Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Стислий виклад позиції Позивача Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів три проценти річних на підставі частини другої статті 625 ЦК України від простроченої суми за кредитним договором № HMJ0GA00007718 від 21 серпня\~ 2007 року у розмірі 499,15 доларів США, що за курсом 27,21 гривень за 1 долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 09 грудня 2021 року складає 13581,87 гривень станом на 09 грудня 2021 року. В обґрунтування вимог Позивач зазначив, що рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2015 року у справі №689/544/15-ц за позовом Акціонерного товариства\~ Комерційний Банк "ПриватБанк" до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] стягнуто заборгованість станом на 15 грудня 2014 року. Відповідачі добровільно рішення не виконали, а починаючи з 29 лютого 2016 року кошти на погашення заборгованості за кредитним договором надходили з рахунку ДВС після відкриття виконавчих проваджень. Кінцевою датою фактичного виконання цього рішення суду є 09 грудня 2021 року це водночас дата винесення Ярмолинецьким ВДВС постанови про закінчення виконавчого провадження, в якою встановлено, що згідно платіжного доручення борг сплачено в повному обсязі та сплачено солідарним боржником [PERSON] . Три проценти річних просив стягнути за період з 20 березня 2015 року по 09 грудня 2021 року (до дати фактичної дати виконання рішення). Стислий виклад заперечень Відповідачів Представником відповідача 2 [PERSON] адвокатом Польовим В.А. надано письмове пояснення, за змістом якого позов визнано частково щодо сум в межах трирічного строку позовної давності, тобто на загальну суму 187,01 долар США. Щодо решти сум подано заяву про застосування строку позовної давності. Зазначив, що відповідно до постанови Верховного Суду від 08 листопада 2019 року кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України за увесь час прострочення, але у строки позовної давності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] процесуальними правами не скористались у будь-який спосіб. Судове засідання 21 лютого 2023 року проведено без учасників процесу відповідно до їх заяв. Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з підстав. Фактичні обставини, встановлені судом Позивач та Відповідач 1 уклали кредитний договір\~ № HMJ0GA00007718 від 21 серпня\~ 2007 року (а.с. 14-16). Позивач та Відповідач 2 ( [PERSON] ) уклали договір поруки від 21 серпня 2017 року (а.с. 20). Позивач та Відповідач 3 ( [PERSON] ) уклали договір поруки від 21 серпня 2017 року (а.с. 19). Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2015 року у справі №689/544/15-ц стягнуто солідарно з [PERSON] (позичальник), [PERSON] (поручитель), [PERSON] (поручитель) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк заборгованість за кредитним договором від 21.08.2007 року по тілу, відсотках та комісії в сумі 6936,81 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.10.2015 р., яким встановлено курс гривні до долара США 21,93 грн./долар США, еквівалентно 152124,24 грн., а також заборгованість з пені в сумі 3182,48 грн., та штрафів в сумі 347,80 (фіксована частина) і 7765,41 грн.(процентна складова). Постановою від 09 грудня 2021 року про закінчення виконавчого провадження\~ Ярмолинецького районного відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №689/544/15-ц, виданого 11 грудня 2015 року, закінчено у зв`язку з тим, що згідно платіжного доручення борг сплачено в повному обсязі солідарним поручителем [PERSON] . Позивач звернувся до суду 09 листопада 2022 року, що підтверджується відміткою про відправлення поштової кореспонденції (а.с. 32). Зміст спірних правовідносин Між сторонами виник спір щодо розміру трьох процентів річних, що підлягають до сплати на підставі частини другої статті 625 ЦК України від простроченої суми за кредитним договором. Оцінка судом аргументів учасників справи, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Три проценти річних на підставі частини другої статті 625 ЦК України від простроченої суми за кредитним договором № HMJ0GA00007718 від 21 серпня\~ 2007 року розраховано Позивачем виходячи з розрахунку суми заборгованості та власне розрахунку трьох процентів річних (а.с.7-10). Розрахунок Відповідачами не оспорюється. Відповідно до положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2015 року у справі №689/544/15-ц виконане 09 грудня 2021 року, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження. Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання 09 грудня 2021 року. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення до 09 грудня 2021 року. Разом з тим главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України). Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення трьох процентів річних виникає щоденно, тобто кожного дня прострочення, з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Відсутність факту погашення коштів свідчить про обізнаність Кредитора про порушення його прав.\~\~ Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), а тому 09 грудня 2021 року (дата остаточного погашення заборгованості, стягнутої за судовим рішенням) і є датою, коли зобов`язання відповідачів перед банком за Кредитним договором припинилося. Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову (див.: постанова Великої палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц). Позивач подав позов 09 листопада 2022 року. Позивач просив стягнути три проценти річних за період прострочення грошового зобов`язання з 20 березня 2015 року по 09 грудня 2021 року. Відповідач 2 визнав позов в межах трирічного строку позовної давності (09 листопада 2019 року 09 листопада 2022 року), тобто за період з 10 листопада 2019 року по 09 грудня 2021 року.\~ З позицією Відповідача 2 суд погоджується, а тому задовольняє позов щодо солідарної вимоги до Відповідача 1 [PERSON] (позичальник) та Відповідача 2 [PERSON] (поручитель) за період з 10 листопада 2019 року по 09 грудня 2021 року, тобто в межах загального строку позовної давності, а саме, на загальну суму 187,01 дол. США, з розрахунку: - 12,80 дол. США за період з 10.11.2019 по 31.12.2019: заборгованість 2993,8 дол. США х 3% / 365 (днів у році) х 52 (кількість прострочених днів); - 89,81 дол. США за період з 01.01.2020 по 31.12.2020: заборгованість 2993,8 дол. США х 3% / 366 (днів у році) х 366 (кількість прострочених днів); - 84,4 дол. США за період з 01.01.2021 по 09.12.2021: заборгованість 2993,8 дол. США х 3% / 365 (днів у році) х 343 (кількість прострочених днів). Суд повністю задовольняє позов щодо солідарної вимоги до Відповідача 1 [PERSON] (позичальник) та Відповідача 3 [PERSON] (поручитель) за період з 20 березня 2015 року по 09 грудня 2021 року, а саме, на загальну суму 499,15 дол. США, відповідно до розрахунку, наданого Позивачем, що за курсом 27,21 гривень за 1 долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 09 грудня 2021 року складає 13581,87 гривень станом на 09 грудня 2021 року (а.с. 7-10). Дані відповідачі заяв про застосування строків позовної давності не подавали. Крім цього, Позивач просив стягнути солідарно з усіх трьох відповідачів. Однак, суд стягує з кожного поручителя окремо на користь боржника відповідні суми, оскільки між поручителями відсутнє спільне солідарне зобов`язання, іншими словами спільна порука на користь кредитора (Позивача). При цьому суд враховує висновок про правильне застосування норм права постанови Великої палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №415/2542/15-ц. Відповідно до п.55 цього рішення норми права, що регулюють інститут поруки, не передбачають солідарної відповідальності поручителів між собою за різними договорами поруки, якщо цими договорами не передбачено іншого. Договорами поруки [PERSON] та [PERSON] не передбачено їх спільну поруку, кожен поручитель відповідає в межах свого договору поруки самостійно з позичальником перед кредитором (а.с. 14-16, 19-20). На основі викладеного та

Outcome: partial