Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати із відповідачем [PERSON] шлюб зареєстрований 12.08.2011 року виконавчим комітетом Струсівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №12. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він із відповідачем не зійшлися характерами, не ведуть спільного господарства, вони мають різні погляди на сімейні відносини, а тому вважає, що сім`я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. Крім цього, зазначає, що вони досягли взаємної згоди щодо залишення проживання їхнього сина [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання батька. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити. Представник позивача зазначила, що між сторонами немає спору щодо того, з ким проживатиме дитина після розірвання шлюбу, оскільки вони за взаємною згодою вирішили, що дитина залишиться проживати за місцем проживання батька, де вона проживає до цього часу. Відповідач [PERSON] в судовому\~засіданніпозовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Крім того, пояснила, що після погіршення шлюбних відносин, вона стала проживати за місцем проживання своєї матері у с.Варваринці Тернопільського району Тернопільської області, однак навідується до свого малолітнього сина, який залишився проживати із батьком у с.Струсів цього ж району. Також зазначила, що має намір перетнути кордон України з метою працевлаштування у Республіці Польща. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. 12.08.2011 року виконавчим комітетом Струсівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від спільного подружнього життя сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Позивач зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] , де проживає разом із неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . Відповідач також зареєстрована за адресою [ADDRESS] , однак протягом року проживає в с.Варваринці Тернопільського району Тернопільської області. Судом з"ясовано, що сторони не звертались до суду із позовами про визначення місця проживання дитини. Згідно з\~ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється\~ внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, встановивши, що сторони не проживають спільним сімейним життям, сім`я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно, збереження позивачем та відповідачем шлюбу суперечило б його інтересам, а тому вважає, що \~між ними шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 1\~ст. 161 СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Законодавцем визначено, що під час вирішення спору про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло. Водночас у даному випадку судом під час розгляду цієї справи не вирішується спір про визначення місця проживання дитини, а лише констатується, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання, та не визначаючи його. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. До такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Таким чином, судом встановлено, що на даний час залишення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на проживанні, утриманні та вихованні разом з батьком, не суперечитиме її інтересам, про це між сторонами наявна усна домовленість, і таке питання може бути вирішене судом разом з вимогою про розірвання шлюбу, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог. Судові витрати залишити за позивачем за його згодою.

Outcome: approved