Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

10.09.2019 року позивачка [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , законного представника неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 15300 грн., з яких 5300 грн. - матеріальна та 10000 грн. - моральна шкода. Позов мотивує тим, що ухвалою Олевського районного суду від 25 липня 2019 року встановлено, що 01.01.2019 близько 05 год. неповнолітній [PERSON] , перебуваючи по [ADDRESS] зустрів неповнолітнього [PERSON] . В цей же день та час на грунті ревнощів у [PERSON] виник злочинний умисел на умисне спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] . Даним судовим рішенням була встановлена винуватість [PERSON] у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за ознаками нанесення умисних легких тілесних ушкоджень та до нього було застосовано примусовий захід виховного характеру у виді застереження. Рішення сторонами не оскаржено та набрало законної сили 25.08.2019. У зв`язку з отриманими внаслідок протиправних дій неповнолітнього [PERSON] , [INFO] ,тілесними ушкодженнями, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , перебував на лікуванні в медичних закладах області, внаслідок чого [PERSON] понесено витрати на лікування у розмірі 5300 грн.00 коп. Викладені обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження №120190602600000004, товарними чеками про придбання медичних засобів. Витрати у розмірі 5300 грн. 00 коп., понесені [PERSON] на лікування, винною особою не відшкодовано. При цьому, неповнолітній [PERSON] , [INFO] ,був позбавлений можливості відвідувати коледж, спілкуватися з друзями та одногрупниками, переніс нервовий страх, душевні та фізичні страждання з приводу стану здоров`я, були порушені звичайні життєві зв`язки, неможливим стало подальше навчання з відвідуванням школи, за весь час після вчинення злочину, розгляду кримінального провадження відповідачі жодним чином не поцікавились станом здоров`я неповнолітнього потерпілого, не намагались відшкодувати завдану шкоду. Враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] ,є неповнолітньою особою, а саме учнем школи, самостійних доходів та власного майна у них немає, а тому, відповідальність за завдану ним шкоду повинна нести його мати [PERSON] . Позивачка [PERSON] та в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву про здійснення розгляду справи без її участі, позов підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву про здійснення розгляду справи без її участі, позов визнає, рішення просить винести на розсуд суду. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з`ясувавши обставини, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів. Відповідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно ухвали Олевського районного суду Житомирської області від 25 липня 2019 року по справі №287/583/19 задоволено клопотання слідчого СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього [PERSON] , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність: застосовано до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , паспорт № [NUMBER] , уродженця, зареєстрованого та жителя [ADDRESS] , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, учня 11-го класу Новобілокоровицької ЗОШ №3, не інваліда, не судимого, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12019060260000004 від 03.01.2019 року, у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені п.1 ч.2 ст.105 КК України, у виді застереження. Згідно даної ухвали суд встановив, що 01 січня 2019 року, об 05 годині 00 хвилин, неповнолітній [PERSON] , перебуваючи на [ADDRESS], поблизу будинку [ADDRESS], на ґрунті ревнощів, діючи умисно та бажаючи настання негативних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, застосовуючи фізичне насильство, наніс неповнолітньому потерпілому [PERSON] , декілька ударів правою рукою стиснутою у кулак в область обличчя, після чого не втримавшись на ногах вони разом упали на землю, заподіявши при цьому [PERSON] , тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку; саден в лівій лобній ділянці; синців лівої надбрівної дуги на фоні припухлості, параорбітальних ділянок на фоні набряку, лівої скронево-потиличної та правої скронево-тім`яної ділянок на фоні припухлості; крововиливів в білкові оболонки ока, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи за № 86 від 26.03.2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи наявність спору про цивільне право позивачка бажає у спосіб, визначений цивільним та кримінально-процесуальним законодавством, захистити порушене майнове право шляхом стягнення з відповідачки суми матеріальних збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України. Так, ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1178 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Згідно до ч. 1, 2 ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Відповідно до роз`яснення п. 9 Постанови ПленумуВерховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено відшкодування збитків. За нормами ч. 2 ст. 16 ЦПК України, особи, які порушили права та законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову. Згідно матеріалів справи вбачається, що відповідно до товарного чеку від 24.01.2019, виданого ФОП [PERSON] , вартість медичних засобів становить 2102,35 грн. Відповідно товарного чеку від 03.01.2019, виданого ФОП [PERSON] , вартість медичних засобів становить 2022,65 грн. Згідно фіскального чеку від 18.02.2019, виданого ТОВ «МДЦ Експерт-Житомир», вартість МРТ головного мозку становить 990,00 грн., яку оплачено позивачкою. Згідно фіскального чеку від 18.02.2019, виданого ТОВ «МДЦ Експерт-Житомир», вартість доплерографії судин голови та шиї становить 275,00 грн., яку оплачено позивачкою. Враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] ,на час вчинення ним кримінального правопорушення був неповнолітньою особою, самостійних доходів та власного майна у нього не було, а тому, відповідальність за завдану ним шкоду несе його мати [PERSON] , як законний представник. Судом також з`ясовано, що в добровільному порядку витрати не відшкодовані. Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову в частині стягнення з відповідачки [PERSON] матеріальної шкоди у сумі 5300,00 грн., оскільки завдані позивачці збитки добровільно не відшкодовані. Вирішуючи вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн., суд керується таким. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною другою ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди. Суд вважає доведеним, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , був позбавлений можливості відвідувати коледж, спілкуватися з друзями та одногрупниками, переніс нервовий страх, душевні та фізичні страждання з приводу стану здоров`я, були порушені звичайні життєві зв`язки, неможливим стало подальше навчання з відвідуванням школи. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, спричиненої особі, в інтересах якої діє позивачка, суд виходить із вимог розумності, виваженості та справедливості, враховує обставини справи, викладені вище, глибину, характер та обсяг душевних і психічних страждань, яких зазнав неповнолітній [PERSON] , [INFO] , та визначає розмір спричиненої моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ст.141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved