Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-07 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Турбівської селищної ради (далі - відповідач), у якому просив: - встановити юридичний факт про те, що [PERSON] , який помер [INFO] в с. Вахнівка, Липовецького р-ну, Вінницької обл. був батьком матері позивача [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право по спадщині за законом на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії [NUMBER], яка належала покійному [PERSON] на підставі рішення Липовецької РДА №165 від 23.06.1997, згідно якого була передана земельна ділянка, яка розташована на території Вінницького р-ну, Вінницької обл. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] помер дід позивача [PERSON] , а після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай), що розташована на території Турбівської селищної ради. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , якою за життя було фактично прийнято спадщину її батька [PERSON] , оскільки вона протягом 6-ти місяців від дня його смерті обробляла земельну ділянку та робила поточний ремонт у будинку покійного. Крім того, після смерті [PERSON] її спадщину теж фактично прийняв позивач як її син, який проживав з нею та був зареєстрований за її адресою. Однак, при зверненні до нотаріуса, позивачу було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки у її свідоцтві про народження матері відсутній запис про батька. Вказану обставину позивач пояснює тим, що його дід та бабуся [PERSON] по материній лінії перебували у незареєстрованому шлюбі. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 17.10.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкову справу. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, однак представник у своїй письмовій заяві просив суд про розгляд справи без його участі, а при вирішенні позовних вимог поклався на розсуд суду. Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду. Ухвалою суду від 20.02.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони та їх представники не з`явились, однак останні у своїх заявах просили суд про розгляд справи за їх відсутності, представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, а представник відповідача поклався на розсуд суду. Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається із наявної у матеріалах справи копії запису акта про смерть, [PERSON] помер [INFO] в с. Вахнівка, Липовецького р-ну, Вінницької обл. (а.с. 29). На ім`я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], на підставі рішення Липовецької РДА №165 від 23.06.1997 (а.с. 13). Також наявна виписка з ГУ Держгеокадастру у Вінницькій обл. про те, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Липовецькою РДА по КСП "росія" видана про те, що вищевказаний сертифікат зареєстровано за порядковим номером 577 на прізвище [PERSON] , який проживав у с. Вахнівка (а.с. 14). Крім того згідно листа ГУ Держгеокадастру у Вінницькій обл. підтверджено, що на ім`я [PERSON] було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай), а взамін його державний акт на право власності не видавався (а.с.11). Згідно відповідей на запити суду від нотаріальної контори та архіву, спадкову справу [PERSON] не виявлено (а.с. 30, 31). Судом не виявлено наявність заповіту [PERSON] . Згідно довідок, виданих Турбівською селищною радою від 23.06.2022 та від 09.12.2022 вбачається, що [PERSON] проживав по [ADDRESS] і на день його смерті з ним проживала без реєстрації його дочка [PERSON] , якою за життя було фактично прийнято спадщину її батька [PERSON] , оскільки вона протягом 6-ти місяців від дня його смерті обробляла земельну ділянку та робила поточний ремонт у будинку покійного. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 8). Як вбачається з матеріалів спадкової справи [PERSON] , за життя вона не встигла оформити спадщину свого батька, не складала заповіту і заяв про прийняття її спадщини від спадкоємців не було. Разом з тим, сином [PERSON] є позивач, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 7). Як вбачається з довідки, виданої Турбівською селищною радою від 23.06.2022 до складу сім`ї [PERSON] входили сини позивач та [PERSON] (а.с. 12), але згідно довідки виданої Турбівською селищною радою від 09.12.2022 на день смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав її син позивач, тим самим фактично прийняв спадщину. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Судом було встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Вахнівка, Липовецького р-ну, Вінницької обл., а згідно довідки, виданої Турбівською селищною радою від 23.06.2022 вбачається, що [PERSON] проживав по [ADDRESS] і на день його смерті з ним проживала без реєстрації його дочка [PERSON] . Отже, наявними у матеріалах справи доказами, які суд вважає належними та допустимими підтверджується юридичний факт про те, що [PERSON] був батьком [PERSON] . Крім того, після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай). Суд зауважує, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом. За змістом ст. 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Як визначено в ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За загальними приписами ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом було встановлено, що після смерті [PERSON] 08.11.1996, на його ім`я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], на підставі рішення Липовецької РДА №165 від 23.06.1997, а також наявна виписка з ГУ Держгеокадастру у Вінницькій обл. про те, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай),що видавалися Липовецькою РДА по КСП "росія" видана про те, що вищевказаний сертифікат зареєстровано за порядковим номером 577 на прізвище [PERSON] , який проживапв у с. Вахнівка. Судом було встановлено, що згідно відповідей на запити суду від нотаріальної контори та архіву, спадкову справу [PERSON] не виявлено, а тому не виявлено наявність заповіту [PERSON] , однак згідно довідки, виданої Турбівською селищною радою від 09.12.2022 вбачається, що на день його смерті [PERSON] з ним проживала без реєстрації його дочка [PERSON] , якою за життя було фактично прийнято спадщину її батька [PERSON] , оскільки вона протягом 6-ти місяців від дня його смерті обробляла земельну ділянку та робила поточний ремонт у будинку покійного. Отже, [PERSON] фактично прийняла спадщину свого батька [PERSON] в силу приписів ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном. Разом з тим, судом було встановлено [PERSON] померла [INFO] і як вбачається з матеріалів її спадкової справи, за життя вона не встигла оформити спадщину свого батька [PERSON] , не складала заповіту і заяв про прийняття її спадщини від спадкоємців не було. Як визначено в ст. 1216 -1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Разом з тим, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст.1222 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України . Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. У відповідності зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Проте, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Судом було встановлено, що сином [PERSON] є позивач, а як вбачається з довідки, виданої Турбівською селищною радою від 23.06.2022 до складу сім`ї [PERSON] входили сини позивач та [PERSON] , але згідно довідки виданої Турбівською селищною радою від 09.12.2022 на день смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав її син позивач. Отже, позивач, який постійно проживав разом із спадкодавцем своєю матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини, фактично прийняв спадщину в силу приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України, але при зверненні до нотаріуса, позивачу було відмовлено в її оформленні. Разом з тим, згідно з п. 23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 за №7 Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення юридичного факту про те, що [PERSON] , який помер [INFO] в с. Вахнівка, Липовецького р-ну, Вінницької обл. був батьком матері позивача [PERSON] , а також про визнання за позивачем право по спадщині за законом на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії [NUMBER], яка належала покійному [PERSON] на підставі рішення Липовецької РДА №165 від 23.06.1997, згідно якого була передана земельна ділянка, яка розташована на території Вінницького р-ну, Вінницької обл., ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved