Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь КС «Злет» 420592,00 (чотириста двадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дві грн. 00 кой.) грн. боргу згідно договору кредитної лінії №ЦОЦ-00068 від 21 травня 2021 року, який складається з 352225,00 грн. основної суми кредиту, 68367,00 грн. процентів за користування кредитом та стягнути з відповідачів 6308,88 грн. сплаченого судового збору по 1577,22 грн. з кожного. Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 21 по 31 травня 2021 року [PERSON] отримав вісьмома траншами (видатковий чек №7 від 21.05.2021 року на суму 50000,00 грн.; видатковий чек №1 від 22.05.2021 року на суму 50000,00 грн.; видатковий чек №3 від 24.05.2021 року на суму 50000,00 грн.; видатковий чек №1 від 25.05.2021 року на суму 50000,00 грн.; видатковий чек №6 від 26.05.2021 року на суму 50000,00 грн.; видатковий чек №3 від 27.05.2021 року на суму 50000,00 грн., видатковий чек №3 від 29.05.2021 року на суму 50000,00 грн., видатковий чек №3 від 31.05.2021 року на суму 7225,00 грн.) у кредитній спілці ЗЛЕТ м. Долина кредит згідно договору кредитної лінії № ЦОЦ-00068 від 21 травня 2021 року в сумі 357225,00 грн. (триста п`ятдесят сім тисяч двісті двадцять п`ять грн. 00 коп.) на термін 36 місяців (до 21 травня 2024 року) зі щомісячною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитом з розрахунку 28 % річних та сплатою основної суми кредиту в день закінчення строку кредитування. Тип процентної ставки - фіксована. З дня отримання позики [PERSON] в рахунок погашення процентів по боргу здійснював сплати нерегулярно, а саме відсутні сплати в листопаді, грудні 2021 року, січні, березні-серпні 2022 року), не в повному обсязі, що є грубим порушенням істотних умов Договору та передбаченого ним графіку розрахунків, який є його невід`ємною частиною. Сума процентів, належних до сплати, станом на 28.09.2022 року становить 68367,00 грн. (62692,80 грн. недоплата станом на 07.09.2022 року + 5674,20 за період з 07.09.2022 року по 28.09.2022 року); залишок основної суми кредиту - 352225,00 грн. Згідно договорів поруки № ЦОЦ-0068А, № ЦОЦ-0068Б, № ЦОЦ-0068В усі від 21.05.2021 року обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] взяли на себе відповідно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - відповідачі по справі, тому позивач просить стягнути вказану суму бору з відповідачів в солідарному порядку. У судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав повністю, просив заслухати справу в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися подали спільну заяву про розгляд справи у їхній відсутності. Позовні вимоги визнали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув повторно, його представник адвокат Шевченко М.В. також в судове засідання не з`явився. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] , неявка якого у судове засідання розцінюється судом як намагання затягнути розгляд справи. При цьому, ухвалюючи рішення, суд бере до уваги доводи відповідача, викладені в відзиві на позовну заяву від 17.10.2022 ( а.с.27-28). Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи положення ч.1 ст.223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( ст.5 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно договору кредитної лінії кредитної лінії №ЦОЦ-00068 від 21 травня 2021 року [PERSON] , отримав від КС «Злет» - 357225,00 грн. (триста п`ятдесят сім тисяч двісті двадцять п`ять грн. 00 коп.) на термін 36 місяців (до 21 травня 2024 року) зі щомісячною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитом з розрахунку 28 % річних та сплатою основної суми кредиту в день закінчення строку кредитування (а.с.5-6). Копіями договорів поруки (а.с.10,11,12) підтверджено, що [PERSON] , та [PERSON] та [PERSON] є поручителями за зобов`язаннями [PERSON] та зобов`язані виконати за боржника у повному обсязі грошові зобов`язання по договору позики за умови невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за договором. Розрахунком заборгованості (а.с.15) підтверджено, що на день звернення до суду з даним позовом заборгованість становила ціну позову. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поняття договору позики наведене у ст. 1046 ЦК України, відповідно до ч.1 якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За приписами ч. 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлений обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За змістом ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконали. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд, вважає достовірним розрахунок проведений позивачем не отриманих процентів від суми позики. На думку суду, безпідставними є доводи представника відповідача про те, що [PERSON] договір поруки № ЦОЦ-0068В від 21.05.2021 не підписував, оскільки відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів про це. Враховуючи відсутність зустрічних вимог про визнання поруки припиненою чи визнання недійсним договору поруки, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про солідарне стягнення заборгованості з всіх відповідачів. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність правових підстав для задоволення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідачів. На підставі ст.ст. 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved