Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

20.12.2021 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на свою користь основну суму боргу в розмірі 414440,00 гривень, суму інфляційних витрат у розмірі 75802,24 гривень, суму 3 % річних у розмірі 35868,93 гривень та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.09.2018 року між позивачем, [PERSON] , як покупцем та [PERSON] , як продавцем, в особі [PERSON] , що діяв на підставі довіреності, посвідченої Михальченко М.М., приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області 10.03.2017 року за реєстровим № 1143, було укладено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, Михальченко М.М., зареєстрований в реєстрі за № 2903. У відповідності до умов зазначеного попереднього договору, відповідач зобов`язувався у строк до 30.12.2018 року передати у власність позивача з укладенням договору купівлі-продажу квартиру [ADDRESS] Борщагівка, Києво-Святошинського району (нині Бучанського) Київської області, по вулиці Кошова 97/22, та підключеному до центральних комунікацій (водопостачання, водовідведення, газопостачання та електроенергія). Пунктом 3 попереднього договору між сторонами було погоджено наступні умови основного договору (договору купівлі-продажу квартири): Продавець (тобто відповідач) зобов`язувався збудувати на земельній ділянці площею 0,1009 га. кадастровий номер якої 3222486200:03:006:0021, що знаходиться в [ADDRESS] житловий будинок до кінця четвертого кварталу 2018 року, в якому мала бути розташована зазначена квартира. Квартира [ADDRESS] згідно плану забудови земельної ділянки знаходиться на шостому поверсі та мала бути передана покупцю по основному договору в наступному вигляді: на стінах мала бути виконана штукатурка, виведені проводи для підключення світильників, розеток і вимикачів, електричні схеми мали бути зібрані в розподільчих коробках, встановлені лічильники холодної води та електрики, заведена електрика в квартиру, встановлені сталеві радіатори 21 типу з розмірами згідно теплотехнічного розрахунку, встановлено запорну арматуру на вводах води і газу, встановлено лічильник газу і двоконтурний (турбічного типу) котел на опалення і гаряче водопостачання, встановлені сталеві вхідні двері та квартиру. Договір купівлі-продажу квартири мав бути нотаріально посвідчений не пізніше тридцятого грудня дві тисячі вісімнадцятого року. Ціна продажу 414540,00 гривень, що на день укладення договору еквівалентно 14700,00 доларів США. У випадку зміни загальної площі квартири більше або менше ніж на 1 кв.м., сторони зобов`язувались сплатити різницю за ціною визначеною попереднім договором. Підготовкою і збиранням документів на квартиру, що розташована за вказаною адресою, необхідних для укладення договору купівлі-продажу квартири мав займатися продавець (відповідач). Витрати, пов`язані з нотаріальним посвідченням основного договору, сторони домовилися сплачувати порівну. Станом на дату подачі позову до суду, відповідач свої зобов`язання по зазначеному попередньому договору не виконав: будинок не збудував та не ввів в експлуатацію, договір купівлі-продажу не уклав, квартиру у власність позивача не передав. На неодноразові звернення позивача, відповідач постійно запевняв, що будинок ось-ось буде добудовано іквартира буде передана у власність позивача. Однак, так і не виконав взятих на себе попереднім договором зобов`язань. На виконання п. 4 попереднього договору, позивачем при укладенні попереднього договору, тобто 11.09.2018 року було оплачено готівкою особисто [PERSON] (третій особі) передоплату у вигляді авансу у розмірі 414440,00 гривень, що на момент укладення попереднього договору було еквівалентно 14696,00 доларів США. Згідно п. 5 попереднього договору, сторони домовились, що у випадку відмови (ухилення) продавця від продажу квартири у строк, передбачений цим договором, або наявної заборони на продаж майна продавцем, або визнання об`єкту будівництва незаконною забудовою, або наявність підстав для визнання забудови як об`єкту будівництва, побудованого з порушенням чинних норм, що не дає можливості ввести його в експлуатацію, продавець повинен повернути покупцю одержану від нього суму авансу в розмірі 414440,00 гривень, що на момент укладення попереднього договору було еквівалентно 14696,00 доларів США. Позивач вказував, що виходячи з даного пункту попереднього договору, та беручи до уваги той факт, що договір купівлі-продажу квартири не був укладений у строк, визначений попереднім договором, тобто до 30.1.20018 року, саме через неготовність відповідача його укласти, обов`язок повернення суми авансу у відповідача виник ще з 01.02.2019 року. 22.11.2021 року позивачем було направлено відповідачу на адресу, зазначену в попередньому договорі, претензію (вимогу) про повернення грошових коштів (сплаченого авансу) у розмірі 414440,00 гривень, сплату інфляційних витрат у розмірі 71911,43 гривень та 3% річних у розмірі 34812,96 гривень, що підтверджується копіями опису вкладення до цінного листі, накладною та чеком про відправлення поштового відправлення. 06.12.2021 року у зв`язку з тим, що позивачу стало відома нова адреса місця проживання відповідача, вище вказана претензія була відправлена повторно на нову адресу та повторно вручена уповноваженій особі у відділі продажу. Позивач також відзначає, що станом на 20.12.2021 року сума збитків позивача від інфляції (інфляційні витрати) становить: 414440,00 гривень (сума боргу) Х 118,290% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 414440,00 гривень (сума боргу) = 75802,24 гривень. Сума 3 % річних становить: 414440,00 гривень (сума боргу) Х 3,000 % (процентна ставка) / 100% Х 1054 (кількість днів прострочення) / 365 ( днів у році) 35868,93 гривень. 10.02.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі, за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження у справі. 08.09.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до розгляду по суті. Сторони та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені у визначеному чинним законодавством порядку. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі\~неявки всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким завершується\~розгляд справи,\~або розгляду\~справи без\~повідомлення (виклику)\~учасників справи,\~суд підписує\~рішення без\~його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 11.09.2018 року між позивачем, [PERSON] , як покупцем та [PERSON] , як продавцем, в особі [PERSON] , що діяв на підставі довіреності, посвідченої Михальченко М.М., приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області 10.03.2017 року за реєстровим № 1143, було укладено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, Михальченко М.М., зареєстрований в реєстрі за № 2903. У відповідності до умов зазначеного попереднього договору, відповідач зобов`язувався у строк до 30.12.2018 року передати у власність позивача з укладенням договору купівлі-продажу квартиру [ADDRESS] Борщагівка, Києво-Святошинського району (нині Бучанського) Київської області, по вулиці Кошова 97/22, та підключеному до центральних комунікацій (водопостачання, водовідведення, газопостачання та електроенергія). Пунктом 3 попереднього договору між сторонами було погоджено наступні умови основного договору (договору купівлі-продажу квартири): Продавець (тобто відповідач) зобов`язувався збудувати на земельній ділянці площею 0,1009 га. кадастровий номер якої 3222486200:03:006:0021, що знаходиться в [ADDRESS] житловий будинок до кінця четвертого кварталу 2018 року, в якому мала бути розташована зазначена квартира. Квартира [ADDRESS] згідно плану забудови земельної ділянки знаходиться на шостому поверсі та мала бути передана покупцю по основному договору в наступному вигляді: на стінах мала бути виконана штукатурка, виведені проводи для підключення світильників, розеток і вимикачів, електричні схеми мали бути зібрані в розподільчих коробках, встановлені лічильники холодної води та електрики, заведена електрика в квартиру, встановлені сталеві радіатори 21 типу з розмірами згідно теплотехнічного розрахунку, встановлено запорну арматуру на вводах води і газу, встановлено лічильник газу і двоконтурний (турбічного типу) котел на опалення і гаряче водопостачання, встановлені сталеві вхідні двері та квартиру. Договір купівлі-продажу квартири мав бути нотаріально посвідчений не пізніше тридцятого грудня дві тисячі вісімнадцятого року. Ціна продажу 414540,00 гривень, що на день укладення договору еквівалентно 14700,00 доларів США. У випадку зміни загальної площі квартири більше або менше ніж на 1 кв.м., сторони зобов`язувались сплатити різницю за ціною визначеною попереднім договором. Підготовкою і збиранням документів на квартиру, що розташована за вказаною адресою, необхідних для укладення договору купівлі-продажу квартири мав займатися продавець (відповідач). Витрати, пов`язані з нотаріальним посвідченням основного договору, сторони домовилися сплачувати порівну. На виконання п. 4 попереднього договору, позивачем при укладенні попереднього договору, тобто 11.09.2018 року було оплачено готівкою особисто [PERSON] (третій особі) передоплату у вигляді авансу у розмірі 414440,00 гривень, що на момент укладення попереднього договору було еквівалентно 14696,00 доларів США. Згідно п. 5 попереднього договору, сторони домовились, що у випадку відмови (ухилення) продавця від продажу квартири у строк, передбачений цим договором, або наявної заборони на продаж майна продавцем, або визнання об`єкту будівництва незаконною забудовою, або наявність підстав для визнання забудови як об`єкту будівництва, побудованого з порушенням чинних норм, що не дає можливості ввести його в експлуатацію, продавець повинен повернути покупцю одержану від нього суму авансу в розмірі 414440,00 гривень, що на момент укладення попереднього договору було еквівалентно 14696,00 доларів США. 22.11.2021 року позивачем було направлено відповідачу на адресу, зазначену в попередньому договорі, претензію (вимогу) про повернення грошових коштів (сплаченого авансу) у розмірі 414440,00 гривень, сплату інфляційних витрат у розмірі 71911,43 гривень та 3% річних у розмірі 34812,96 гривень, що підтверджується копіями опису вкладення до цінного листі, накладною та чеком про відправлення поштового відправлення. 06.12.2021 року у зв`язку з тим, що позивачу стало відома нова адреса місця проживання відповідача, вище вказана претензія була відправлена повторно на нову адресу та повторно вручена уповноваженій особі у відділі продажу. Станом на 09.03.2023 року відповідач свої зобов`язання по зазначеному попередньому договору не виконав, будинок не збудував та не ввів в експлуатацію, договір купівлі-продажу не уклав, квартиру у власність позивача не передав. Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. В силу положень статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 1 ст. 631 ЦК України строком\~договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, відповідно умовами Договору визначено термін укладення основного Договору 30.12.2018 року. Принцип належного виконання зобов`язання, визначений чинним законодавством України, полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Статтею 26 Віденської конвенції про право міжнародних договорів закріплено принцип pacta sunt servanda, відповідно до якого кожен чинний договір є обов`язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватися. Відповідач знав про порушення ним умов договору, оскільки будинок не було побудовано та введено в експлуатацію, і починаючи з 01.02.2019 року і мав повернути грошові кошти прийняті в вигляді авансу в сумі 414440,00 гривень, проте ним не було здійснено таких дій. Відповідачем було порушено, зобов`язання, визначені умовами Договору, щодо обов`язку збудувати та ввести в експлуатацію житловий будинок на земельній ділянці площею 0,1009 га, кадастровий номер якої 3222486200:03:006:0021, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] до 30.12.2018 року та укласти з позивачем основний договір купівлі-продажу визначеної в договорі квартири. Відповідачем не виконано зобов`язання, передбачено умовами договору щодо повернення позивачу отриманого авансу в розмірі 414440,00 гривень у зв`язку з не укладенням основного договору. Згідно зі ст. 625 ЦК України, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13.11.2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19). Період нарахування інфляційних втрат визначено позивачем за період з 01.02.2019 року по 20.12.2021 року та перевірено судом й становить 75802,24 гривень. Відсоткова ставка: 3% річних визначено позивачем за період з 01.02.2019 року по 20.12.2021 року та перевірено судом й становить 35868,93 гривень. Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються судом на відповідача.

Outcome: approved