Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування вимог зазначив, що 27.11.2007 між відкритим АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1552, згідно якого [PERSON] отримав кредит в сумі 28 000,00 доларів США строком на 120 місяців зі сплатою 14,0% річних із кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 26 листопада 2017 року. За умовами договору відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в сумі 233.33 долари США в місяць та сплачувати проценти. Тоді ж, 27.11.2007, в забезпечення зазначеного кредитного договору між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений Іпотечний договір, за яким позивачу було передане в іпотеку нерухоме майно - будинок (реєстраційний номер 20062204) та земельна ділянка (кадастровий номер 1411300000:01:006:0605), розташовані за адресою: [ADDRESS] , які належать Іпотекодавцю на підставі договору дарування від 26.02.1998 року. Договірна вартість предмета іпотеки за згодою сторін визначена 202881,36 грн. Оскільки боржником [PERSON] умови кредитного договору не виконувались, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з нього на його користь заборгованості за кредитним договором. Рішенням Димитровського міського суду від 10.10.2017 з [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» було стягнуто 12078,14 доларів США, з яких 9331,91 доларів США заборгованість за тілом кредиту, 2746,23 доларів США - за відсотками за користування кредитом, які виникли станом на 16.02.2017, та судові витрати в розмірі 4890 грн. Станом на 06.01.2022 заборгованість за кредитним договором склала 15771,39 доларів США, з яких: 9331,91 доларів США - основна заборгованість за кредитом; 4141,58 доларів США - прострочена заборгованість за процентами; 1603,56 доларів США - 3% річних на суму простроченого кредиту; 694,34 доларів США - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Так як заборгованість за кредитним договором боржником [PERSON] не погашається, позивач просить суд в рахунок погашення його заборгованості за кредитним договором № 1552 від 27.11.2007 звернути стягнення на нерухоме майно - будинок (реєстраційний номер 20062204) та земельну ділянку (кадастровий номер 1411300000:01:006:0605), розташовані за адресою: [ADDRESS] , що належать відповідачці [PERSON] та є предметом іпотеки відповідно до Іпотечного договору №1552 від 27.11.2007, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження та стягнути з [PERSON] судовий збір в розмірі 6495,08 грн., сплачений при подачі позову до суду. На період дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» позивач просить відстрочити виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. Позивач надав заяву про розгляд справи у відсутність його представника, проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідач правом відзиву на позов не скористалася, клопотань, пов`язаних з розглядом справи, не заявила. Третя особа також пояснень на позов не надала. Приймаючи до\~уваги вказані\~обставини та\~відсутність заперечень\~зі сторони\~позивача,\~суд вважає\~за можливе\~відповідно до\~п.п.1-3\~ч.1\~ст.280\~ЦПК України\~розглянути справу\~в заочному\~судовому засіданні\~та ухвалити\~рішення на\~підставі наявних\~в матеріалах\~справи доказів. Судом встановлено, що 27 листопада 2007 року між відкритим АТ «Державний ощадний банк України (далі Банк) та [PERSON] був укладений кредитний договір №1552, за яким Банк зобов`язався надати позичальнику кошти в сумі 28000 доларів США, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути Кредит в сумі 28000 доларів США, сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 14,0 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Кредит видано на споживчі потреби під заставу нерухомості, розташованої за адресою: [ADDRESS] строком на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 26 листопада 2017 року. Згідно п.1.5 позивачальник зобов`язався сплачувати проценти за користування Кредитом щомісячно до останнього числа місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення Кредиту рівними частинами в сумі 233,33 долари США та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за Кредитом, починаючи з 01.12.2007 року. Згідно Додаткової угоди №1 до Кредитного договору №1552 від 27.11.2007 року останній платіж в рахунок погашення кредиту та плати нарахованих Банком процентів позичальник повинен здійснити не пізніше 26.11.2017 (а.с.14). Пунктом 2.1 кредитного Договору визначено, що виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечується нотаріально посвідченим Іпотечним договором, укладеним між ВАТ «Державний ощадний банк України», як іпотекодержателем, та [PERSON] , як іпотекодавцем, предметом якого є будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер 20062204), що належить іпотекодавцю на підставі Договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Димитрівської державної нотаріальної контори, та земельна ділянка за вказаною адресою, на якій розташований предмет іпотеки, призначена для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1000 га, кадастровий номер 1411300000:01:006:0605 (а.с.11-15). Належність [PERSON] на праві власності будинку та земельної діялянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] , а також їх обтяження іпотекою підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Державного реєстру іпотек (а.с.63-64). За взаємною згодою сторони Іпотечного договору погодили, що заставна вартість предметів іпотеки без урахування ПДВ становить 202808,36 грн. (п.1.3 Іпотечного договору). Право звернення стягнення на Предмет іпотеки для задоволення своїх вимог виникає в Іпотекодержателя в разі, коли зобов`язання не буде виконане у встановлений строк, а також інших випадках, встановлених відповідно до Договору кредиту, цього Договору та відповідно до вимог законодавства (п.5.1). Відповідно до розрахунку заборгованості позичальника за кредитним договором №1552 від 27.11.2007, загальна сума кредитної заборгованості, що підлягає до стягнення, з урахуванням 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом станом на 06.01.2022 становить 15771,39 доларів США, з яких сума основної заборгованості по кредиту, у тому числі простроченої заборгованості по кредиту, становить 9331,91 доларів США, сума процентів за користування кредитом, у тому числі прострочених процентів - 4141,58 доларів США, розмір 3% річних на суму простроченого кредиту - 1603,56 доларів США, розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 694,34 доларів США (а.с.31-48, а.с.77-99). В гривневому еквіваленті заборгованість [PERSON] за кредитним договором, виходячи з офіційного курсу НБУ (100 доларів США = 2745,51 грн. ) відповідно до довідки позивача складає 433005,09 грн. (а.с.19-22). Рішенням Димитровського міського суду від 10.10.2017 з [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» була стягнута заборгованість за кредитним договором № 1552 від 27.11.2007, яка виникла станом на 16.02.2017, в розмірі 12078,14 доларів США судові витрати у розмірі 4890 грн. (а.с.61-62). 02.02.2018 Мирноградським міським ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на підставі виконавчих листів, виданих судом за вказаним рішенням, були відкриті виконавчі провадження ВП №55689022 та № 55686573 (а.с.132,134). Постановою державного виконавця від 19.12.2019 виконавчі документи на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» були повернуті стягувачу (а.с.133). 15.06.2020 за повторним зверненням стягувача вдруге були відкриті виконавчі провадження №62341275 та №62340459, виконавчі документи за якими 20.12.2021 знову були повернуті стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.136-137). Строки повторного пред`явлення виконавчих документів до виконання після їх повернення у відповідності з п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» станом на час звернення стягувача до суду не сплинули. Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна сторона в силу ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 525, 526ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1049 ЦК України також визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, кредитний договір №1552, укладений між позивачем та позичальником [PERSON] 27.11.2007, забезпечений нотаріально посвідченим іпотечним договором, предметом якого є будинок та земельна ділянка, що на праві власності належать відповідачці [PERSON] . Відповідно до\~статті 572 ЦК України\~в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). За змістом частини першої\~статті 575 ЦК України\~та статті\~1\~Закону України "Про\~іпотеку"\~іпотека як\~різновид застави,\~предметом якої\~є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до\~статті 7 Закону України "Про іпотеку"\~за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права й обов`язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням). Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Відповідно до\~статті 589 ЦК України, частини першої\~статті 33 Закону України "Про іпотеку"\~в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених\~статтею 12 цього Закону. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки), закріплене в\~статті 590 ЦК України, передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено\~Законом України "Про іпотеку", згідно з частиною третьою статті 33 якого звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Оскільки [PERSON] основне зобов`язання з повернення кредитних коштів (тіла кредиту та процентів за користування кредитом) не виконано, позивач має право звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором і реалізувати його для погашення вказаних вище зобов`язань у порядку, встановленому умовами іпотечного договору згідно з чинним законодавством. Згідно постанови Великої палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 921/107/15-г/16 наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611ЦК України та змісту кредитного договору суд вважає, що наявність судового рішення про задоволення вимог позивача, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного або іпотечного договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Частина 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цьогоЗакону. Отже, реалізацію предмета іпотеки, на який звертається стягнення, слід проводити шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цьогоЗакону. Згідно з\~Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 64/2022, затвердженим\~Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Відповідно до\~Закону України від 15 березня 2022 року N 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану"\~у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила\~розділ VI "Прикінцеві положення" Закону України "Про іпотеку"\~доповнити пунктом 5-2 такого змісту: \~ \~ \~ \~«У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону". Беручи до уваги, що на момент ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. При цьому судом враховується постанова Верховного суду від 22 червня 2022 року (справа №296/7213/15, провадження N 61-10125св21), відповідно до висновків якої згадані норми права не втратили свою чинність, оскільки не були виключені з тексту зазначеного Закону, а спеціальним законом лише запроваджено зупинення виконання цих правил на певний період. Передбачається, що у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону. Таким чином, суд дійшов висновку про обгрунтованість доводів позивача та наявність правових підстав для їх задоволення. Вирішуючи питання судових витрат у справі, понесених позивачем при зверненні до суду, суд вважає за необхідне відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України покласти їх на відповідача.

Outcome: approved