Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

17 червня 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом у якому просив суд повернути йому, [PERSON] , безпідставно набуте ПАТ ?Універсал Банк? майно, а саме земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0600 га, кадастровий номер 210600000:00:063:0076, та незавершене будівництво, житловий будинок готовністю 81%, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 квітня 2018 року, індексний номер: 40755989, прийняте приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогором Олегом Анатолійовичем, та записів про право власності № 25837013 та № 25835697; скасувати свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, а саме : Свідоцтво № [NUMBER] на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0600 га, кадастровий номер 210600000:00:063:0076, та свідоцтво № [NUMBER] на незавершене будівництво, житловий будинок готовністю 81%, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; скасувати акт № 50262179 від 03.04.2018 року державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурли Віталія Едуардовича про реалізацію предмета іпотеки; стягнути з відповідача судові витрати. Свій позов обґрунтовував тим, що Дніпровським райсудом м. Києва 09.07.2015 року було винесено заочне рішення у справі за позовом ПАТ ?Універсал Банк? до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу, яким задоволені позовні вимоги в повному обсязі. Постановою Київського апеляційного суду від 06.03.2019 року заочне рішення Дніпровського райсуду м. Києва від 09.07.2015 року було скасоване та винесено рішення про стягнення меншої суми, ніж було зазначено в скасованому рішенні суду першої інстанції. Проте, на час винесення постанови Київським апеляційним судом заочне рішення Дніпровського райсуду м. Києва, як стало відомо позивачу пізніше, було виконане в примусовому порядку шляхом передачі майна, а саме незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 81%, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки за цією ж адресою площею 0,0600 га, кадастровий номер 3210600000:00:063:0076, ПАТ ?Універсал Банк? в рахунок часткового погашення заборгованості, визначену в заочному рішенні Дніпровського райсуду м. Києва, що підтверджується актом № 50262179 від 03.04.2018 року державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлою Віталієм Едуардовичем та виданим на підставі нього свідоцтвом про право власності на ім`я ПАТ ?Універсал Банк?. На підставі акту державного виконавця № 50262179 від 02.04.2018 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогором Олегом Анатолійовичем 23.04.2018 року були видані свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів : - свідоцтво № [NUMBER] на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0600 га, кадастровий номер 210600000:00:063:0076, та прийняте рішення про державну реєстрацію прав , індексний номер 40755989 від 23.04.2018 р.; - свідоцтво № 873 на незавершене будівництво, житловий будинок готовністю 81%, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та прийняте рішення про державну реєстрацію прав , індексний номер 40755989 від 23.04.2018 р. Отже, на сьогоднішній день підстава, на якій ПАТ ?Універсал Банк?, набув право власності на вищевказане нерухоме майно відпала, тобто заочне рішення Дніпровського райсуду м. Києва від 09.07.2015 року на виконання якого був виданий виконавчий лист, внаслідок його примусового виконання спірне нерухоме майно було передане банку. Позивач зазначив, що на даний час підстава, на якій виникло право власності ПАТ ?Універсал Банк? на незавершене будівництвом житловий будинок готовністю 81%, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,0600 га, кадастровий номер 3210600000:00:063:0076, відпала (заочне рішення скасоване), то ПАТ ?Універсал Банк? зобов`язаний повернути йому безпідставно набуте за скасованим рішенням суду майно. 27.05.2021 року на адресу відповідача була направлена вимога про повернення майна в добровільному порядку, проте станом на 11.06.2021 року відповіді не надійшло. 22 червня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 17 вересня 2021 року. 20 липня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У відзиві відповідач посилається на те, що 28.09.2007 року між ВАТ ?Універсал Банк? та [PERSON] було укладено кредитний договір № 006-2902/756-0225, після чого позичальнику було надано кредит в сумі 437064,00 швейцарських франків. 28 вересня 2007 року ВАТ ?Універсал Банк? одночасно уклав із [PERSON] та [PERSON] договори поруки № 006-2902/756-0225-Р/1, зі змістом яких поручителі зобов`язувалися перед банком відповідати за невиконання [PERSON] зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору у тому ж обсязі, що і позичальник, при цьому відповідальність поручителів є солідарною. Також, 28.09.2007 року між ВАТ ?Універсал Банк? та [PERSON] укладено договір іпотеки, у відповідності до якого [PERSON] було передано в заставу, в якості забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором, незавершений будівництвом житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку з кадастровим номером 3210600000000630076, на якій розташований даний будинок. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором та видав кредитні кошти, проте [PERSON] зобов`язання за кредитним договором не виконувались, у зв`язку із чим виникла заборгованість. АТ ?Універсал Банк? звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] (поручитель), [PERSON] (поручитель) заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.07.2015 року по справі №2604/8820/12 були задоволені позовні вимоги банку, та стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 714 253,24 шв. франків та судовий збір в розмірі 606,67 грн. з кожного. На підставі вищевказаного рішення суду було видано виконавчі документи. 22.02.2016 року державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50262179. 20.10.2017 року, в ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем описано та арештовано майно боржника, яке перебуває в іпотеці у АТ ?Універсал Банк?, а саме: незавершений будівництвом житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку з кадастровим номером 3210600000000630076, на якій розташований даний будинок. 10.11.2017 року, державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. 18.01.2018 року за Вих. №50262179/2 на адресу стягувача АТ ?Універсал Банк? та боржника [PERSON] державним виконавцем було направлено повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна, згідно якого загальна вартість майна складала 5264409,00 грн. В подальшому вказане вище майно було передано державним виконавцем на реалізацію. 12.03.2018 року не відбулись електронні торги з продажу предмета іпотеки (Реєстраційний номер лота: 264965; Протокол № 320487 проведення електронних торгів) через відсутність допущених учасників торгів. Банк виявив намір залишити за собою нереалізоване майно, про що було повідомлено державного виконавця та ДП ?Сетам?. 03.04.2018 року державним виконавцем складено акт про реалізацію предмета іпотеки. 23.04.2018 року - приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогором О.А. видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних (електронних торгів), які не відбулися на ім`я АТ ?Універсал Банк?. Таким чином, стягувач за рахунок нереалізованого майна - предмету іпотеки, частково задовільнив свої вимоги за вищевказаними рішеннями суду на суму - 5264409,00 грн, а саме шляхом взаємозаліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. Рішення Дніпровського районного суду дійсно було скасовано постановою Київського апеляційного суду від 06.03.2019 року, проте заявник свідомо не вказує інформацію щодо того, що майно було передано банку в рахунок погашення заборгованості ще 23.04.2018 року, про що свідчать свідоцтва про придбання майна з прилюдних (електронних торгів) видані 23.04.2018 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогором О.А., тобто на момент видачі таких свідоцтв рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09.07.2015 року скасовано не було, більш того не було навіть подано апеляційну скаргу на дане рішення. (апеляційна скарга представника [PERSON] датована 07.11.2018 року). Крім того, постановою Київського апеляційного суду від 06.03.2019 року було не лише скасовано рішення Дніпровського районного суду від 09.07.2015 року, але й ухвалене нове та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства ?Універсал Банк? прострочену заборгованість, у сумі 53460,98 швейцарських франків, що еквівалентно 1512865 грн. 54 коп.; суму дострокового стягнення кредиту, у розмірі 370938,88 швейцарських франків, що еквівалентно 10497 013 грн. 90 коп., відсотки, в сумі 20046,04 швейцарських франків, що еквівалентно 141143 грн. 55 коп., та додаткові відсотки, в сумі 99,24 швейцарських франків, що еквівалентно 2808 грн. 34 коп. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства ?Універсал Банк? прострочену заборгованість, у сумі 53460,98 швейцарських франків, що еквівалентно 1512865 грн. 54 коп.; суму дострокового стягнення кредиту, у розмірі 370938,88 швейцарських франків, що еквівалентно 10497 013 грн. 90 коп., відсотки, в сумі 20046,04 швейцарських франків, що еквівалентно 141143 грн. 55 коп., та додаткові відсотки, в сумі 99,24 швейцарських франків, що еквівалентно 2808 грн. 34 коп, а також судовий збір. Тобто, постановою Київського апеляційного суду лише частково змінено суму заборгованості, яка підлягає стягненню, проте навіть ця сума заборгованості значно перевищує суму предмета іпотеки, який банк забрав в рамках виконавчого провадження в рахунок погашення заборгованості. Так, АТ ?Універсал Банк? забрав предмет іпотеки за ціною перших торгів, а саме: 5264409,00 грн. Сума ж заборгованості за постановою Київського апеляційного суду від 06.03.2019 року, що підлягає стягненню становить - 444545,14 швейцарських франків, що в свою чергу еквівалентно 12153831,30 гри. Тобто, сума боргу значно перевищує суму предмета іпотеки і ймовірне позитивне рішення в даній справі не відновить прав позивача, тому що банк змушений буде звернути стягнення на предмет іпотеки в рамках нового виконавчого провадження, яке наразі перебуває на виконанні у приватного виконавця Лановенко Л.О., про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження № 59848347. Посилання [PERSON] , в даному випадку, на норми ст. 1212 ЦК України є помилковими, оскільки реалізація майна боржника, а також його подальша передача стягувачу в рахунок часткового погашення заборгованості відбувалось на виконання рішення суду, тому отримання майна Банком не можна вважати таким, що набуте без достатніх правових підстав. Таким чином, підстава набуття спірного майна у власність банку не відпала, оскільки постановою Київського апеляційного суду лише частково змінено суму заборгованості, яка і надалі підлягає стягненню. Позивач зазначає про те, що 27.05.2021 року на адресу банку ним було направлено вимогу про повернення майна в добровільному порядку, а відповідь так і не надійшла, проте дана інформація є недостовірною оскільки відповідь на вимогу [PERSON] було направлено 07.06.2021 року (трек, номер 0600006637016), яка була вручена останньому 12.06.2021 року. [PERSON] окрім позовної вимоги про повернення йому безпідставно набутого майна просить також скасувати свідоцтво нотаріуса та акт державного виконавця, при цьому дані позовні вимоги не обгрунтовує взагалі. Крім того, звертають особливу увагу суду на те, що на розгляді в Броварському міськрайонному суді Київської області вже перебуває справа № 361/5316/18 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства ?Універсал Банк?, Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогор Олег Анатолійович, про визнання недійсним і скасування акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та визнання недійсною та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно. Право власності на спірне майно було набуто АТ ?Універсал Банк? 23.04.2018 року, тобто коли приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогором О.А. видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних (електронних торгів), які не відбулися, тобто перебіг строку позовної давності розпочався з 24.04.2018 року та закінчився 25.04.2021 року. Позовну заяву було подано [PERSON] до Броварського міськрайонного суду Київської області лише в червні 2021 році. Належного обґрунтування поважності причин пропуску позовної давності під час звернення з даним позовом позивач не надав. Таким чином, позивачем [PERSON] було пропущено строк позовної давності і з огляду на це позовна заява задоволенню не підлягає. 23 листопада 2021 року позивач [PERSON] подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказує про те, що передача іпотечного майна, а саме земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0600 га, кадастровий номер 210600000:00:063:0076, та незавершеного будівництвом, житлового будинку готовністю 81 %, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в рахунок часткового задоволення заочного рішення Дніпровського райсуду м. Києва від 09.07.2015 року відбулося у законний спосіб та в той час, коли вказане судове рішення не було скасовано. Не є підставою для повернення безпідставно набутого майна той факт, що заочне рішення Дніпровського райсуду м. Києва було скасоване, та Київським апеляційним судом винесено нове рішення у справі. Також зазначає, що 19.08.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Лановенко Л.О. 19.08.2019 року відкрито виконавче провадження ВП №59848347 щодо примусового виконня виконавчого листа № 2604/8820/12 виданого 02.08.2019 року на підставі постанови Київського апеляційного суду. Отже, відсутні підстави для задоволення його позовних вимог. З такою позицією відповідача позивач не погоджується. Підставою для подання позивачем позову став той факт, що заочне рішення Дніпровського райсуду м. Києва від 09.07.2015 року було саме скасоване, а не змінено постановою Київського апеляційного суду від 09.07.2015 року. Отже підстава, на якій ПАТ ?Універсал Банк?, набув право власності на спірне нерухоме майно відпала, тобто спірне майно вважається безпідставно набутим та підлягає поверненню на підставі ст.1212 ЦК України. Як зазначив відповідач у своєму відзиві на позовну заяву, на даний час сума заборгованості за кредитним договором № 006-2902/756-0225 від 28.09.2007 року, яка стягнута за судовим рішенням з позивача на користь відповідача, складає 444545,14 швейцарських франків. В постанові приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. про відкриття виконавчого провадження також вказана саме така загальна сума заборгованості. Оскільки на підставі постанови Київського апеляційного суду від 06.03.2019 року виданий новий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження, то все що було передане на виконання виконавчого листа, виданого на підставі скасованого судового рішення, повинно бути повернуто сторонами и в попередній стан. Відповідач також зазначає, що позовна заява подана з пропущеним строком позовної давності. З цим також не можна погодитись. Строк позовної заяви щодо вимоги про повернення майна на підставі ст.1212 ЦК України розпочався 07.03.2019 року, на наступний день після винесення судового рішення Київським апеляційним судом, та закінчиться 07.03.2022 року, а не рахується з дня передачі майна відповідачу, як зазначено у відзиві на позовну заяву. 01 грудня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 27 грудня 2022 року від представника відповідача надійшли пояснення, в яких вона посилається на те, що із документів, доданих до відповіді на відзив, [PERSON] не надано жодних банківських документів, які б підтверджували факт сплати останнім суми грошових коштів за надання правової допомоги, а надано лише квитанцію, виписану самим же представником, проте в даному випадку такий документ не може бути підтвердженням проведення банківської операції, що в свою чергу має бути підставою для беззаперечної відмови в задоволенні даної вимоги. Так, АТ ?Універсал Банк? у відзиві на позовну заяву [PERSON] зазначав, що [PERSON] окрім позовної вимоги про повернення йому безпідставно набутого майна просить також скасувати свідоцтво нотаріуса та акту державного виконавця, при цьому дані позовні вимоги не обґрунтовує взагалі. Проте, на розгляді в Броварському міськрайонному суді Київської області вже перебувала справа № 361/5316/18 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства ?Універсал Банк?, Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогор Олег Анатолійович, про визнання недійсним і скасування акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та визнання недійсною та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно. 11.05.2022 року рішенням суду у задоволенні позову [PERSON] до АТ ?Універсал Банк?, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України, третя особа: приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогор Олег Анатолійович про визнання недійсним і скасування акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та визнання недійсним і скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 29.09.2022 року № 361/5316/18 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2022 року залишено без змін. Тому в задовленні позову просила відмовити в повному обсязі. Будучи належним чином повідомленими, позивач та представник позивача, в судове засідання не з`явились. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснення надала аналогічні змісту поданого відзиву та пояснень, просила відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази в справі, встановивши обставини в справі та відповідні правовідносини, дійшов до наступного висновку. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 28.09.2007 року між ВАТ ?Універсал Банк? та [PERSON] було укладено кредитний договір №006-2902/756-0225, згідно якого позичальнику було надано кредит в сумі 437 064,00 швейцарських франків. 28 вересня 2007 року ВАТ ?Універсал Банк? одночасно уклав із [PERSON] та [PERSON] договори поруки № 006-2902/756-0225-Р/1, зі змістом яких поручителі зобов`язувалися перед банком відповідати за невиконання [PERSON] зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору у тому ж обсязі, що і позичальник, при цьому відповідальність поручителів є солідарною. Також, 28.09.2007 року між ВАТ ?Універсал Банк? та [PERSON] укладено договір іпотеки, у відповідності до якого [PERSON] було передано в заставу, в якості забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором, незавершений будівництвом житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку з кадастровим номером 210600000:00:063:0076, на якій розташований даний будинок. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором та видав кредитні кошти, проте [PERSON] зобов`язання за кредитним договором не виконувались, у зв`язку із чим виникла заборгованість. 22.06.2009 рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ ?Універсал Банк? було перейменовано в Публічне акціонерне товариство ?Універсал Банк?. 31.10.2018 рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ ?Універсал Банк? було перейменовано в Акціонерне товариство ?Універсал Банк?. АТ ?Універсал Банк? звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] (поручитель), [PERSON] (поручитель) заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.07.2015 року по справі № 2604/8820/12 були задоволені позовні вимоги банку, та стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 714 253,24 шв. франків та судовий збір в розмірі 606,67 грн. з кожного. На підставі вищевказаного рішення суду було видано виконавчі документи. 22.02.2016 року державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50262179. 20.10.2017 року, в ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем описано та арештовано майно боржника, яке перебуває в іпотеці у АТ ?Універсал Банк?, а саме: незавершений будівництвом житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку з кадастровим номером 210600000:00:063:0076, на якій розташований даний будинок. 10.11.2017 року, державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. 18.01.2018 року за Вих. № 50262179/2 на адресу стягувана АТ ?Універсал Банк? та боржника [PERSON] державним виконавцем було направлено повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна, згідно якого загальна вартість майна складала 5 264 409,00 грн. В подальшому вказане вище майно було передано державним виконавцем на реалізацію. 12.03.2018 року не відбулись електронні торги з продажу предмета іпотеки (Реєстраційний номер лота: 264965; Протокол № 320487 проведення електронних торгів) через відсутність допущених учасників торгів. Банк виявив намір залишити за собою нереалізоване майно, про що було повідомлено державного виконавця та ДП ?Сетам?. 03.04.2018 року державним виконавцем складено акт про реалізацію предмета іпотеки. 23.04.2018 року - приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогором О.А. видано Свідоцтво про придбання майна з прилюдних (електронних торгів), які не відбулися на ім`я АТ ?Універсал Банк?. Постановою Київського апеляційного суду від 06.03.2019 року було скасовано рішення Дніпровського районного суду від 09.07.2015 року та ухвалено нове, яким: -стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства ?Універсал Банк?: прострочену заборгованість, у сумі 53 460,98 швейцарських франків, що еквівалентно 1512865 грн. 54 коп.; суму дострокового стягнення кредиту, у розмірі 370938,88 швейцарських франків, що еквівалентно 10497 013 грн. 90 коп., відсотки, в сумі 20046,04 швейцарських франків, що еквівалентно 141143 грн. 55 коп., додаткові відсотки, в сумі 99,24 швейцарських франків, що еквівалентно 2808 грн. 34 коп. -стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства ?Універсал Банк?: прострочену заборгованість, у сумі 53 460,98 швейцарських франків, що еквівалентно 1512865 грн. 54 коп.; суму дострокового стягнення кредиту, у розмірі 370938,88 швейцарських франків, що еквівалентно 10497 013 грн. 90 коп., відсотки, в сумі 20 046,04 швейцарських франків, що еквівалентно 141143 грн. 55 коп., додаткові відсотки, в сумі 99,24 швейцарських франків, що еквівалентно 2808 грн. 34 коп, а також судовий збір. Так, АТ ?Універсал Банк? забрав предмет іпотеки за ціною перших торгів, а саме: 5264409,00 грн. Сума заборгованості за постановою Київського апеляційного суду від 06.03.2019 року, що підлягає стягненню становить - 444545,14 швейцарських франків, що в свою чергу еквівалентно 12153831,30 грн. 11.05.2022 року рішенням Брварського міськрайонного суду Київської області у справі № 361/5316/18 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства ?Універсал Банк?, Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогор Олег Анатолійович, про визнання недійсним і скасування акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та визнання недійсною та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно у задоволені позову відмовлено. 29 вересня 2022 року постановою Київської апеяційного суду апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення Брварського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2022 рку у справі № 361/5316/18 без змін. \~Відповідно до частин першої, другої статті 1212\~ЦК\~України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і яке не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину, або інших підстав, передбачених статтею11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої статті 1212\~ЦК\~України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Загальна умова частини першої статті 1212\~ЦК\~України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212\~ЦК\~України тільки за наявності ознак безпідставності такого виконання. Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав передбачених статтями 11, 600, 601, 604-607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією із сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212\~ЦК\~України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Крім того, відповідно до частини четвертої статті 263\~ЦПК\~України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) міститься наступний висновок. Предметом регулювання глави 83\~ЦК\~України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212\~ЦК\~України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83\~ЦК\~України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених ч.2 ст. 11 ЦК України. Загальна умова ч.1 ст.1212\~ЦК\~України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.\~1212\~ЦК\~України може застосовуватися тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня. У статті 1215\~ЦК\~України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18). У частині 1 ст. 202 ЦК України, встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, що позивач не довів належними та допустимими доказами своїх вимог про існування підстав для застосування у справі статті 1212 ЦК України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] . Вищевикладене узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеній у постанові 61-17609св18 від 17 квітня 2019 року. Доводи позивача щодо безпідставності набуття відповідачем коштів суд відхиляє, оскільки позивачем не було належним чином доведено факту безпідставності набуття АТ ?Універсал Банк? спірного майна, і не надано належних та допустимих доказів наявності у діях відповідача рахункової помилки, натомість з матеріалів справи вбачається добровільне волевиявлення позивача щодо укладення 28.09.2007 року між ВАТ ?Універсал Банк? та [PERSON] кредитного договіру №006-2902/756-0225, згідно якого позичальнику було надано кредит в сумі 437064,00 швейцарських франків. У зв`язку з невоконанням умов кредитного договору, АТ ?Універсал Банк? звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] (поручитель), [PERSON] (поручитель) заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.07.2015 року по справі №2604/8820/12 були задоволені позовні вимоги банку, та стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 714 253,24 шв. франків та судовий збір в розмірі 606,67 грн. з кожного. Постановою Київського апеляційного суду від 06.03.2019 року було скасовано рішення Дніпровського районного суду від 09.07.2015 року та ухвалено нове, яким: стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства ?Універсал Банк?: прострочену заборгованість, у сумі 53 460,98 швейцарських франків, що еквівалентно 1 512 865 грн. 54 коп.; суму дострокового стягнення кредиту, у розмірі 370 938,88 швейцарських франків, що еквівалентно 10 497 013 грн. 90 коп., відсотки, в сумі 20 046,04 швейцарських франків, що еквівалентно 141 143 грн. 55 коп., додаткові відсотки, в сумі 99,24 швейцарських франків, що еквівалентно 2808 грн. 34 коп. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства ?Універсал Банк?: прострочену заборгованість, у сумі 53 460,98 швейцарських франків, що еквівалентно 1 512 865 грн. 54 коп.; суму дострокового стягнення кредиту, у розмірі 370 938,88 швейцарських франків, що еквівалентно 10 497 013 грн. 90 коп., відсотки, в сумі 20 046,04 швейцарських франків, що еквівалентно 141 143 грн. 55 коп., додаткові відсотки, в сумі 99,24 швейцарських франків, що еквівалентно 2808 грн. 34 коп, а також судовий збір. Тому з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даного позову. \~

Outcome: approved