERSON] про прийняття спадщини та зареєстрована за № 1160 від 04 серпня 2020 року. На підставі поданої [PERSON] першої заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу, яка була зареєстрована в книзі обліку за номером № 417/2020. 12 серпня 2020 року позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його покійного батька [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Яцино К.С. та дізнався, що Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою вже зареєстрована спадкова справа. Зазначеним нотаріусом було відмовлено Позивачу як заявнику у прийнятті заяви та роз`яснено його право на подачу такої заяви за місцезнаходженням спадкової справи.14.08.2020 позивач подав до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] , яка була прийнята та зареєстрована за № 1263 від 14 серпня 2020 року. Позивач вважає, що дії [PERSON] щодо укладання з його батьком шлюбу були обумовлені лише переслідуванням нею мети забезпечити собі право на отримання спадщини, без наміру створення сім`ї. У зв`язку з чим Позивач вважає, що вказане порушує його права як спадкоємця за законом першої черги на спадщину і потребують судового захисту Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва [PERSON] від 21 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Відповідач скористалася правом надання відзиву, а саме 18 березня 2021 року до суду надійшов відзив представника [PERSON] - [PERSON] , у якому відповідач заперечує проти позовних вимог, вказуючи на те, що дійсно, в період часу з 29 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. [INFO] [PERSON] помер, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з кв. [ADDRESS] . Зазначає, що [PERSON] , як спадкоємиця першої черги за законом, як дружина померлого, у визначений законом шестимісячний строк звернулась до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Іншим спадкоємцем першої черги за законом є позивач, син померлого. Категорично не погоджується із твердженням позивача про фіктивність шлюбу та зазначає, що виключно на позивача покладається обов`язок з доведення належними та допустимими доказами твердження про відсутність у осіб, які уклали шлюб, наміру створити сім`ю. Сама по собі обставина щодо відсутності факту реєстрації місця проживання подружжя за однією адресою жодним чином не підтверджує та не спростовує факт їхнього спільного проживання, ведення спільного побуту та наявності між ними прав та обов`язків подружжя. Представник відповідача також зауважив на те, що [PERSON] та [PERSON] не проживали в кв. [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] , оскільки подружжя разом проживало в квартирі, яка належить на праві власності відповідачу, тобто за адресою: [ADDRESS] . Позивач не може та не міг знати про відсутність як у свого батька, так і у [PERSON] наміру укласти шлюб, створити сім`ю, бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про взаємний побут та моральний стан один одного, піклуватись один про одного. Зважаючи на те, що позивач не спілкувався та не підтримував жодних родинних відносин ані з батьком, ані з мачухою, не відвідував їх за місцем проживання та не цікавився їх побутом, відносинами між собою напротязі тривалості шлюбу, який позивач просить визнати недійсним. З урахуванням вищенаведених обставин вважає, що позивачем не доведено наявність фіктивності шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. (т.1 а.с.60-65) 31 березня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача [PERSON] - [PERSON] , у якій зазначено, що факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] спростовується тією обставиною, що смерть [PERSON] була зареєстрована за місцем його реєстрації за адресою: [ADDRESS] , при цьому факт постійного проживання [PERSON] за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідкою про зареєстрованих осіб, які містяться в матеріалах справи. З урахуванням наведеного, представник позивача просив задовольнити позов повністю. (т.1 а.с.80-81) В судовому засіданні, яке відбулося 06 травня 2021 року представником відповідача [PERSON] суду були подані копії свідоцтва про смерть відповідача від 07 квітня 2021 року серії [NUMBER] . Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва [PERSON] від 29 липня 2021 року постановлено зупинити провадження по справі до закінчення строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померлда [INFO] . (т.1 а.с.87, 92-93) Розпорядженням від 11 листопада 2021 року проведено повторний автоматизований розподіл судових справ у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] (т.1 а.с.107) У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями справу передано в провадження судді Саламон О.Б. (т.1 а.с.108) Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 19 листопада 2021 року прийнято справу до свого провадження, провадження по справі поновлено, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 18 січня 2022 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. постановлено витребувати у нотаріальних конторах спадкові справи, а саме у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алейнік Л.О. належним чином завірену копію спадкової справи за номером у спадковому реєстрі 67887572, номер у нотаріуса 29/2021, заведеної стосовно майна померлої [PERSON] , відкритої 29.06.2021, та у Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи за номером у спадковому реєстрі 66213956, номер у нотаріуса 417/2020, заведеної стосовно майна померлого [PERSON] , відкритої 04.08.2020. 15 лютого 2022 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алейнік Л.О. надійшла належним чином завірена копія спадкової справи за номером у спадковому реєстрі 67887572, номер у нотаріуса 29/2021, заведеної стосовно майна померлої [PERSON] , відкритої 29.06.2021. 15 лютого 2022 року від Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшла належним чином завірена копія спадкової справи за номером у спадковому реєстрі 66213956, номер у нотаріуса 417/2020, заведеної стосовно майна померлого [PERSON] , відкритої [INFO] . Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 травня 2022 року, яку внесено до протоколу судового засідання, в порядку процесуального правонаступництва залучено до справи як відповідача, сина померлої [PERSON] - [PERSON] . 10 червня 2022 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшла заява про зміну предмета позову, відповідно до якої позивач просить: -визнати шлюб, який був укладений 29 листопада 2016 року між [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2484, недійсним з моменту укладення, тобто з 29 листопада 2016 року та анулювати актовий запис про реєстрацію даного шлюбу; -усунути від права спадкування після смерті [PERSON] - [PERSON] . Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладене позові та в заяві про зміну предмету позову. В судове засідання, призначене на 02.03.2023, не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, посилаючись на те, що пояснення та докази на їх підтвердження надані, свідки допитані, не заперечують щодо винесення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання та фактичним місцем проживання/перебування. Відповідач 31.01.2023 просив відкласти розгляд справи, зазначаючи, що про обставини справи йому не відомо, потребує часу розібратися, дізнався випадково від [PERSON] про розгляд даної справи, при цьому судовою справою займалась його мати - [PERSON] (т.2 а.с.156), однак з матеріалів справи вбачається, що саме відповідачем [PERSON] було укладено договір щодо правової допомоги з адвокатом Сациком В.О. ще в листопаді 2021 року, при цьому в матеріалах справи знаходиться ордер від 10.08.2022 щодо надання адвокатом Сацик В.О. правничої допомоги [PERSON] . Попри вказане, судом оголошувалася перерва для належного виклику відповідача, однак останній не з`явився в судове засідання і будь - яких пояснень до суду не надав, знаючи про наявність справи в суді. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву, предмет якого змінено, не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надходило заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , оцінивши зібрані по справі докази, представлені в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 06.07.2020. За свого життя [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 29 листопада 2016 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.05.1993, [PERSON] є сином померлого [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Відповідно до позиції Верховного суд, висловленої в постанові в справі № 761/16077/19 від 14 грудня 2021 року, тлумачення норм СК України свідчить, що в СК закріплено три види недійсності шлюбу, який: - (а) є недійсним в силу вказівки закону (ст. 39); - (б) визнається недійсним за рішенням суду (ст.40): - (в) може бути визнаний недійсним за рішенням суду ( ст.41). Відповідно до ст. 42 СК України, право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана дієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. Тобто, статтею 42 СК України визначено, хто може звернутися з позовом про визнання шлюбу недійсним, тому вона стосується лише двох видів недійсного шлюбу, передбачених ст.ст. 40 і 41 СК України. Право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають, зокрема, інші особи, права яких порушені у зв"язку з реєстрацією цього шлюбу. Шлюб, який є недійсним (ст. 39 СК України), не потребує звернення до суду, оскільки його недійсність визначається законом. Згідно з ч. 1 ст. 43 СК України, розірвання шлюбу, смерть дружини або чоловіка не є перешкодою для визнання шлюбу недійсним. Якщо одна із сторін (обидві сторони) недійсного шлюбу померла і шлюб припинився внаслідок її смерті (ч. 1 ст. 104 СК України), то цей факт не блокує можливості визнання шлюбу недійсним за рішенням суду. Звернутися з позовом до суду може другий з колишнього подружжя або інша особа, яка має на це право згідно з законом (ст. 42 СК України). Таким чином, до суду з позовом можуть звертатися інші особи, права яких порушені недійсним шлюбом. У зв`язку з тим, що визнання шлюбу [PERSON] і [PERSON] недійсним впливає на обсяг майнових прав позивача [PERSON] , який є сином померлого [PERSON] і який прийняв спадщину після смерті свого батька, то він звернувся за захистом до суду. У мотивування позовних вимог про визнання шлюбу [PERSON] і [PERSON] фіктивним позивач посилається на те, що [PERSON] працювала в аптеці, яка знаходилась неподалік помешкання батька позивача, до якої останній мав звичку з періодичністю заходити та купувати спиртову настойку «Глоду». [PERSON] роззнайомившись із батьком позивача дізналась, що він самотній, давно розлучився зі своєю дружиною та сам мешкає у власній квартирі. У зв`язку з такими обставинами, у [PERSON] виник намір одружитися із самотнім чоловіком, який тривалий час страждав алкогольною залежністю з метою отримати матеріальну вигоду від даного шлюбу. [PERSON] на 11 років була молодша батька, не мала наміру жити разом із ним як зі своїм чоловіком однією сім`єю, вести з ним спільне господарство, дбати про їх спільний добробут та моральний стан сім`ї, мати спільний бюджет. [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] мала бажання зареєструватися в його квартирі, однак батько не погодився. [PERSON] проживала окремо від батька, жодних своїх особистих речей [PERSON] не перевезла до квартири [PERSON] , спільного господарства з останнім не вела, спільного майна за час шлюбу надбано ними не було. [PERSON] не дбала про сімейний добробут, не займалася облаштуванням їх спільної оселі, не створювала затишок, не проявляла турботу до свого чоловіка та не займалася щоденними побутовими клопотами. Спільних дітей від шлюбу не було. За час шлюбу разом не відпочивали, не відвідували родичів [PERSON] , не приїздили разом на запрошення в гості. Тобто, ні [PERSON] , ні [PERSON] перед третіми особами не демонстрували себе як сім`ю, як чоловіка та дружину. Про відсутність у [PERSON] почуттів до батька позивача як до її чоловіка свідчила і її поведінка після смерті [PERSON] , яка демонструвала тільки відверте її бажання якомога скоріше заволодіти спадковим майном після померлого. Статтею 40 СК України встановлено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю. В абз. 4 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю. Відповідно до ст.ст. 3, 36, 55 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. В силу положень ст. 3 СК України особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обов"язки. Відповідно до положень ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 СК України). Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Чинний Сімейний кодекс України не містить поняття недійсності шлюбу. Разом з тим, у статті 38 вказуються підстави його недійсності, а саме порушення вимог, встановлених ст.ст. 22, 24- 26 СК: досягнення шлюбного віку, добровільності шлюбу (в зміст даного принципу законодавець вкладає дієздатність особи, здатність особи в момент реєстрації шлюбу усвідомлювати сповна значення своїх дій і (або) керувати ними, а також відсутність фізичного чи психічного примушування до укладення шлюбу), одношлюбності, відсутності близького кровного споріднення або споріднення, заснованого на усиновленні, взаємної обізнаності про стан здоров`я. З матеріалів справи вбачається, що батько позивача, [PERSON] , як до шлюбу так і після, не працював, був пенсіонером, вів аморальний спосіб життя, зловживав протягом тривалого часу алкоголем, у зв`язку з чим проживав сам у своєму помешканні за адресою: [ADDRESS] . Квартира належала батькові позивача - [PERSON] , у зв`язку із її приватизацією згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 01 грудня 2003 року. Згідно відповіді Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 16.12.2020 за вих. № 10-9659/05 станом на 29.11.2016 за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано лише одну особу - [PERSON] . Згідно з відомостями, які містяться в архівній картотеці реєстраційного обліку та інформаційній системі «Реєстр територіальної громади міста Києва», реєстрація місця проживання осіб за вказаною адресою за період з 29 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року органом реєстрації не здійснювалась. Встановлено, [PERSON] , [INFO] , працювала у ФОП [PERSON] на посаді провізора в аптеці, яка знаходилась за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить протокол допиту свідка від 02.07.2020, складений оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Дарницького УП ГУНП у м. Києві старшим лейтенантом поліції Пархоменко Я.О. На час реєстрації шлюбу, а саме на 29 листопада 2019 року та до дня смерті [PERSON] , [PERSON] не мала зареєстрованого місця проживання. Відповідно до відповіді Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.11.2021 за вих. № 102/05/30-7144, [PERSON] , 1977 року народження, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] в період: з 11 лютого 1992 року по 10 лютого 2004 року, з 04 січня 2011 року по 04 березня 2014 року та з 11 лютого 2019 року по 20 серпня 2021 року, знята з реєстраційного обліку по смерті. 11 лютого 2019 року була зареєстрована за згодою власника на підставі свідоцтва про право власності та договору дарування. Згідно із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 282343130 від 01.11.2021, [PERSON] не належала на праві власності кв. [ADDRESS] . Згідно з Витягом № 64532930 з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , від 29 червня 2021 року, зазначено про наступних зареєстрованих осіб: [PERSON] , дата реєстрації 11.02.1992; [PERSON] , дата реєстрації 23.07.2009; [PERSON] , дата реєстрації 04.01.2011; [PERSON] , дата реєстрації 11.02.2019. Отже, [PERSON] , як на час одруження з [PERSON] , так і до дня смерті останнього, не мала на праві власності нерухомого майна, а проживала в помешканні своєї матері - [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до відповіді, наданої Дарницьким управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 19.01.2022 за вих. № 844/125/48/02-2022, [PERSON] одноосібно проживав за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 29 листопада 2016 року до 29 червня 2020 року. За час проживання не створював труднощів і не був помічений в конфліктах з сусідами, однак, схильний до вживання спиртних напоїв. Також, у зазначеній відповіді вказано, що сусіди покійного [PERSON] характеризують його посередньо, як особу, яка не схильна до конфліктів в побуті та з сусідами, проте яка постійно вживала алкогольні вироби та не усвідомлювала своїх дій в стані алкогольного сп`яніння. Відносно [PERSON] , [INFO] , як дружини [PERSON] , повідомили, що такої особи не бачили за адресою мешкання сусіда до моменту його смерті [INFO] . Під час розгляду справи встановлено, що батько позивача [PERSON] - [PERSON] за час шлюбу з [PERSON] неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, що підтверджується відповіддю, наданою Дарницьким районним судом м. Києва від 30 листопада 2021 року за вих. № 85674/21. 02 липня 2020 року позивач, прибувши за адресою проживання свого батька дізнався від співробітників поліції про його смерть. Тіло батька позивача було виявлено на підлозі в кімнаті, на ньому були наявні гнилістні розкладання та опухлість тіла. Такі обставини не надали можливості точно встановити дату смерті [PERSON] . У зв`язку з чим було визначено, що смерть батька позивача [PERSON] - [PERSON] наступила 29 червня 2020 року. Згідно з протоколом допиту свідка від 02 липня 2020 року, який був складений оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Дарницького УП ГУНП у місті Києві старшим лейтенантом поліції Пархоменко Я.О., [PERSON] по суті поставлених їй запитань як свідок надала, зокрема, показання, що за адресою: [ADDRESS] проживав її чоловік [PERSON] , який був зареєстрований за вказаною адресою. Також повідомила, що станом на 02 липня 2020 року, вона з [PERSON] вже близько одного року як спільно не проживають та вказала, що останній зловживав спиртними напоями. В судовому засіданні допитано в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили той факт, що [PERSON] проживав сам у своїй квартирі за адресою: [ADDRESS] , був пенсіонером, вів аморальний спосіб життя, зловживав алкоголем. [PERSON] та [PERSON] до шлюбу не були знайомі тривалий час, дошлюбного спілкування майже не було. [PERSON] бачили випадково тільки декілька разів, спільно з [PERSON] вона не проживала, спільного господарства з останнім не вела, особистих речей до його помешкання не перевозила, за час шлюбу спільного майна набуто не було. Перед третіми особами своїх відносин [PERSON] та [PERSON] як подружжя не демонструвала, спільних дітей від шлюбу не було. Відповідно до Висновку експертного дослідження № 021-1544-2020 від 03 липня 2020 року було, зокрема підсумовано, що труп [PERSON] , 1966 року народження, на момент дослідження знаходився в стані гнильних змін з частковим порушенням анатомо-морфологічної структури тканин і органів, у зв`язку з чим причина смерті не встановлена. На підставі даного Висновку експертного-дослідження № 021-1544-2020 від 03.07.2020, позивачу було видано остаточне лікарське свідоцтво про смерть № 020-1544, де зазначено: «причину смерті не встановлено в зв`язку з гнильними змінами трупа». 06 липня 2020 року позивач для поховання батька отримав Лікарське свідоцтво про смерть № 020-1544 (остаточне) від 03.07.2020 щодо померлого [PERSON] та Довідку про причини смерті (до форми № 106/о № 020-1544 видається для поховання). 06 липня 2020 року позивач отримав свідоцтво про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] . У судовому засіданні також встановлено, що позивач займався організацією поховання свого батька [PERSON] , про що свідчать відповідні документи про замовлення та оплату ритуальних послуг. Як стверджує позивач, поки він та родина, близькі знайомі покійного [PERSON] перебували у траурі, займалися відповідно до віросповідання померлого організацією поминальних обідів на дев`ятий та сороковий день для того щоб віддати данину пам`яті померлому, залишивши у свідомості близьких найкращі моменти його життя, то [PERSON] займалася організацією оформлення спадщини після померлого [PERSON] . 24 липня 2020 року [PERSON] отримала повторне свідоцтво про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] . Із матеріалів спадкової справи за номером у спадковому реєстрі 66213956, номер у нотаріуса 417/2020, заведеної Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою стосовно майна померлого [PERSON] , судом встановлено, що 04 серпня 2020 року [PERSON] подала до заяву про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] разом з усіма необхідними документами. Дана заява [PERSON] про прийняття спадщини була прийнята Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою та зареєстрована. В заяві про прийняття спадщини [PERSON] вказала, що інших спадкоємців передбачених законодавством України, окрім неї, немає. 12 серпня 2020 року позивач [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його покійного батька [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Яцино К.С. Зазначеним нотаріусом було відмовлено позивачу як заявнику у прийнятті заяви та роз`яснено його право на подачу такої заяви за місцезнаходженням спадкової справи. 14 серпня 2020 року позивач подав до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] . Фіктивним є шлюб укладений без наміру створити сім`ю. Відповідно до висновків зазначених Верховним Судом у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 752/2337/16-ц, причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах не правового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу. Враховуючи нетривалі відносини [PERSON] та [PERSON] , відсутність доказів їх стосунків до шлюбу у розумінні намірів створення сім`ї, відсутність спільного проживання як чоловіка та дружини, відсутність доказів піклування про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами родини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги, в сукупності з даними про те, що тіло [PERSON] було виявлено в його квартирі з наявними гнилістими розкладаннями та опухлістю, що навіть не надало можливості точно встановити дату смерті останнього, а [PERSON] як дружина не відвідувала квартири чоловіка, не цікавилась його долею, з приводу видачі їй тіла покійного [PERSON] не зверталась, за отриманням лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] не зверталась, що в сукупності з аналізом наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку про те, що шлюб був укладений без наміру створити сім`ю. Укладення такого шлюбу суперечить ст. 3 СК України. Відповідно до ч. 4 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду. Оскільки позовні вимоги позивача в частині усунення [PERSON] від права на спадкування є похідними від попередньої позовної вимоги про визнання шлюбу [PERSON] і [PERSON] недійсним, суд приходить до висновку про її задоволення. За правилами ст.ст. 2, 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» (заява № 39598/03 від 21 липня 2011 року) суд вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило - застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту. Європейський суд з прав людини також вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, тому суд приходить до висновку про задоволення вимоги позову повністю щодо визнання шлюбу, який був укладений 29 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] недійсним з моменту укладення, тобто з 29 листопада 2016 року та анулювати актовий запис про реєстрацію даного шлюбу та, відповідно, усунути від права спадкування після смерті [PERSON] - [PERSON] . Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 1841,61 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved