overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

У січні 2023 року позивач [PERSON] звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 17 червня 2015 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 955. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, з січня 2022 року проживають окремо один від одного, спільного бюджету не мають та спільного господарства не ведуть.. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судове засідання представник позивача позов підтримала, просить розірвати шлюб, оскільки сторони подружніх стосунки не підтримують та спільного господарства не ведуть, тому з цих підстав надання терміну для примирення є недоцільним. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Відзиву на позов не подав. Ухвалою судді від 30 січня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 13 березня 2023 року ухвалено рішення у справі. Суд, заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17 червня 2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 955. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки сторони припинили та спільного господарства не ведуть з січня 2022 року, спільного бюджету не мають та спільного господарства з того часу не ведуть з підстав відсутності взаєморозуміння. З цих підстав надання терміну для примирення подружжя є недоцільним, шлюб існує лише формально, за наведених обставин шлюб підлягає розірванню, оскільки сім`я розпалась остаточно та збережена бути не може. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

13 лютого 2023 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 червня 2014 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подав. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщався шляхом публікації оголошення про виклик на сайті судової влади. Відповідно до частини одинадцятої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 07 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 163 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

23.02.2023 [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 31.07.2020 по 31.01.2023 включно в сумі 56 829 грн 14 коп. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 31.01.2023 становить 56 829 грн 14 коп. На підставі статті 196 Сімейного кодексу України позивачкою здійснено розрахунок суми неустойки, загальний розмір якої становить 264 946 грн 84 коп. Посилаючись на приписи цієї статті, позивачка просить суд стягнути з відповідача неустойку в розмірі 100 % суми заборгованості по аліментам. У судовому засіданні представник позивачки пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як випливає з матеріалів справи, сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.09.2020 (справа № 750/6947/20), і мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 7-9). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.09.2020 (справа № 750/6480/20) з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2020 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 10). Відповідач зазначене рішення суду не виконує, внаслідок чого за період з 31.07.2020 по 31.01.2023 виникла заборгованість в сумі 56 829 грн 14 коп., що підтверджується довідкою державного виконавця (а. с. 11). Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, підставою для стягнення неустойки (пені) є наявність у платника аліментів заборгованості, яка виникла внаслідок його винних дій. Оскільки сплата аліментів за рішенням суду є обов`язком, а не правом відповідача, останній повинен довести в суді відсутність його вини у виникненні заборгованості. Відповідач не спростував доводи позивачки про необхідність стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Згідно з розрахунком позивачки (а.с. 14), правильність якого відповідачем не спростовано і з яким погоджується суд, загальна сума пені за весь період виникнення заборгованості становить 264 946 грн 84 коп. За таких обставин, вимога позивачки про стягнення з відповідача пені в розмірі 100 % суми боргу, що в грошовому виразі становить 56 829 грн 14 коп., є такою, що ґрунтується на законі, при цьому підтверджена належними доказами, а тому пред`явлений позов належить до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

із позовною заявою про визнання за законом після баби - [PERSON] , померлої [INFO] , права власності на спадкове майно - на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS] , у суд звернулися [PERSON] і [PERSON] до Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області. У судове засідання позивачі [PERSON] і [PERSON] подали заяву про судовий розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача Куран І.М. подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] , яка є бабою позивачів [PERSON] і [PERSON] , померла [INFO] . Після померлої [PERSON] залишилося спадщина, до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] (фактично успадковане після [PERSON] ). Зазначене домоволодіння відноситься до категорії колгоспного двору. До складу вказаного колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року входили [PERSON] і [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої 23 грудня 2022 року виконкомом Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області, [PERSON] на день смерті був зареєстрований і проживав у [ADDRESS] , мав такий склад сім`ї: дружина - [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої 23 грудня 2022 року виконкомом Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області, [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала одна у [ADDRESS] . Право власності на 1/2 частину житлового будинку не зареєстроване. 11 липня 2022 року із заявами про прийняття спадщини за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , звернулися [PERSON] і [PERSON] до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Рожець А.П. (заведена спадкова справа № 79/2022). Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов [PERSON] і [PERSON] до Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню. За позивачами [PERSON] і [PERSON] , як спадкоємцями за законом, на підставі ст. 1265 ЦК України, після баби - [PERSON] , померлої [INFO] , необхідно визнати право власності на спадкове майно - на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS] (кожному позивачеві - по 1/4 частині).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

із позовною заявою про визнання за законом після чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] , права власності на спадкове майно - на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS] , у суд звернулася [PERSON] до Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. У судове засідання позивач [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] , який є чоловіком позивача [PERSON] , помер [INFO] . Після померлого [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] (домоволодіння відноситься до категорії колгоспного двору). До складу вказаного двору станом на 15 квітня 1991 року входили [PERSON] , його дружина - [PERSON] і син - [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої 28 вересня 2022 року Козелецькою селищною радою Чернігівського району Чернігівської області, [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] , мав такий склад сім`ї: дружина - [PERSON] . Право власності на вказаний житловий будинок не зареєстроване. 26 жовтня 2022 року із заявою про прийняття спадщини за законом після [PERSON] , померлого [INFO] , звернулася [PERSON] до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Рожець А.П. (заведена спадкова справа № 165/2022). Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов [PERSON] до Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню. За позивачем [PERSON] , як спадкоємцем за законом, на підставі ст. 1261 ЦК України, після чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] , необхідно визнати право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 1984 року, актовий запис № 24. Від шлюбу дітей не мають. Разом не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. У зв`язку з чим просить розірвати шлюб та прізвище змінити на дошлюбне. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно дост.110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно дост.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 грудня 1984 року у Десантненській сільській раді Кілійського району Одеської області, актовий запис №24. Сторони шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, який в судове засідання не з`явився. Таким чином, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ч.3 ст.105, ст.ст.110,112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 06.08.2022 року. Від шлюбу у сторін дітей не має. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя. У зв`язку з цим просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Улибіна-Вельгус М.В. подала заяву про розгляд справи за їх відсутності. Просить вимоги задоволити (а.с.17). Відповідачка подала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.16). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 06.08.2022 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 06.08.2022 року (а.с.6). Від шлюбу у сторін дітей не має. Одруження виявилось невдалим, шлюб носить формальний характер. Спору про розподіл майна між сторонами не має. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та розгляду справи у суді його наміри розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв`язку із чим даний позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що вони уклали шлюб 14.07.2009р., зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №64. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] .. Спільне життя у подружжя не склалося, між ними втрачено взаємопорозуміння та повага, що призводить до постійних сварок. Зазначає, що сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач переконаний, що подальше спільне життя неможливе і збереження шлюбу суперечить його інтересам, сім`я фактично розпалась та існує формально, в зв`язку з чим просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позову не подав. За викладених обставин, суд провів розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, в порядку, передбаченому ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 14.07.2009р. укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). У шлюбі них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.7) Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що збереження сім"ї неможливе, подружжя втратило повагу одне до одного, подружжя проживає окремо одне від одного та не підтримує шлюбних відносин та не бажає їх відновити, сім`я дійсно розпалась, неявку сторін суд розцінює як небажання зберегти сім`ю, а тому шлюб слід розірвати. Позивач не ставить вимогу про зміну шлюбного прізвища, а тому суд залишає позивачу шлюбне прізвище " [PERSON] ". Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, сплачений під час подачі позову до суду, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Враховуючи складність справи, суд вважає можливим відкласти складення повного рішення на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, проголосивши у судовому засіданні тільки вступну та резолютивну частини судового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Відповідно до статті 268 ЦПК України, враховуючи складність у виготовленні повного тексту судового рішення, що потребує значного часу в обґрунтування доводів сторін, суд вважає на необхідне оголосити вступну та резолютивну частину рішення, повний текст рішення виготовити протягом десяти днів.

Outcome: partial