Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.07.2017 по 01.01.2019 у сумі 1 356,43 гривень. В обґрунтування позову зазначила, що 06.04.2014 між сторонами укладений Договір про користування електричною енергією №538469079. Позивач свої обов`язки за договором виконує у повному обсязі, поставляючи електроенергію відповідачці за адресою: [ADDRESS] , а відповідачка свої обов`язки по оплаті поставленої електроенергії не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість за період з 01.07.2017 по 01.01.2019 у сумі 1 356,43 гривень. Ухвалою суду від 06.01.2023 відкрите провадження у справі, розгляд справи призначений у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачка відзив на позов не подала. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Причини неявки суду не повідомила. Заяву про розгляд справи без її участі не надала. Враховуючи те, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1, 2 ст.56 Закону України від 13.04.2017 № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії» (далі Закон № 2019-VIII) постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. 06.04.2014 між [PERSON] та ПАТ «Запоріжжяобленерго» укладений Договір про користування електричною енергією №538469079, відповідно до умов якого відповідачка є споживачем послуг з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Листа Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 04-45/3/1347 від 27.12.2022, відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Детального стану розрахунків за спожиту електричну енергію по особовому рахунку № [NUMBER] , за період з 01.07.2017 по 01.01.2019 відповідачка спожила електричну енергію у розмірі 1536 кВт/годин на загальну суму 1\~402,68 гривні. За вказаний період, споживачкою було сплачено 46,25 гривень, а тому заборгованість, яку [PERSON] має перед ПАТ «Запоріжжяобленерго» складає 1\~356,43 гривень. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п.1 ч.3 ст.58 Закону № 2019-VIII, споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до п. 1 Договору №538469079 позивач зобов`язується надійно постачати електричну енергію на об`єкт відповідача у необхідних йому обсягах відповідно до потужності електроустановок споживача з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а відповідач зобов`язується оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені Договором. Відповідно до п. 14 договору №538469079 оплата за електричну енергію здійснюється споживачем на підставі розрахункових документів, які виставлені до оплати постачальником електричної енергії відповідно до фактичних показань приладу обліку. Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Суд встановив, що позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, поставивши відповідачці електричну енергію, а відповідачка свій обов`язок по оплаті послуги не виконала належним чином, що призвело до утворення заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 1\~356,43 гривень за період користування з 01.07.2017 по 01.01.2019, а тому ця сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2481 гривень.

Outcome: approved