Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

11 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про розірвання договору купівлі продажу та стягнення збитків. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, з урахуванням уточнень від 20 червня 2018 року, посилався на те, що 12 червня 2014 року [PERSON] , інтереси якого представляв [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності, виявив бажання у приєднанні до договору купівліпродажу позивача з метою продажу належного на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу автомобіля «Ауді». 12.06.2014 року між позивачем та відповідачем укладений договір купівлі продажу автомобіля за 135 000 грн. без ПДВ. Цього ж дня між сторонами підписано акт приймання передачі автомобіля та на виконання умов договору [PERSON] перераховано 135 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Працівниками ТОВ «Автокредит Плюс» виявлено, що номер кузова самовільно варений. Посилаючись на норми чинного законодавства, просив суд розірвати договір купівлі продажу, оскільки останній є товаром неналежної якості, стягнути з [PERSON] суму у розмірі 135\~000 грн., упущену вигоду у розмірі 102 600 грн. через відсутність можливості передачі вказане майно в лізинг, а також стягнути з відповідача судові витрати у справі. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2018 року позовні вимоги ТОВ «Автокредит Плюс» було задоволено. Розірвано договір купівлі продажу автомобіля, 2002 року випуску, марка (модель) Audi Allroad, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , колір сірий, укладений між ТОВ «Автокредит Плюс» та [PERSON] , від імені якого, на підставі нотаріально посвідченої довіреності, діяв [PERSON] , шляхом підписання Заяви про приєднання до Договору купівлі продажу від 12.06.2014 року; стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Автокредит Плюс» грошову суму, сплачену за придбання автомобіля 2002 року випуску, марка (модель) Audi Allroad, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , колір сірий, у розмірі 135\~000,00 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Автокредит Плюс» збитки (упущену вигоду) у розмірі 102\~600,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Автокредит Плюс» у рахунок повернення судового збору 3\~564,00 грн., 1\~600, 00 грн, а всього 5\~164,00 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2020 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2018 року у цивільній справі № 201/15249/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» до [PERSON] про розірвання договору купівлі продажу та стягнення збитків було скасовано та призначено вказану цивільну справу до розгляду в загальному порядку. 17 лютого 2021 року від представника [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування поданого відзиву представник відповідача зазначив, що дійсно, у 2011 році, коли [PERSON] проживав у м. Ковелі, ним було придбано автомобіль марки AUDI, модель ALLROAD 2.5 QUATTRO, 2002 р.в., номер кузова [NUMBER] , який він зареєстрував у Ковельському МРЕВ 26 лютого 2011 року. На автомобіль видано державний номерний знак [NUMBER] , а [PERSON] було видано свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] . Даним автомобілем [PERSON] користувався постійно і в подальшому у листопаді 2015 року відчужив даний автомобіль [PERSON] . Про обставини наявності ще одного автомобіля такої же марки, моделі, з таким же номерним знаком та перебитим під його номер номером кузова, тобто фактично так званого «двійника» десь у інших областях України, [PERSON] нічого не було відомо. При купівлі-продажу автомобіля 12 червня 2014 року ТОВ «Автокредит Плюс» отримало і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке в подальшому було досліджено експертним шляхом, проте свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] фізично було постійно з [PERSON] із 2011 року і здано 19 листопада 2015 року в ТСЦ 0742 м. Ковель, при перереєстрації на нового власника, відповідно до діючого законодавства України. Таким чином, [PERSON] реєстраційні документи на транспортний засіб нікому не передавав, будь-яких доручень від свого імені на [PERSON] , [PERSON] , або будь-кого іншого щодо розпорядження належним йому автомобілем AUDI, модель ALLROAD 2.5 QUATTRO, 2002 р.в., номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] не давав та нотаріально не посвідчував, автомобіль в листопаді 2015 року відчужив іншій особі, а реєстраційний документ здав в орган реєстрації. 26 лютого 2021 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в яких останній зазначив, що [PERSON] не надано доказів, які б спростовували факт видачі довіреності для відчуження автомобіля та просив задовольнити позовні вимоги. 25 березня 2021 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній заперечував проти обставин, викладених у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою судді від 30 червня 2021 року було залучено до участі у розгляді цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» до [PERSON] про розірвання договору купівлі продажу та стягнення збитків у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перевертуна Олександра Юрійовича. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2021 року провадження у вказаній справі зупинено для проведення судової почеркознавчої експертизи. 08 лютого 2023 року вищевказану цивільну справу було повернуто до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з висновком експерта. Ухвалою судді від 09 лютого 2023 року провадження у вищевказаній справі було поновлено Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача надав суду заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача судові витрати по справі, які складаються із судового збору у розмірі 420,40 грн. за подання заяви про перегляд заочного рішення та 9 060,96 грн. за проведення судової почеркознавчої експертизи. Також просив суд стягнути з позивача витрати на правничу допомогу та зазначив, що розмір витрат та докази цього будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Згідно із приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, встановив такі обставини справи і відповідні ним правовідносини. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що 23 квітня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуном О.Ю. було нотаріально посвідчено довіреність за реєстровим № 83, відповідно до якої [PERSON] , ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий Ковельським РВ УМВС України в Волинській області., 13.01.1999 року, проживає за адресою: [ADDRESS] , уповноважив [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] бути його представником у відповідних органах Державтоінспекції, Міністерстві транспорту, нотаріальних конторах, на митниці або в будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх форм власності та підпорядкування з усіх без винятку питань, пов`язаних з експлуатацією та відчуження, належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , Ковельське ВРЕР ВДАІ УМВС України в Волинській області, 26.02.2011 року, АВТОМОБІЛЬ марка AUDI, модель ALLROAD 2.5 QUATTRO, 2002 року випуску, кузов/шасі [NUMBER] , тип ТЗ легковий універсал, реєстраційний державний номер [NUMBER] . Довіреність видана строком на п`ять років і дійсна до 23 квітня 2019 року. З правом передовіри іншим особам. 11 червня 2014 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенком Р.О. було посвідчено довіреність за реєстровим № 904, відповідно до якої [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Менським РВ УМВС України в Чернігівській області 09.11.2007 року, яка діє від імені [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом КМНО Перевертун О.Ю., 08 квітня 2014 року, за реєстровим № 83, уповноважила [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , бути представником [PERSON] у відповідних органах Державтоінспекції, Міністерстві транспорту, нотаріальних конторах, на митниці або в будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях, незалежно від їх форм власності та підпорядкування з усіх без винятку питань, пов`язаних з експлуатацією та відчуження належного [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , Ковельське ВРЕР ВДАІ УМВС України в Волинській області, 26 лютого 20211 року, автомобіль марка AUDI, модель ALLROAD 2.5 QUATTRO, 2002 року випуску, кузов/шасі [NUMBER] , тип ТЗ легковий універсал, реєстраційний державний номер [NUMBER] , який знятий з обліку 24 квітня 2014 року та виданий знак разових поїздок 11ЕХ0968. Довіреність підписна від імені Ігнатюка Олександра Анатолійовича його представником [PERSON] , яка діє в силу повноважень, що ґрунтуються на довіреності, в присутності нотаріуса. 12 червня 2014 року ТОВ «Автокредит Плюс» та [PERSON] , від імені якого, на підставі нотаріально посвідченої довіреності, діяв [PERSON] , уклали договір купівлі продажу автомобіля, 2002 року випуску, марка (модель) Audi Allroad, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , колір сірий, шляхом підписання заяви про приєднання до Договору. Вказаний автомобіль було передано шляхом підписання 12.06.2014 року Акту приймання передачі автомобіля, 2002 року випуску, марка (модель) Audi Allroad, номер кузова [NUMBER] , колір сірий, колір синій, копія акту наявна в матеріалах справи (а.с. 11) та надано довідку рахунок від 10.06.2014 року. Відповідно до платіжного доручення № E6CAX000GN від 12.06.2014 року позивач перерахував [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності, оплату вартості автомобіля, 2002 року випуску, марка (модель) Audi Allroad, номер кузова [NUMBER] , колір сірий, у розмірі 135\~000 грн., що підтверджується копією платіжного доручення, яка наявна в матеріалах справи. Висновком експертного дослідження № 11/124/3Д від 24.07.2014, встановлено, що номер кузова [NUMBER] , змінено шляхом видалення панелі первинним номером та вварюванням на його місце частини панелі (фрагмента) з іншим номером. Заводська номерна деталь видалена з подальшою установкою деталі, що містить маркувальний запис WAUZZZ4BZ2N182798 від аналогічного автомобіля, кузов якого мав значні пластичні деформації самої номерної деталі і подальшого її рихтування. Через зміну номерної деталі встановити первинний номер кузова автомобіля не надається можливим. Як зазначає відповідач, реєстраційні документи на транспортний засіб він нікому не передавав, будь-яких доручень від свого імені на [PERSON] , [PERSON] , або будь-кого іншого щодо розпорядження належним йому автомобілем AUDI, модель ALLROAD 2.5 QUATTRO, 2002 р.в., номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] не давав та нотаріально не посвідчував, автомобіль в листопаді 2015 року відчужив іншій особі, а реєстраційний документ здав в орган реєстрації. Вищевказане підтверджується відповіддю в.о. директора РСЦ МВС у Волинській області № 31/3-2386, свідоцтво [NUMBER] було видане 26 лютого 2011 року Ковельським МРЕВ при реєстрації автомобіля ALLROAD 2.5 QUATTRO, 2002 р.в., кузов [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , на ім`я [PERSON] , [INFO] , прож. [ADDRESS] . У базах даних РІІС та НАІС інформація про втрату чи викрадення свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] , а також операцію з перереєстрації автомобіля при видачі дублікату відсутня. За період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року згідно бази даних НАІС стосовно вказаного автомобіля була здійснена 1 операція: 19 листопада 2015 року у ТСЦ 0741 (м. Луцьк) перереєстрація на нового власника [PERSON] , [INFO] , з видачею номерного знаку [NUMBER] та свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] . Підставою для перереєстрації на нового власника була довідка-рахунок ААЕ 582726, видана 18 листопада 2015 року ФОП [PERSON] . Крім того, згідно із висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі №201/15249/17 від 29 грудня 2022 року № 7538/7539/22-32 рукописний запис « [PERSON] » що міститься у графі «ПІДПИС» у довіреності від 23 квітня 2014 року, складеної від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , засвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертун О.Ю. та зареєстрованої в реєстрі за № 83, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] , що міститься у графі «ПІДПИС» у довіреності від 23 квітня 2014 року, складеної від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , засвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертун О.Ю. та зареєстрованої в реєстрі за № 83, виконано не [PERSON] , а іншою особою. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За правилами ст. 77 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. А відповідно до ст. 80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Природа обов`язків щодо доказування, регламентована у ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та обов`язку учасників справи подавати усі наявні у них докази, закріпленому у п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК. Положення ст. 81 ЦПК відбивають засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. При цьому сторони наділені правом самостійно обирати коло доказів, на які вони посилаються і які подають суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі. Доводи обох сторін щодо цих обставин є їх власними припущеннями, на яких не може ґрунтуватися доказування згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України. Позивач, пред`являючи вимоги про розірвання договору і відшкодування упущеної вигоди, посилався на те, що [PERSON] продав позивачеві автомобіль неналежної якості, тобто товар, який не можна використовувати за його цільовим призначенням. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 673 ЦК України визначено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Згідно з п.1 ч.2 ст.638 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Приписами ч.2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч.1 ст.679 ЦК України, продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Як встановлено судом, спірний договір купівлі-продажу був вчинений [PERSON] , який представляв інтереси [PERSON] , діючи на підставі довіреності від 11 червня 2014 року, виданої приватним нотаріусом Тарасенком Р.О., зареєстрованої в реєстрі за номером 904. Відповідно до частин 1, 3 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Підстави для розірвання договору, передбачені ч.2 ст.651 ЦК України, передбачають, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з ч.2 ст.651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Отже, вина сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення лише як суб`єктивний чинник для оцінки порушення як істотного. Разом із тим, вина відповідача, як об`єктивний чинник, жодними наявними у справі доказами не установлена, а навпаки, спростовується висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі №201/15249/17 від 29 грудня 2022 року № 7538/7539/22-32, які встановили що [PERSON] не підписував довіреність від 23 квітня 2014 року, складеної від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , засвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертун О.Ю. та зареєстрованої в реєстрі за № 83. Оскільки позивачем не надано доказів, що відповідач був стороною договору купівлі-продажу транспортного засобу, про розірвання якого заявлено позов, та, відповідно, допустив істотне порушення вимог щодо якості товару, враховуючи положення ч. 1 ст. 239 ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання договору купівлі-продажу з та про стягнення з відповідача грошових коштів задоволенню не підлягають. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати у вигляді сплаченого відповідачем судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення у розмірі 420,40 грн. та 9 060,96 грн. за проведення судової почеркознавчої експертизи необхідно стягнути з позивача на користь відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved