Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 13 вересня 2022 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку чим підписав Заяву № б/н від 03.12.2013 року. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування Позивача з ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - АТ КБ » «ПРИВАТБАНК»), про що у додатках надаємо копії сторінок виписки та копії сторінок 1 статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладеш на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витяг з «Тарифів». Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до виявленого бажання, Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. Для користування кредитним картковим рахунком Відповідач отримав кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки, що додається). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 22000,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно до п. 2.1.1,12.3. погашення Кредиту - поповнення Картрахунку Держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх Банком на Картрахунок Держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі Договору. Таким чином, Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язковий платежу. Згідно до п. 1.1.1.50. Договору Мінімальний обов`язковий платіж - розмір боргових зобов`язань Відповідача, які щомісяця повинен сплачувати Відповідач протягом терміну дії карти. Мінімальний обов`язковий платіж розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості Клієнта. Згідно п. 2.1.1.12.7.2. Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.6.2. Договору Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до п.п. 2.1.1.12.10. Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки " [INFO] позичальник, [PERSON] помер(ла), що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02-09-2019 року. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи із вищенаведеного, спадкоємці Позичальника мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 02-09-2019 року по 02-03-2020 року. В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів Позичальника та Відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . На виконання вимог вищезазначеної норми закону Позивачем 26.08.2020 року була направлена претензія кредитора до Коломийської міської державної нотаріальної контори, та 09.09.2020 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого Позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ "Приватбанк". Тому просить суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] заборгованість у розмірі 9134,72 грн. за кредитним договором б/н від 03.12.2013 року, а справу розглядати у порядку спрощеного провадження. 17 листопада 2022 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Святненко С.В. поступило пояснення, відповідно до якого вказує, що відповідач [PERSON] не визнає позовні вимоги. За змістом положень ст. 1282 ЦК Українизадоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майне. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межахвартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодногомайна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Проте, АТ КБ «Приватбанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та його вартості. Будь-які інформаційні довідки про нерухоме майно, що належали безпосередньо спадкодавцю в матеріалах даної справи відсутні. Оскільки зі смертю позичальника відносиниміж кредитором АТ КБ «Приватбанк» і позичальником припинилися, а його спадкоємці сторонами кредитного договору не були, данівідносини також не можуть регулюватися нормами закону, які передбачають загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема такі, як стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за кредитним договором. За таких обставин відсутні підстави вважати, що відповідачі не отримували у спадщину будь-яке майно після смерті [PERSON] , а тому і не набули статусу спадкоємців, а відтак у них відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Крім того, оскільки зі смертю позичальника [PERSON] відносини між кредитором АТ КБ «Приватбанк» і позичальником договору припинилися, а його спадкоємці сторонами кредитного договору не були, дані відносини не можуть регулюватися нормами закону, які передбачають загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема такі, як стягнення заборгованості за кредитним договором. Слід також зазначити, що долучені до матеріалів справи претензії кредитора як до нотаріуса так і до відповідачів не підписані повноважними особами. Крім того лист претензія на ім`я [PERSON] взагалі не відправлялась, а в реєстрі згрупованих листів від 25.12.2021 р. в тому числі на ім`я [PERSON] зазначено «Заява в суд про повернення судового збору». Крім того, згідно виписки наданої відповідачем за період з 03.12.2013 по 08.06.2022 р. кожного місяця [PERSON] сплачував Страховий платіж за договором «Страхування кредитного ліміту», що дає підстави вважати, що позивач отримав від страхової компанії компенсацію за вищезазначеним договором і намагається ще й в судовому порядку стягнути кошти за рахунок «спадкоємців». Враховуючи викладене, вважає що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , про стягнення боргу кредитором спадкодавця є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. 26 грудня 2022 року від представника Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», [PERSON] поступила відповідь на відзив, відповідно до якого вказує, що банк заявив претензійні вимоги до спадкоємців боржника шляхом направлення 26.08.2020 року претензії кредитора до Коломийської міської державної нотаріальної контори не після, а ще до видачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину (відповідачем не надано інформації стосовно отримання свідоцтва на спадщину та позивачу не відомо такої інформації). Вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк встановлений ст. 1281 ПК України приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо спадкоємцям, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України. При цьому , на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор спадщини, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. В свою чергу , кредитор не міг знати та не знав про місце відкриття спадщини, оскільки спадкова справа апріорі може заводитись/відкриватись в у державного нотаріуса, і у будь якого приватного нотаріуса, за різними адресами місцезнаходження/робочого місця нотаріусів. Банк дізнався про смерть Позичальника не одразу, а тільки 27.09.2019 року в розрахунку заборгованості вбачається продовження нарахувань заборгованості за відсотками до 27.09.2019 року. Одразу після отримання інформації про смерть Позичальника Банк зупинив нарахування відсотків, що вбачається з розрахунку заборгованості. 15.10.2019 року Банком здійснено перерахунок заборгованості та повернено на рахунок Позичальника помилково нараховані відсотки з дати смерті позичальника до мо\-менту коли Банк дізнався про його смерть. Додатково було наданого виписку по рахунку, яка міститься в матеріалах справи. Зазначають, що Позичальником було самостійно оформлено послугу «Страхування кредитного ліміту». Продукт «Страхування кредитного ліміту» - це програма страхування, яка допоможе погасити заборгованість по кредитній карті за рахунок страхової компанії в разі втрати роботи або працездатності. Тому просять суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 19 вересня 2022 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] 03.12.2013 року підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 30). Згідно розрахунку заборгованості, станом на 30.09.2019 року, заборгованість [PERSON] за договором № б/н від 03.12.2013 року становить 9134 грн. 72 коп. (а.с.18). Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02 вересня 2019 року, виданого виконавчим комітетом Великогорожанської сільської ради Миколаївського району Львівської області, позичальник [PERSON] , помер [INFO] (а.с. 75). 22.07.2020 року позивачем складена претензія кредитора до Коломийської міської державної нотаріальної контори (а.с. 77). Вказана претензія направлена 26.08.2020, що підтверджується поштовою квитанцією та реєстром (а.с. 76). На вказану претензію отримано відповідь від 03.09.2020 року, згідно із якою вбачається, що в Коломийської міської державної нотаріальної контори на [PERSON] , який помер [INFO] заведена спадкова справа 03 вересня 2020 року на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № SАMDN52000126651758 від 22.07.2020 року (а.с. 78). 23.12.2021 року складено претензію до спадкоємців, [PERSON] , [PERSON] , направлено лист-претензію (а.с. 79-80), як спадкоємцям померлого боржника [PERSON] в якому позивач пред`явив до них свої вимоги кредитора по зобов`язанню позичальника. Як вбачається з поштової квитанції та реєстру, вказана претензія була направлена 25.12.2021 року (а.с. 81). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, визначені у частинах третій і четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Як встановлено частиною першою статтею 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Частиною другою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини,він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, що передбачено частиною третьою статті 1281 ЦК України. Частиною четвертою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. V.Оцінка суду Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із встановленням підставності боргу та його розміру, з`ясуванням кола спадкоємців, факту прийняття ними спадщини, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Так, аналізуючи встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що факт наявності заборгованості та її розмір банком доведено розрахунком заборгованості та анкетою-заявою. Також суд вважає, що позивачем дотримано законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємця боржника. Доведеним також є факт прийняття спадкоємцями-відповідачами по справі спадщини, оскільки як вбачається з копії паспортів, вони на момент відкриття спадщини проживали разом з спадкодавцем. Однак, надаючи оцінку факту належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна суд виходить з наступного. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцем має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємця боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Наведена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі № 496/4489/16-ц. Згідно із 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 наведеної статті доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України ). Позивачем не наведено жодних доказів належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, а також вартості отриманого спадкоємцями майна. Без доведення вказаних обставин суд не може вважати, що наявні всі підстави для задоволення позову, а тому в його задоволені слід відмовити. На підставі наведеного та ст.ст. 526, 626,628, 1054, 1216, 1218, 1268, 1269, 1270, 1281, 1282,

Outcome: dismissed