Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою в якій просив визнати спадщину [PERSON] відумерлою та передачу її у власність територіальної громади Кізлівської сільської ради Буського району Львівської області, з посиланням на те, що [PERSON] помер [INFO] , який проживала в с. Кізлів на території Кізлівської сільської ради Буського району Львівської області. У зв`язку з його смертю відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,1620 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кізлівської сільської ради Буського району Львівської області. З моменту смерті [PERSON] і до даного часу ніхто за охороною спадкового майна та за оформленням спадщини не звертався, спадкоємців будь-якої із черг за законом не виявлено, заповіт від її імені не посвідчувався. Ухвалою судді Буського районного суду Львівської області від 24.01.2023 року замінено заінтересовану особу у справі з Кізлівська сільська рада Буського району Львівської області на Буську територіальну громаду. Начальник Буського відділу Золочівської окружної прокуратури Коченаш В.Т. в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, вимоги заяви підтримав та просив такі задовольнити. Буська територіальна громада явку свого повноважного представника в судове засідання не забезпечила, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається із інформації, наданої Буським РВ ДРАЦС від 21.06.2019 гр. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується актовим записом про смерть № 4 від 27 березня 2000 року . Згідно інформації Кізлівської сільської ради [PERSON] помер [INFO] та є власником земельної частки (паю), площею 2,1620 га, на території с. Кізлів Буської територіальної громади (Кізлівської сільської ради Буського району). На даний час вказана земельна ділянка ніким не успадкована. Крім цього, з вищевказаної інформації Кізлівської сільської ради та запису по господарській книзі сільської ради, [PERSON] до дня смерті, проживав одиноко в с. Кізлів Буського району на території Кізлівської сільської ради. З моменту смерті [PERSON] і до даного часу ніхто за охороною спадкового майна та за оформленням спадщини не звертався, нерухомого майна за померлим не рахується, спадкоємців будь-якої черг за законом не виявлено. На даний час вказана земельна ділянка ніким не успадкована. Відповідно до інформації відділу у Буському районі ГУ Держгеокадастру у Львівської області від 21.06.2019 вбачається, що згідно земельно-облікових записів [PERSON] видавався Державний акт про право власності на землю серія ІІ-ЛВ № 037850 від 16.03.2000 року. Земельна ділянка розташована на території Буської територіальної громади (Кізлівської сільської ради Буського району) площею 2,1620 га. З інформації відділу у Буському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області області 21.06.2019 року вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 2,1620 га становить 46 465 грн. Згідно інформації Львівського державного нотаріального архіву від 27.06.2019 р. № 1522/01-30 вбачається, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкова справа не заводилась. Згідно із ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Статтею 548 ЦК УРСР (1963 року), чинною на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , було передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі статтею 549 цього Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі статтею 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно зі статтею 530 ЦК УРСР, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують в рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та баба померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно положень ч.1ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно із змістом ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 1ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність. Тобто, спадкове майно, яке залишилось без визначеного законом правонаступника (спадкоємця), повинно перейти у власність до певного суб`єкта цивільних правовідносин, і в конкретних обставинах справи, за допомогою правового механізму визнання спадщини відумерлою, суд забезпечує перехід такого права до органу місцевого самоврядування. Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що після смерті [PERSON] спадкоємці як за заповітом так і за законом відсутні, спадщина ніким не прийнята, з часу відкриття спадщини минуло більше року, тому таку спадщину слід визнати відумерлою та передати у власність Буської територіальної громади.

Outcome: approved