Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивачка мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають з відповідачем сина [PERSON] , [INFO] . 09.11.2018 шлюб розірвано. З моменту розлучення, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини. Він також не надає належної допомоги на утримання дитини та з моменту розірвання шлюбу не бачився з дитиною. За рішенням суду з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина. Однак відповідач рішення суду не виконує, не сплачує аліменти та заборгованість по аліментах, та жодним іншим чином фінансово не допомагає утриманню сина. Позивачка з сином проживають окремо. Відповідач не виконує батьківських обов`язків щодо дитини. Так він не надає коштів на утримання дитини, не займається її вихованням. 21.12.2022 ухвалою суду прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за позовом, призначено судовий розгляд за правилами загального позовного провадження та визначено час підготовчого судового о 15-00 год. 30.01.2023. Підготовче судове засідання було відкладено на 21.02.2023, 13.03.2023. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, але підготовче судове засідання не з`явилися. Представник позивачки до канцелярії суду подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач до суду подав заяву, в якій визнав, що дійсно не приймає участі у вихованні дитини та фактично не спілкується з нею. Проти позовних вимог щодо позбавлення його батьківських прав не заперечував. Представник Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надіслав висновок від 28.02.2023 № 362/27.1-26 щодо можливості позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, 09.11.2018 рішенням Зарічного районного суду м. Суми шлюб розірвано. Сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, не проявляє батьківської уваги і турботи. Позивачка разом з сином проживають за адресою: [ADDRESS] . За місцем проживання дитина влаштована до ЗДО № 38 «Яблунька». У сім`ї позивачки дитина повністю доглянута, забезпечена умовами для фізичного і духовного розвитку, навчання, підготовки до самостійного життя. У 2017 році з відповідача на користь позивача на підставі судового наказу стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1 / 4 частини доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 23.11.2017. У зв`язку з тим, що відповідач не сплачував аліменти, виникла заборгованість зі сплати аліментів. 01.04.2021 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми по справі 592/14693/20 з відповідача було стягнуто на користь позивачки пеню за несвоєчасну сплату аліментів з жовтня 2017 року по грудень 2020 року в розмірі 16 010 грн. 35 коп. на утримання сина [PERSON] . В цілому зі змісту встановлених фактів вбачається, що з народження дитини відповідач ухилявся й по теперішній час ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини. Встановлені факти визнаються сторонами та підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09.11.2018 про розірвання шлюбу, судовим наказом Зарічного районного суду м. Сумт від 23.11.2017 (справа № 591/6215/17) про стягнення аліментів, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.04.2021 (справа № 592/14693/20) про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, довідкою про склад сім`ї позивачки, копії яких додані до матеріалів справи; висновком Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради 28.02.2023 № 362/27.1-26 щодо можливості позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини. Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради складено висновок від 28.02.2023 № 362/27.1-26 згідно якого у інтересах дитини відповідача слід побавити батьківських прав. Висновок мотивований наступним. Спеціалістом Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради 07.02.2023 досліджено умови проживання малолітньої дитини за адресою: [ADDRESS] . З`ясовано, що за цією адресою проживають: позивач - [PERSON] , її малолітній син - [PERSON] , та її батьки - [PERSON] і [PERSON] . Усі дорослі члени родини працюють, мати дитини працевлаштована оператором Укрпошти, має стабільний дохід. Одноповерховий приватний будинок складається із чотирьох кімнат, кухні, санвузла, є газо-водо-світло постачання. Приміщення устатковане необхідними корпусними меблями, побутовою технікою. Мати разом з дитиною займають велику окрему кімнату, де є спільне спальне місце (двоспальне ліжко), шафи, комод для речей, облаштована ігрова зона для дитини. Хлопець забезпечений сезонним одягом, взуттям, харчуванням, влаштований до ЗДО № 38 «Яблунька». Під час розмови з [PERSON] з`ясовано, що [PERSON] пішов з родини ще до народження сина, востаннє бачив дитину в перший рік її життя. Біологічний батько не піклується про життя та здоров`я хлопця, матеріально не допомагає, має заборгованість по аліментам. [PERSON] запевнила, що син не знає свого біологічного батька. Підтвердженням цього є те, що під час розмови з матір`ю, дитина, яка знаходилася поруч, абсолютно не реагувала на ім`я відповідача та на ті події, про які доповідала матір. Спеціаліст Управління 10.02.2023 мав телефонну розмову з [PERSON] , який підтвердив слова позивача, що сина він бачив, коли той був немовлям. Не дав відповіді на запитання, де знаходиться, проживає, працює, на зустріч із спеціалістом Управління не погодився. Повідомив, що не збирається приходити на судові засідання, не заперечує проти того, що його позбавлять батьківських прав. При з`ясуванні обставин, урахування позиції позивача, відповідача та вивчення документів справи можна зробити висновок, що вихованням, розвитком, матеріальним утриманням, створенням умов для якісної життєдіяльності дитини займається мати [PERSON] .. Соціальний контакт сина з біологічним батьком відсутній. [PERSON] не піклується про здоров`я, фізичний стан дитини, не виявляє інтересу до її життєдіяльності, не задовольняє потреби матеріально. Ураховуючи вищезазначене, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради вважає за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . З встановлених обставин вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 150, 164, 165, 180-184, 191 СК України. Згідно п.16. Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч. 1 ст. 14 СК України сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. Згідно ч. 1 ст. 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. А згідно ч. 4 цієї статті невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Також вони зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 164 СК України зокрема п. 2 ч. 1 передбачено, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. За встановлених обставин у порівнянні з наведеними положеннями законів вбачається, що з народження дитини відповідач на порушення обов`язків ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не утримує дитину та не займається її вихованням. Зв`язок між батьком та дитиною втрачений. Поруч з цим, відповідач в своїй заяві визнав позов та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно сина. Ураховуючи наведене суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0.2740475637.1 від 14.11.2022 позивачкою був сплачений судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп., на рахунок отримувача № UA738999980313171206200018540 , отримувач коштів - ГУК Сумська область, код отримувача (ЄДРПОУ) 37970404, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП); МФО-899998, код класифікації доходів бюджету 22030101. До початку розгляду справи по суті, відповідачем подано заяву про визнання позову. Враховуючи викладене, слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 496 грн. 20 коп., а також повернути позивачу 50 відсотків, тобто 496 грн. 20 коп. сплаченого судового збору з державного бюджету. Також слід стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved