Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивачка в особі представника Маринушкіна А.Г. звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири в сумі 23 900 грн., моральної шкоди 98 000 грн. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є власником двокімнатної квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 05.02.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. за № 202. Відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , розташованої на п`ятнадцятому поверсі того самого будинку, на підставі договору купівлі-продажу кварти від 21.06.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В. за № 996. Зазначено, що 26.08.2021 з квартири [ADDRESS] відбулося залиття холодною водою квартири позивачки [ADDRESS] . За письмовим зверненням позивачки від 27.08.2021 з метою виявлення причини затоплення квартири [ADDRESS] та виявлення завданої шкоди 31.08.2021 комісією в складі працівників ЖЕД № 410 було проведене обстеження. Згідно акту на предмет обстеження квартири [ADDRESS] від 31.08.2021, причиною затоплення виявилось те, що будинкова каналізаційна мережа (стояк та лежак) був засмічений внаслідок попадання в систему будівельного сміття (залишків каналізаційної чавунної труби), що в подальшому привело до залиття квартири [ADDRESS] . В ході обстеження квартири [ADDRESS] встановлено сліди залиття підлоги (ламінату) та плінтусу в кімнаті площею 16,2 кв.м., залиття підлоги (ламінату) в кімнаті площею 16,1 кв.м., залиття дверного полотна та дверної коробки у ванній та туалетній кімнаті. За висновком комісії: в результаті відповідних заходів спрямованих на виявлення причини попадання будівельного сміття в каналізаційну систему будинку було встановлено, що будівельні роботи в квартирах по цьому стояку в цей день 26.08.2021 проводились лише в квартирі [ADDRESS] , де в той день проводилися ремонтні роботи по заміні інженерних мереж власними силами, а саме каналізаційного стояка та стояків холодного і гарячого водопостачання. Вказано, що доступ до квартири [ADDRESS] з метою обстеження сантехнічного обладнання в даній квартирі стосовно проведення службового розслідування залиття квартири мешканцем квартири, а саме чоловіком відповідачки, наданий не був, про що працівниками ЖЕД № 10 було складено Акт від 16.09.2021. Надалі за укладеним між позивачкою та ТОВ «Гарант-Експертиза» договором про надання послуг щодо проведення незалежної оцінки № 1-16.09.2021 від 16.09.2021 було складено Звіт про оцінку матеріального збитку від 16.09.2021 та надано висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки. Вартість послуг оцінювача становить 2 500 грн. Відповідно до вказаного Звіту, розмір матеріального збитку, завданого залиттям квартири [ADDRESS] , дорівнює вартості ремонтно-відновлювальних робіт та складає 23 900 грн. Позивачка неодноразово зверталась до відповідачки з проханням відшкодування заподіяної шкоди, однак таке звернення залишено без відповідного реагування, що спонукало позивачку звернутися до суду. Зазначено, що залиття квартири призвело до неможливості проживання позивачки у власній квартирі, оскільки у приміщенні була сирість, що також призвело і до неможливості користуватися електрообладнанням та меблями. При цьому відповідачка вела себе зухвало, постійно принижувала позивачку і тому відчуття несправедливості та негативні переживання привели до порушення попереднього укладу життя, порушився сон, почалися систематичні головні болі. Позивачка вимушена була виправдовуватися перед сусідами, а також постійно звертатися до відповідачки з проханням відновити своє становище. Така публічна демонстрація відповідачкою своїх свавільних дій привела позивачку до тривалого стресу та відчуття повної безпорадності. У результаті неправомірних дій відповідачки та тривалої неправомірної поведінки позивачка відчуває приниження, тривалий час перебуває в стані тривоги, страху, занепокоєння, стресу, що спричинило їй моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 98 000 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.01.2022 відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання (т. 1 а.с. 154, 155). 04.02.2022 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідачка просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність вимог та невірно обраного позивачкою способу захисту її порушених прав у цій справі. Вказує, що внутрішньо будинкові комунікації багатоквартирного будинку [ADDRESS] 1971 року забудови, який перебуває на балансі та обслуговується ЖЕД № 410 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», знаходяться у вкрай незадовільному та аварійному стані, багато років не ремонтувалися і не замінювалися. Через це вона прийняла рішення за власний кошт здійснити заміну магістралі подачі холодної та гарячої води в санвузлі квартири [ADDRESS] із залученням підрядної організації - ФОП [PERSON] . З цією метою вона 25.08.2021 подала до ЖЕД № 410 заяву на відключення 26.08.2021 гарячого та холодного постачання води у стояку будинку. Після завершення робіт 26.08.2021 її чоловік [PERSON] повідомив ЖЕД № 410 про закінчення робіт по заміні труб водопостачання у квартирі [ADDRESS] з метою подальшого включення водопостачання. Трохи згодом до її чоловіка звернулася мешканка квартири [ADDRESS] на першому поверсі будинку [PERSON] з проханням допомогти їй усунути залиття квартири, яка повідомила, що в санвузлі її квартири витікає вода та фекалії з каналізаційної труби. Ні 26.08.2021, ні в подальшому представники ЖЕД № 410 не звертались до неї з проханням доступу та огляду її квартири [ADDRESS] , при ній жодних актів не складали та з актами не ознайомлювали. 26.08.2021 роботи по ремонту каналізаційних труб у її квартирі не виконувались. Про наявність претензій до неї зі сторони [PERSON] вона дізналася лише коли 21.01.2022 отримала ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви (т. 1 а.с. 174-182). Ухвалою суду від 27.05.2022 задоволено клопотання представника позивачки Маринушкіна А.Г. про виклик свідка (т. 2 а.с. 6, 7). Ухвалою суду від 27.05.2022 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (т. 2 а.с. 8, 9). Ухвалою суду від 27.06.2022 частково задоволено клопотання представника відповідачки [PERSON] про виклик свідків (т. 2 а.с. 60-62). Ухвалою суду від 27.06.2022 підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 63, 64). Ухвалою суду від 14.12.2022 поновлено позивачці [PERSON] процесуальний строк для подання заяви про виклик свідка та задоволено клопотання представника позивачки Маринушкіна А.Г. про виклик свідка (т. 2 а.с. 153-154). В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник Маринушкін А.Г. підтримали позов та викладені у ньому обставини. Позивачка додатково пояснила, що 26.08.2021 о 16 год. 30 хв., зайшовши у свою квартиру вона побачила, що з унітазу в туалеті бив фонтан води, через що були залиті всі приміщення квартири, окрім комори та балкону, через відкриті вхідні двері вода вибігала на вулицю. Тоді вона відразу зателефонувала до чоловіка відповідачки [PERSON] , які робили ремонт у квартирі [ADDRESS] на 15 поверсі, ще прийшла сусідка. Ремонт у своїй квартирі вона робила весною 2020 року. Представник позивачки пояснив, що в день залиття ремонтні роботи проводились лише у квартирі відповідачки, у зв`язку з чим була перекрита вода. Все будівельне сміття було скинуте в каналізаційну трубу, через що відбулося засмічення на 1 поверсі та відбулося залиття. Причину аварійної ситуації виявлено працівниками аварійної служби. Відповідачка [PERSON] та представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідачка пояснила, що ремонтні робити у неї в квартирі виконували працівники фірми, які замінювали стояки гарячої та холодної води на пластикові труби від полу до стелі, каналізацію вони не міняли і не засмічували, будівельного сміття у них не було. Аварійну службу під час залиття викликав її чоловік. Залиття відбулося через неналежний стан каналізаційних труб в будинку. Представник відповідачки пояснив, що позов є безпідставним та штучно надуманим. На складання акту співробітники ЖЕК відповідачку не запрошували, цей акт є недостовірним, чіткої причини залиття у ньому не зазначено. Роботи по заміні каналізаційної мережі у квартирі [PERSON] у день залиття не виконувались, квартиру відповідачки не обстежували. Представник третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду страви третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі та їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником двокімнатної квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 05.02.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. за реєстраційним № 202 (т. 1 а.с. 11, 12). Як убачається із матеріалів справи та пояснень учасників судового засідання, 26.08.2021 відбулося залиття квартири позивачки [ADDRESS] , яка знаходиться на першому поверсі будинку, у зв`язку з витіканням холодної води з брудом з унітазу в туалетній кімнаті. Позивачка 27.08.2021 до ЖЕД-410 подавала заяву за вх. № К-163 з повідомленням про залиття її квартири з проханням направити комісію для складання акту залиття (т. 1 а.с. 21). За змістом Акту від 31.08.2021, затвердженого начальником ЖЕД-410, складеного комісією у складі: головного інженера Лисенка О.С., старшого майстра [PERSON] , слюсаря-сантехніка [PERSON] на предмет обстеження квартири [ADDRESS] , залиття квартири [ADDRESS] за заявою її мешканців відбулося 26.08.2021 з вини вище розташованої квартири [ADDRESS] (далі - акт, т. 1 а.с. 22, 23). У акті зазначено, що 26.08.2021 о 17 год. 45 хв. від мешканця квартири [ADDRESS] надійшла заявка № 7730751 на комплексну диспетчерську службу «Дель-пак-системс» з описом, що з туалету тече холодна вода. О 18 год. 58 хв. слюсарями-сантехніками аварійної служби КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» було проведено чистку каналізаційного лежака та стояка в підвальному приміщенні житлового будинку по [ADDRESS] , залиття квартири [ADDRESS] двокімнатна, загальною площею 52,4 кв.м., розташована на 1 поверсі 16-ти поверхового будинку, зданого в експлуатацію в 1971 р. При обстеженні квартири [ADDRESS] виявлено наступне: кімната площею 16,2 кв.м. залита підлога (ламінат) - 16,2 кв.м., плінтус - 16,7 м.п.; кімната площею 16,1 кв.м. залита підлога (ламінат) - 16,1 кв.м.; туалетна кімната залито дверне полотно, дверна коробка - 1 шт.; ванна кімната залито дверне полотно, дверна коробка - 1 шт. Імовірна, можлива причина залиття, засмічення каналізаційного лежака та стояка, є попадання в систему будівельного сміття (залишків каналізаційної чавунної труби), що в подальшому могло призвести до залиття квартири [ADDRESS] . В результаті відповідних заходів спрямованих на виявлення причини попадання будівельного сміття в каналізаційну систему будинку було встановлено, що будівельні роботи в квартирах по цьому стояку в цей день 26.08.2021 проводились лише в квартирі [ADDRESS] , де в той день проводилися ремонтні роботи по заміні інженерних мереж власними силами, а саме каналізаційного стояка та стояків холодного і гарячого водопостачання. Заявок на ремонт сантехнічного обладнання з квартири [ADDRESS] до ЖЕД-410, аварійної служби КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» та комплексну диспетчерську службу «Дель-пак-системс Україна» не надходило. 25.08.2021 була написана письмова заява на відключення холодного та гарячого водопостачання у зв`язку з заміною магістралей холодної та гарячої води. Слюсарем-сантехніком [PERSON] на ім`я начальника АРС КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» 01.09.2021 була написана службова записка, у якій зазначено, що при виконанні заявки за адресою [ADDRESS] - чищення каналізаційного стояка та лежака в підвальному приміщенні, при відкритті ревізійного отвору на повороті труби діаметром 100 мм було виявлено куски чавунної каналізаційної труби, які і спричинили засмічення. При виконанні робіт у підвалі був присутнім мешканець будинку (т. 1 а.с. 24). Квартира [ADDRESS] належить на праві власності відповідачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу кварти від 21.06.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В., зареєстрованого в реєстрі за 996, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.10.2021 за № 277972845 (т. 1 а.с. 14). 25.08.2021 [PERSON] , як мешканець квартири відповідачки [ADDRESS] , на ім`я головного інженера ЖЕД-410 подавав заяву з проханням відключити 26.08.2021 гаряче та холодне водопостачання з 10.00 до 14.00 у зв`язку із заміною магістралей подачі холодної та гарячої води. У заяві вказав, що роботу буде виконувати підрядна організація, відповідальність за виконання сантехнічних робіт та якість виконання робіт бере на себе виконавець власник квартири (т. 1 а.с. 20). Відповідачка заперечує свою вину у залитті квартири позивачки, вказує, що проведення у її квартирі робіт та заміна труб гарячого і холодного водопостачання не могло спричинити засмічення каналізаційної труби, залиття сталося через неналежне утримання третьою особою комунікацій будинку. 16.09.2021 співробітниками ЖЕД-410 було складено акт, у якому зазначено, що зранку 15.09.2021 працівниками ЖЕД-410 зроблено телефонний дзвінок мешканцю квартири [ADDRESS] для погодження дати та часу обстеження сантехнічного обладнання в даній квартирі стосовно проведення службового розслідування по події залиття 26 серпня. Власниця квартири [ADDRESS] [PERSON] погодилась про комісійне обстеження на 16.09.2021 на 10.00 год., але згодом того ж дня (15.09.2021) під господарською будівлею по [ADDRESS] з`явився чоловік, який черговій ЖЕД-410 [PERSON] назвався [PERSON] , та повідомив, що він хоче поспілкуватися з працівниками ЖЕД-410 з питання комісійного обстеження квартири [ADDRESS] , на що чергова відповіла про дію карантину і надала йому телефон приймальної ЖЕД-410. Під час телефонної розмови з [PERSON] 15.09.2021 о 15.30 год. з`ясувалось, що він не надасть доступу для проведення комісійного обстеження в квартирі [ADDRESS] (т. 1 а.с. 25). Допитана судом свідок [PERSON] засвідчила, що вона працює старшим майстром ЖЕК-410. Від позивачки 27.08.2021 надійшла заява до ЖЕК про залиття квартири, яку розписали на неї. 31.08.2021 вона в складі комісії: головного інженера та слюсаря виходили на обстеження квартири [ADDRESS] . Тоді побачили набряклу підлогу в двох кімнатах, мокрий ламінат, залите дверне полотно; у підвал вона не заходила. Всі сліди залиття вона зафіксувала у книжці, акт складала на робочому місці із зазначенням площі, згідно технічного паспорту поверхового плану квартири. Відомості в акт вносились на підставі поданої заяви мешканця квартири [ADDRESS] про відключення водопостачання та повідомлення слюсаря, який був у підвалі будинку. Свідок [PERSON] суду засвідчив, що він працює слюсарем ЖЕК-410. Акт залиття він підписував, проте квартиру позивачки не оглядав, слюсарем будинку [ADDRESS] був [PERSON] підвальне приміщення він заходив з [PERSON] , там на підлозі бачив сміття, детально подій не пам`ятає. Свідок [PERSON] засвідчив, що на час залиття квартири позивачки він працював головним інженером ЖЕК-410. За заявою чоловіка відповідачки від 25.08.2021 для проведення ремонту відключили воду в будинку. Вечором від позивачки був дзвінок про залиття до аварійної служби, працівники якої приїжджали за подією. Були чутки, що мешканці квартири [ADDRESS] міняли каналізаційний стояк. Проведених цих ремонтних робіт він не бачив. Після письмового звернення позиваки через декілька днів після залиття він за участі [PERSON] та когось із сантехніків виходив на обстеження квартири позивачки, де побачили наслідки виливу з каналізації. До складання акту він телефонував в аварійну службу для з`ясування причин залиття за поданою заявкою, де повідомили про чистку каналізаційного стояка через його засмічення. В підвал він заходив із сантехніком, де бачив багато сміття, рештки з каналізаційної труби, шелеху, яка посипалась після механічних ударів мережі. Свідок [PERSON] засвідчив, що до осені 2021 він працював слюсарем-сантехніком в аварійній службі Дніпровського району м. Києва. Службову записку писав він, однак там невірно зазначено про кусок труби, оскільки фактично в наявності був шлак від оббитого чавуну, який сам по собі не осипається, лише від ударів по чавунній трубі при монтажу та демонтажу. Він з напарником виїжджали по заявці про залиття, тоді у квартирі позивачки побачив витік з унітазу води, було «повернення» каналізації. У підвальному приміщенні вони чистили стояк та лежак каналізації, в якому знаходиться ревізійний отвір, звідти вигрібав пісок і більші куски окалини, через що відбулося засмічення каналізації, оскільки вони утворюють гірку у вертикальному стояку яку вода на повороті не змиває. З ними ще був мешканець будинку. Свідок [PERSON] засвідчив, що він є чоловіком відповідачки. 25.08.2021 він до ЖЕК-410 подав заявку про відключення води для заміни магістралей холодного та гарячого водопостачання. 26.08.2021 о 10 год. 15 хв. до них в квартиру прийшов сантехнік та повідомив, що відключив у будинку воду. Роботи у них виконувала підрядна організація по заміні труб гарячої і холодної води до 16 год. 22 хв., після чого він зателефонував сантехніку, який повідомив, що він працював до 14.00 год. та для включення води телефонувати в аварійну службу. О 16 год. 42 хв. слюсар [PERSON] по телефону сказав, що воду аварійна служба підключила. Позивачка йому зателефонувала о 18.01 год., що її заливає і вона викликала аварійну. Він прийшов до позивачки, яка звинувачувала його у залитті, побачив витікання відходів і води з унітазу. Він не міг зрозуміти, що відбувається, думав, що щось не так зробили, вину він не визнавав. О 18.30 прибув співробітник аварійної служби, з яким він пішов у підвальне приміщення, де пробачив неналежний стан каналізаційних труб, заглушки ревізії не було. Тоді працівник аварійної служби витягнув заткнуту ганчірку, посвітив ліхтариком і пояснив, що виникла шлакова пробка, рукояткою пробив отвір, звідки на підлогу полилась шлакова коричнева жижа та по каналізаційним трубам пішла вода. В день ремонту роботи по каналізації у них не виконувались, під час заміни труб водопостачання на пластикові гучних робіт не було, в мережу каналізації не втручались. Після подачі ним заявки з дня ремонту по даний час до них у квартиру ніхто з ЖЕК не заходив. Квартиру [ADDRESS] вони купили в 2019 році уже зі заміненою у санвузлі каналізаційною трубою на пластикову. Свідок [PERSON] засвідчив, що його працівники у квартирі [ADDRESS] проводили роботи по заміні труб холодної та гарячої води. Він був до початку та після закінчення робіт. Акт цих виконаних робіт він та [PERSON] підписували в офісі пізніше того ж дня 26.08.2021 чи на наступний день. Він не пам`ятає яка тоді була труба каналізації у квартирі [PERSON] та чи був там туалет суміщений із ванною кімнатою. Свідок [PERSON] засвідчив, що він працював слюсарем ЖЕК на Русанівці . В четвер була подана заява на відключення води з 10 до 14 год. по [ADDRESS] . Зранку 26.08.2021 він прийшов до власника квартири на [ADDRESS] поверсі якому залишив номер телефону для повідомлення про час закінчення робіт, щоб він включив воду після її відключення. Біля 15 - 16 год. він знову піднявся до квартири відповідачки, оскільки йому не телефонували, а час для відключення води закінчився, тоді він побачив, що в коридорі лежали зрізані дві чавунні труби від каналізації, а в санвузлі працювали два робітника, які видовбували, вирізали трійник. На той час були замінені труби холодного та гарячого водопостачання, каналізаційної труби не було. У подальшому йому хазяїн квартири зателефонував, що все зробили, щоб включав воду, на це він відповів, що час ремонту затягли, тому викликайте аварійку. Однак, він приїхав та включив воду, після чого власник сказав йому, що все добре. На час залиття він обслуговував будинок [ADDRESS] , у якому жодного разу каналізація не забивалась, щотижня вони оглядали в підвалі будинку каналізаційну мережу, щоб не було тріщини та запаху. На письмове звернення відповідачки від 30.08.2021 стосовно проведення службового розслідування по події 26.08.2021 начальником ЖЕД-410 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» надано відповідь від 23.09.2021 з повідомленням, серед іншого, про те, що матеріалами перевірки встановлено, що холодне та гаряче водопостачання було відновлене в 16-40 безпосередньо слюсарем-сантехніком [PERSON] . В результаті відновних заходів спрямованих на виявлення причини попадання будівельного сміття в каналізаційну систему будинку було встановлено, що будівельні роботи в квартирах по цьому стояку в цей день 26.08.2021 проводились лише в квартирі [ADDRESS] . Прочистка будинкової каналізаційної мережі проводиться два рази на рік або за вимогою при наданні заявки від мешканця. Заявок стосовно неналежного стану будинкових мереж, а саме стояків холодного, гарячого водопостачання та каналізації від квартири [ADDRESS] до ЖЕД-410, аварійної служби КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» та комплексну диспетчерську службу «Дель-пак-системс Україна» за період 2020-2021 не надходило (т. 1 а.с. 26, 27). Відповідно до положень ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За нормою ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Згідно частини 2 ст. 1210 ЦК України, шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. У спростування позовних вимог стороною відповідачки, серед іншого, надано копії: заяви [PERSON] до ЖЕД-410 від 25.08.2021 з проханням відключити 26.08.2021 з 10.00 до 14.00 гаряче та холодне водопостачання у зв`язку із заміною магістралей подачі холодної та гарячої води (т. 1 а.с. 190); акту виконаних робіт № 260821 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 26.08.2021 підписаного підрядником ФОП [PERSON] та замовником [PERSON] (т. 1 а.с. 191); заяви-скарги [PERSON] до ЖЕД-410 від 30.08.2021 з проханням провести службове розслідування стосовно ситуації, яка склалася 26.08.2021 за адресою [ADDRESS] (т. 1 а.с. 193-195); скріншот телефонних дзвінків (т. 1 а.с. 197); скарги [PERSON] до ЖЕД-410 від 27.09.2021 з вимогою створити комісію для проведення загального огляду технічного стану житлового будинку за адресою [ADDRESS] (т. 1 а.с. 199, 200); звернення [PERSON] до ЖЕД-410 від 30.09.2021 про надання копій документів та вимогою матеріального відшкодування мешканки квартири [ADDRESS] (т. 1 а.с. 212-215); заяв [PERSON] до ЖЕД-410 від 20.10.2021 про надання копій документів та рядом вимог стосовно двірника будинку, проведення повторного огляду технічного стану з мешканцями будинку, відзвітування керівництва ЖЕД-410 перед мешканцями будинку про виконану роботу за період з 07.10.2021 по 10.11.2021 (т. 1 а.с. 217-219); кріншоти електронного листування (т. 1 а.с. 221-234). Сторона відповідачки, заперечуючи проти прозову, посилається на неналежний стан та неналежне обслуговування третьою особою системи внутрішньобудинкової каналізації. Відповідно до частини 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року №76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Технічне обслуговування житлових будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків (абзаци третій, четвертий пункту 2 цих Правил). Згідно п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630, які діяли на момент спірних правовідносин, виконавець зобов`язаний: 1) своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил; 5) проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; 10) утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт. Відповідно до Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15 серпня 2018 року №219, виконавець - юридична або фізична особа - підприємець, уповноважена співвласниками на виконання робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води (усіх разом або окремо конкретної), управитель або виконавець комунальної послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення споживачами з ним індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання відповідної комунальної послуги. Точка приєднання внутрішньобудинкової системи водовідведення багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - трійник на відгалуженні від стояка внутрішньобудинкової системи водовідведення (трійник належить до внутрішньобудинкової системи). Точка приєднання внутрішньобудинкової системи водопостачання та системи постачання гарячої води багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - перша запірна арматура на відгалуженні від стояків у межах приміщення (запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи). Обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації. Обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками). Виконавець забезпечує функціонування та підтримку в робочому стані елементів внутрішньобудинкових систем відповідно до заданих параметрів і режимів роботи. Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку складається з комплексу робіт, спрямованих на підтримку справності елементів системи чи заданих параметрів та режимів роботи обладнання внутрішньобудинкових систем за допомогою огляду, налагодження, регулювання і випробування систем, заміни швидкозношуваних елементів, заправки витратними матеріалами, змащення тощо, та не включає обслуговування вузлів комерційного обліку. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибуткової території, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. У поданому суду позивачкою вищевказаному акті на предмет обстеження квартири від 31.08.2021 зазначена імовірна можлива причини залиття, зокрема засмічення каналізаційного лежака та стояка через попадання в систему будівельного сміття - залишків каналізаційної чавунної труби. Разом з тим, факт події залиття квартири позивачки 26.08.2021 відповідачкою не заперечується. При цьому причина залиття, що є предметом спору, встановлювалася судом у ході дослідження письмових доказів та показів свідків. Суд критично відноситься до пояснень свідка [PERSON] , свідка [PERSON] та підписаного ними акту виконаних робіт № 260821 від 26.08.2021 про те, що у квартирі [ADDRESS] були проведені 26.08.2021 лише роботи по заміні трубопроводу холодного та гарячого водопостачання, оскільки вказані свідки є заінтересованими особами, так як [PERSON] є чоловіком відповідачки, а ФОП « [PERSON] » є виконавцем здійснених ремонтних робіт, що проводились його працівниками. Такі пояснення та акт спростовані показами свідка [PERSON] , який на переконання суду, не є зацікавленою особою у справі, оскільки, з пояснень його та свідків - співробітників ЖЕК, на час надання свідчень [PERSON] у трудових відносинах з третьою особою не перебував, який засвідчив, що 26.08.2021 він у післяобідній час при відвідуванні квартири відповідачки бачив там у санвузлі зрізану трубу від каналізації, яка лежала у коридорі двома трубами, а два робітники працювали біля трійника. Повідомлення у заяві [PERSON] до ЖЕД-410 від 25.08.2021 про те, що у квартирі [ADDRESS] буде проводитись заміна магістралей гарячого та холодного водопостачання не доводить факту невиконання там додаткових робіт по заміні каналізаційної труби, до того ж, до вказаного у заяві часу - до 14.00 год. роботи завершені не були та, з пояснень [PERSON] , тривали до 16 год. 22 хв. У заяві до ЖЕД-410 від 27.08.2021 за вхідним № К-163 про направлення комісії для складання акту залиття квартири позивачка зазначала, що 26.08.2021 о 17 год. 30 хв. відбулося залиття, власник квартири [ADDRESS] , з вини якої сталося залиття, прийшов і допомагав прибирати, сказав, що все відшкодують, а на наступний день відмовився. Були залиті коридор, туалет, кухня та дві кімнати, весь ламінат в кімнатах надувся. Аварійна служба була викликана о 17.40; перекрили воду та пробили каналізаційний стояк (т. 1 а.с. 21). За викладених обставин суд приходить до висновку, що під час проведення ремонтних робіт 26.08.2021 у квартирі відповідачки було здійснено заміну чавунної каналізаційної труби, у зв`язку з чим відбулося засмічення корозійним шлаком у підвалі будинку каналізаційного стояка та лежака, як наслідок чого сталося залиття квартири позивачки. Натомість, мережа каналізації, включаючи трійник на відгалуженні, відноситься до внутрішньобудинкової системи водовідведення багатоквартирного будинку, тому проведення відповідачкою вказаних ремонтних робіт є втручанням в таку систему без відповідного дозволу та контролю обслуговуючої організації. До того ж, залиття відбулося в той же день після закінчення робіт через засмічення каналізаційної труби, а не через виникнення тріщини, прориву, протікання чи з інших причин, пов`язаних зі зношеністю каналізаційної мережі. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність вини відповідачки у залитті квартири позивачки. Згідно з частиною третьою статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно частини другої статті 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно звіту про оцінку матеріального збитку складеного ТОВ «Гарант-експертиза» від 30.09.2021, вартість матеріального збитку завданого власнику двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , внаслідок залиття станом на дату оцінки 16.09.2021 (без ПДВ) становить 23 900 грн. (т. 1 а.с. 28-102). Відповідачка не спростувала достовірними та достатніми доказами своєї вини у залитті квартири позивачки, на пропозицію суду щодо проведення відповідних судових експертиз, зокрема, на предмет визначення причин залиття квартири та розміру збитків, клопотання не заявляла та не надала інших доказів стосовно розміру спричиненої позивачці майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Суд враховує висновок спеціаліста по визначенню вартості заподіяної позивачці шкоди, складеного оцінювачем ТОВ «Гарант-експертиза» від 30.09.2021, відповідно якого розмір матеріального збитку завданого позивачці у зв`язку із залиттям належної їй на праві власності квартири [ADDRESS] , складає у розмірі 23 900 грн. (без ПДВ). Таким чином, з відповідачки слід стягнути завдану матеріальну шкоду на користь позивачки у сумі 23 900,00 грн. Згідно ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винними діями відповідачки позивачці була заподіяна моральна шкода, оскільки остання пережила психічний стрес під час залиття її квартири, а також моральні переживання, заподіяні позивачці як власниці квартири щодо пошкодження її житлового приміщення, проживання в незручних умовах, потреби проведення ремонту квартири, відновлення житла до попереднього належного стану, що призвело до порушення її життєвого укладу, істотних вимушених негативних змін у її житті, порушило нормальні життєві зв`язки, змусило позивачку витрачати час на оформлення документів, складання заяв, звіту, звернення до юристів за правовничою допомогою, до суду, а також беручи до уваги, що з моменту здійснення залиття пройшов тривалий час і по даний час збитки не відшкодовані та, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, а саме стягнути з відповідачки на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 7 000 грн. У іншій частині заявлені вимоги задоволенню не підлягають. Також позивачкою понесені витрати по оплаті послуг оцінювача по проведенню оцінки вартості матеріального збитку в сумі 2 500 грн., що підтверджується договором про надання послуг № 1-16.09.2021 щодо проведення незалежної оцінки від 16.09.2021, укладеним між позивачкою та ТОВ «Гарант-Експертиза» в особі директора [PERSON], та Актом прийому-передачі послуг по незалежній оцінці майна від 30.09.2021 за договором від 16.09.2021 № 1-16.09.2021, у якому зазначено про перерахування замовником [PERSON] коштів 2 500 грн. виконавцю ТОВ «Гарант-Експертиза» (т. 1 а.с. 107-110). Відповідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Отже, сплачені позивачкою кошти у розмірі 2500,00 грн. підлягають стягненню з відповідачки у відшкодування понесених позивачкою витрат на проведення оцінки матеріального збитку з метою звернення до суду. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною другою статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов поданий представником позивачки адвокатом Маринушкіним А.Г. У позовній заяві на виконання пункту 9 частини 3 ст. 175 ЦПК України щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, зазначено, що позивачка має сплатити 23 900 грн. адвокату за надання правничої допомоги, які просила стягнути з відповідачки. До позову додано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АА № 1156486 від 16.11.2021 виданий Адвокатським бюро «Арсена Маринушкіна» на ім`я адвоката Маринушкіна А.Г. на представництво інтересів [PERSON] в Дніпровському районному суді м. Києва та Київському апеляційному суді, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю виданого на ім`я Маринушкіна А.Г. та копію Договору № 17/2021 про надання правничої (правової) допомоги від 04.10.2021 укладеного між Адвокатським бюро «Арсена Маринушкіна» та [PERSON] (далі - договір про надання правничої допомоги, т. 1 а.с. 148-150). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Надання суду таких документів є базовою та необхідною умовою для розподілу витрат на правову допомогу, а їх задоволення залежить від рівня деталізації та обґрунтованості. За нормою частин 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно пункту 3 договору про надання правничої допомоги, за правову допомогу, передбачену в п.п. 1.2 договору замовник повинен сплатити Бюро винагороду у розмірі 23 900 грн. протягом п`яти днів з дня ухвалення судом першої інстанції судового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 року у справі № 755/15364/17 при ухваленні додаткового судового рішення по розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. Також у постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернувся до суду, їх значення для заявника. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, укладеним договором про надання правничої допомоги погоджено фіксований розмір гонорару адвоката 23 900 грн. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19, від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Представник позивачки подавав позов та у ході розгляду справи брав участь в судових засіданнях. З огляду на складність і обсяг справи, тривалість її розгляду та виконаної адвокатом Маринушкіним А.Г. роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значення розгляду справи для сторін, суд враховує вартість наданих адвокатом позивачки послуг в сумі 23 900 грн., що є розміром визначеного договором гонорару. При цьому, розподіляючи заявлені до стягнення витрати позивачки на професійну правничу допомогу, враховуючи принцип пропорційності, суд бере до уваги, що позов задоволено частково, а саме на суму 30 900 грн. від ціни позову 121 900 грн., що становить 25,35% від заявленого до відшкодування розміру позовних вимог. За таких обставин з відповідачки на користь позивачки підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 058,65 грн. (23 900 грн. : 100 х 25,35%). Відповідно частини 1 ст. 141 ЦПК України, також на користь позивачки з відповідачки слід стягнути сплачений [PERSON] судовий збір в дохід держави у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial