Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області із вищевказаною заявою про встановлення факту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.11.1989 року він одружився з [PERSON] (прізвище після укладення шлюбу [PERSON] ), шлюб було укладено у виконкомі Луговицької сільської ради Поліського району Київської області. З 11.11.1989 року разом з дружиною почав проживати в [ADDRESS] за місцем її реєстрації. За вищевказаною адресою він зареєструвався лише 10.04.1990 року, оскільки до цього не було потреби в реєстрації. 23.07.1993 року йому з дружиною було видане посвідчення громадянина який постійно працював чи працює або проживає чи проживав у зонах безумовного ( обов`язкового ) та гарантованого добровільного відселення ( категорія 3). Номер посвідчення дружини [NUMBER] . У 1994 році заявник з сім`єю виїхав на постійне проживання до Сумської області Конотопський район с. Новомутин, де отримав житло як чорнобилець. Таким чином, він безперервно проживав на території гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 року більше 3 років, а саме: з 11.11.1989 року по 31.12.1992 року. На даний час він втратив своє посвідчення, з метою повторного отримання посвідчення звернувся із заявою до Управління соціального захисту населення Конотопської РДА. У відповідь на його звернення надано відмову № 03/1141 від 26.12.2022 року, відповідно до якої відсутні підстави для віднесення його до потерпілих 3 категорії, так як не підтверджено реєстрацію в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 року не менше 3 років. Крім того, зазначено, що відповідно до довідки Поліської селищної ради період проживання на вищевказаній території становить 2 роки 8 місяців, що відповідає часу реєстрації у с. Луговики Поліського району Київської області. Фактично ж він проживав у с. Луговики Поліського району Київської області з 11.11.1989 року, без реєстрації. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просить задовольнити. Заінтересована особа управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника, проти заявлених вимог заперечує (а.с. 22-24). Заінтересована особа управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника, заперечень проти заявлених вимог не має (а.с. 25). Суд, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані докази, вважає що вимоги заявника є обґрунтованими, а тому заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, який створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення та спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років, категорія 3. Згідно з абз. 3 п. 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМУ від 20 січня 1997 року № 51, потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, чи таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, і віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія Б. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 року с. Луговики Поліського району Київської області відноситься до зони безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення. Згідно ст.315 ЦПК України в окремому провадженні суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Конотопським РВ УМВС України в Сумській області 16.10.1998 року, вбачається, що [PERSON] народився в с. Рагівка Поліського району Київської області (а.с. 5-8). Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2022/111043853 від 08.11.2022 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , 11.11.1989 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу спільне прізвище [PERSON] (а) (а.с.11). З довідки Поліської селищної ради № 272 від 06.09.2022 року, вбачається, що [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] з 10.04.1990 року по 20.08.1994 року (а.с. 12). Згідно довідки Поліської селищної ради № 278 від 07.09.2022 року, [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] з листопада 1989 року по квітень1990 року (а.с. 13). [PERSON] видано посвідчення громадянки, яка постійно проживає чи працює або проживає чи проживала у зонах безумовного та гарантованого добровільного відселення у 1986-1993 роках (категорія 3) 23.07.1993 року серія [NUMBER] ( в.с. 15). Відповідно до інформації управління соціального захисту населення Конотопської РДА № 03/1141 від 26.12.2022 року, управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації від 22.12.2022 року № 521/2 надало відповідь про те, що додаток № 5 видається особам, які постійно проживали на території гарантованого добровільного відселення на день аварії або станом на 1 січня 1993 року проживали у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років. Відповідно до довідки виданої Поліською селищною радою від 06.09.2022 року № 272 період проживання [PERSON] становить 2 роки 8 місяців 21 день. Враховуючи вищезазначену інформацію, офіційних підстав для віднесення особи до потерпілих категорії 3 немає, так як не підтверджена реєстрація в зоні гарантованого добровільного відселення, яка станом на 01.01.1993 року повинна становити не менше трьох років. Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні пояснила, що вона дружина заявника, вони одружилися 11.11.1989 року, після реєстрації шлюбу стали проживати за адресою: [ADDRESS] в будинку її батьків. [INFO] в них народилася донька. Так, дійсно до 10.04.1990 року чоловік проживав без реєстрації, потім зареєструвався. Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні пояснила, що з заявником сусіди, проживали по сусідству в с. Луговики Поліського району Київської області. Дійсно після того як [PERSON] одружилися, вони стали проживати у батьків [PERSON] , де і проживали до відселення. Відселялися вони також разом. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованихКонституцієюі законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У рішенні від 04 грудня 1995 року у справі "Bellet v. France" ("Белле проти Франції") Європейський суд з прав людини зазначив, щостаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободмістить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки не є визначальною обставиною. Проаналізувавши обставини та документальні докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved