Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся в\~суд з\~позовом до [PERSON] , 3-тя особа на стороні відповідача: Уманська міська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним заповіту та свідоцтва, визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в віці 84 роки померла його з відповідачем мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку в [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,060га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за даною ж адресою. Впродовж останніх кілька десятків років свого життя мати хворіла. В 2006 році мати отримала перелом бедрової шийки гомілкової кістки та взагалі не рухалась на своїх ногах, тобто потребувала стороннього догляду, згодом були виявлені ще інші хвороби. Тому він зі своєю дружиною вимушений був здійснювати за нею догляд, адже його сестра [PERSON] відмовилась від догляду за мамою, часто виїжджала до Росії. У зв`язку з тим, він проживав з мамою та доглядав за нею, остання ще у 1994 році зробила на його ім`я заповіт на свій житловий будинок. Крім того, він здійснив за свій кошт ряд будівельних робіт, будучи абсолютно впевненим, що після смерті матері будинок залишиться в його власності. 23 серпня 2016 року він звернувся до державного нотаріуса Уманської міської державної нотконтори Дашицької Л.Л. з вимогою про оформлення права спадкування, однак йому було відмовлено, оскільки було виявлено, що в 2012 році рахується заповіт від його матері на даний житловий будинок на [PERSON] , його сестру. Вказує на те, що його покійна мати проживала разом з ним, ніякий нотаріус до неї не приїздив та не робив заповіту. У зв`язку з чим, на підставі виданого фіктивного заповіту було в послідуючому видане свідоцтво про право на спадщину в спадковій справі №262/2016 від 19 серпня 2016 року. В серпні 2016 року, він за порадою адвоката звернувся з відповідною заявою до державного нотаріуса Дашицької Л.Л., яка приймаючи в нього заяву про те, що він буде оскаржувати заповіт та свідоцтво про спадкування не роз`яснила про необхідність подання самої заяви про спадкування, і продовжуючи свій намір, щоб позбавити його права спадкування в інтересах іншої її клієнтки його сестри, прохала прийти 31 серпня 2016 року, тобто вже після спливу строку прийняття спадщини, хоча звернувся він в строк 23 серпня 2016 року, в зв`язку з чим було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що ним пропущений строк. Наслідком такого порушення його прав та не роз`яснення нотаріусом наслідків вчинення чи не вчинення ним дій стало те, що в листопаді 2016 року інший нотаріус видав також додаткове свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом на відповідача уже на земельну ділянку кадастровий номер 7110800000:05:001:0975 площею 0,06га свідоцтво про право на спадщину за заповітом серія номер 2-1585, видане 22 листопада 2016 року державним нотаріусом Уманської міської держнотконтори Кравчук Т.І. Вважає, що означене знаходиться в межах об`єктивності його оцінювання та є підставою для заявлення ним вимоги про визнання права власності в порядку спадкування, поза як інший спосіб захисту порушеного його права уже в даній обстановці неможливий, що й стало підставою для звернення до суду. Просить визнати недійсним заповіт від 7 листопада 2012 року, вчинений від імені [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за №2637; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане [PERSON] в спадковій справі №262/2016 від 23 серпня 2016 року №3-525 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22 листопада 2016 року №2-1585, що видані Уманською міською державною нотаріальною конторою; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті його матері [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] з всіма господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, кадастровий номер 7110800000:05:001:0975 площею 0,06га.; судові витрати віднести на відповідача. Позивач в судовому засіданні 23.02.2022 вказав, що позовні вимоги підтримує. Зазначив, що мати [PERSON] після перенесеної операції не ходила, тому не могла самостійно піти до нотаріуса для складання заповіту. З 1999 року він доглядав матір, проживав по [ADDRESS] , хоча зареєстрований за іншою адресою. Сестра [PERSON] матір не доглядала. Мати до смерті сказала, що заповіт склала на сестру, однак сам заповіт побачив після смерті матері. Після смерті матері бачив сестру, коли вона приїхала для оформлення спадщини та вона казала, що переоформить частину на нього, однак нічого не оформила, тому вирішив звернутися до суду з позовом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася та фактично судом не повідомлялась про розгляд справи, оскільки зареєстрована та проживає в Російській Федерації. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, попередньо на адресу суду від завідувача Першої уманської державної нотаріальної контори Г.Кравець надійшов лист в якому просить розглянути справу без участі їх представника. Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.02.2016 року, актовий запис №165 (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 29 серпня 1955 року, [PERSON] народилася [INFO] в с. Гродеково, Гродековського р-ну, Приморський край, РФ, її батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.60-зворотний бік). Відповідно до повторного свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 08 лютого 1995 року, [PERSON] народився [INFO] в м. Умань Черкаської області, його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.10) (копію свідоцтва надано позивачем). Відповідно ж до повторного свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 25 серпня 2016 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.68) (копію свідоцтва містить Спадкова справа). Згідно заповіту, складеного 07.11.2012 року, [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла своїй дочці [PERSON] . Крім того, у вказаному заповіті вказано, що на [PERSON] покладає обов`язок надати право довічного користування житловим будинком [ADDRESS] її синові [PERSON] (а.с.12-13). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 32281726 від 07.11.2012 р. приватним нотаріусом Кучер О.І. скасовано заповіт від імені [PERSON] , посвідчений нотаріусом 14.06.1994 р. № 3-1962 (а.с.14-15). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.08.2016 винесеної державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори Дашицькою\~Л.Л., відмовлено [PERSON] у прийнятті спадщини після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] в зв`язку з спливом шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.16). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 7110800000:05:001:0975 площею 0,06га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] та житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] (а.с.22-24). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 3 ст. 1254 ЦК України визначено, що кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Крім того, відповідно до положень ст. 202 ЦК України заповіт є одностороннім правочином, а тому він повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. За змістом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Статтею 1251 ЦК України передбачено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Вимоги щодо форми та змісту заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України. Так, цією нормою Кодексу визначено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4. ст. 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст.207 ЦК України, якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Відповідно до ч. 2 ст.1248 ЦК України, якщо заповідач через свої фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Таким чином, фізична особа може доручити іншій особі у її присутності підписати текст правочину, якщо вона не може підписати його власноручно у зв`язку з хворобою або фізичною вадою. Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). В той же час, жодної з передбачених статтею 1257 ЦК України обставин, в ході судового розгляду не встановлено. При цьому заповіт по формі та змісту відповідає вимогам чинного законодавства, а його зміст не викликає сумніву щодо дійсного волевиявлення заповідача. На підтвердження вимог позовної заяви позивачем надано суду довідку №267 від 28 липня 2016 року, видану головою квартального комітету №5 виконавчого комітету Уманської міської ради Гордієнко В.В. громадянину [PERSON] , про те, що він зареєстрований за адресою [ADDRESS] , та про те, що він на підставі свідчень сусідів дійсно проживав по [ADDRESS] і доглядав за своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] та вів з нею постійно спільне господарство по день її смерті [INFO] (а.с.21). Крім того, 18.08.2016 р. за № 284 головою квартального комітету №5 виконавчого комітету Уманської міської ради Гордієнко В.В. видано довідку [PERSON] про те, що на день смерті [INFO] [PERSON] з останньою ніхто не проживав і не був зареєстрований (а.с.60). У зв`язку з розбіжностями відомостей у зазначених довідках щодо наявності чи відсутності осіб, які проживали чи доглядали покійну [PERSON] судом надіслано до виконавчого комітету Уманської міської ради листа з вимогою роз`яснень та уточнення змісту довідок, однак, станом на 16.01.2023 р. голова квартального комітету № 5 змінився та новим головою Тищенко С.Д. надано письмові пояснення про те, що довідка [PERSON] була видана на підставі свідчень сусідів, а довідка [PERSON] видана зі слів заявниці. Суд критично відноситься до змісту зазначених довідок та правдивості їх змісту, тому не бере їх до уваги в якості доказів у справі. Також, позивач зазначає, що мати важко хворіла, самостійно не рухалась, тобто піти до нотаріуса для складення заповіту не могла та на підтвердження даного факту надав суду Інформацію КЗ «Уманський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Уманської міської ради №152 від 30.08.2016р., а саме: виписку з амбулаторної картки [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , раніше проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.19-20). Однак, з дослідженої інформації вбачається, що на період складення заповіту 07.11.2012 р., [PERSON] , починаючи з 25.09.2012 р. проходила різного виду обстеження за межами дому та стан хворої значно погіршився з 2013 року. 15.12.2021 р. за № 1972/01-24 Черкаським обласним державним нотаріальним архівом надано суду завірену копію запису з Реєстру для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Кучер О.І. стосовно посвідчення заповіту 07.11.2012 за р. № 2637 від імені [PERSON] в якому мається запис щодо особи [PERSON] , при складанні заповіту, її місце проживання, паспортні дані, ідентифікаційний номер та підпис особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії (а.с.141-144). Питання про дійсність підпису у заповіті [PERSON] позивачем не ставилось та, крім того, останній надав суду пояснення, що насправді знав про існування заповіту ще за життя матері. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На позивача покладений обов`язок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 76-83 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав. Враховуючи викладене, беручи до уваги пояснення учасників процесу, виходячи з того, що стороною позивача не надано суду доказів того, що вчинений спадкодавцем заповіт суперечить ЦК України чи іншим актам цивільного законодавства та не доведено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, що заповідач не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, тобто обставин, з якими закон пов`язує визнання заповіту недійсним, суд приходить до висновку, що даний заповіт відповідав волі заповідача, а тому аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання недійсним заповіту, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане [PERSON] в спадковій справі №262/2016 від 23 серпня 2016 року №3-525 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 листопада 2016 року №2-1585, що видані Уманською міською державною нотаріальною конторою; визнання за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті його матері [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] з всіма господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, кадастровий номер 7110800000:05:001:0975 площею 0,06га, то вони є похідними від позовної вимоги про визнання недійсним заповіту, а тому в цій частині позовних вимог також слід відмовити позивачу. З врахуванням викладеного,

Outcome: dismissed