Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. У грудні 2022 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому просять суд: стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором позики № 3473185 від 31 жовтня 2020 року в розмірі 36168,00 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказували, що 31 жовтня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 3473185, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у сумі 12000 грн строком на 30 дні зі сплатою процентної ставки 2,70 % за день. 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача [PERSON] . В порушення умов договору позики відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 36167,00 грн, яка складається з наступного: -12000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; -24168,00 грн - сума заборгованості за відсотками; Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики. Рух справи. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 грудня 2022 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01 лютого 2023 року витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» детальний розрахунок щомісячно заборгованості за договором позики № 3473185 від 31 жовтня 2020 року, із зазначенням сплачених сум та нарахованих відсотків. 01 березня 2023 року на офіційну електронну адресу суду надійшла заява представника позивача про виконання вимог ухвали, до якої долучено розрахунок щомісячно заборгованості за договором позики № 3473185 від 31 жовтня 2020 за період з 31 жовтня 2020 року по 21 вересня 2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача Дяченко А.В. про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. 24 лютого 2023 року відповідач надіслав на електронну адресу суду клопотання, в якому зазначає, що оскільки мобілізований до Національної гвардії України з 09 лютого 2023 року посить проводити розгляд справи без його участі, заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. Окрім того, надіслав на електронну адресу суду лист ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 02 лютого 2023 року, відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб з Пенсійного фонду України, дані про трудовий та пенсійний стаж, повістку на відправку та мобілізаційне розпорядження. З огляду на висловлену в заявах позицію сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність, за наявними матеріалами справи та ухвалити рішення. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи. Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Судом встановлено, що 31 жовтня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 3473185 (а.с. 5). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного) підпису і був надісланий на мобільний номер телефону позичальника. Згідно п. 1 Договору позики, за цим договором позичальник зобов`язується передати позичальнику у власність кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом її перерахування на банківський карткових рахунок позичальника, а позичальник зобов`язуються повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Пунктом 2 Договору позики від 31 жовтня 2020 року між сторонами погоджено суму позики у розмірі 12000,00 грн, строком на 30 дні зі сплатою процентної ставки /день у розмірі 2,70 %. В цьому пункті Договору також зазначено, що орієнтована загальна вартість позики становить 13044,00 грн. Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п. п. 4.1 п. 4 Договору позики). Крім того, позичальник погодив, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі Правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору їй зрозумілі. (п. п. 4.2 п. 4 Договору позики). Зазначені Правила долучені позивачем до матеріалів справи та досліджені судом (а. с. 6-10). 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 (а.с. 11). Згідно п. 1.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог, інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку № 1 є невід?ємною частиною договору. Відповідно до реєстру боржників № 5 від 14 червня 2021 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 36168,00 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за договором № 3473185 від 31 жовтня 2020 року за період з 21 вересня 2021 року по 31 серпня 2022 року становить 36168,00 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу складає 12000,00 грн., а сума заборгованості за відсотками - 24168,00 грн. (а.с. 17). Судом також досліджений наданий на виконання ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 01 лютого 2023 року про витребування доказів, детальний розрахунок щомісячно заборгованості за договором позики № 3473185 від 31 жовтня 2020 року, із зазначенням сплачених сум та нарахованих відсотків. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1081 Цивільного кодексу України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. З розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що заборгованість відповідача по відсотках станом на 21 вересня 2021 року становить 12000 грн. (а.с. 17). Проте суд не може погодитися із порядком та вказаним розміром їх нарахування, з огляду на наступне. У розділі 7 Правил визначено порядок продовження строку користування позикою. Так, згідно п. 7.1 Правил позичальник має право продовжити строк користування позикою (далі - Пролонгація). За продовження строку користування позикою, позичальник сплачує товариству проценти на умовах, обраних позичальником для здійснення певного виду пролонгації. Пунктом 7.2 встановлено, що умови пролонгації вказуються в Особистому кабінеті позичальника на сайті. При цьому, розмір процентів, що сплачує позичальник для оформлення пролонгації визначається виходячи з процентної ставки, зазначеної у Договорі позики та кількості днів, на яку позичальник бажає оформити пролонгацію. Відповідно до п. 7.7 Правил, при кожному подовженні строку користування позикою, змінюється кінцева дата строку позики та кінцева дата строку (терміну) дії Договору позики на відповідну кількість календарних днів. Після кожного оформлення пролонгації, на електронну адресу позичальника, яку позичальник зазначив як контактну при реєстрації на сайті, товариство відправляє повідомлення з інформацією про формлену позичальником пролонгацію. Таке повідомлення містить інформацію, зокрема, щодо нового строку позики, кінцевої дати строку позики, розміру заборгованості до повернення позичальником. Пунктом 2 Договору позики від 31 жовтня 2020 року між сторонами погоджено строк дії договору протягом 30 днів, тобто до 31 листопада 2020 року включно. Будь яких доказів, того що відбулась пролонгація договору матеріали справи не місять. З огляду на зазначене суд приходить до висновку щодо відсутності підстав вважати, що договір позики укладений між [PERSON] з ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агенство необхідних кредитів», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», був пролонгований. У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». З огляду на розрахунок заборгованості, нарахування відсотків за користування кредитними коштами після закінчення строку дії договору є неприйнятним. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами, поза межами строку дії договору, задоволенню не підлягають. Крім того, як вбачається з листа ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» № 02/02/23-25 від 02 лютого 2023 року, в рахунок виконання зобов`язань за договором відповідачем [PERSON] було сплачено грошові кошти в розмірі 4936,33 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в повному обсязі порядку не повернуті, з урахуванням сплачених коштів на виконання умов договору, суд приходить до переконання, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість у розмірі 8107,67 грн виходячи з розрахунку: (загальна вартість позики 13044,00 грн - 4936,33 грн - сплачені кошти за умовами договору = 8107,67 грн), що відповідає тексту та умовам договору, в якому містяться відомості про загальний розмір вартості позики (а.с. 5). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, та розміру задоволених позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 556,16 грн. (виходячи з розрахунку 8107,67?248,00 ? 36168,00 = 556,16).

Outcome: partial