Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Описова частина Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У грудні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовну заяву мотивовано тим, що його братові [PERSON] на підставі ухвали Дрогобцького міськрайонного суду Львівської області від 04 травня 2018 року належить земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,0461 га, розміри якої відповідно до плану розподілу становлять: 12,01м. на 40,02м. на 11,01м. на 29,97м. на 7,45м., що розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої - будівництво житлового будинку і господарських споруд. Після набрання ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду законної сили (21.05.2018 року) по цивільній справі № 442/8691/17, його брат та інша сторона по справі ( [PERSON] ) звернулись до ліцензованої організації з метою виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, яка була предметом спору між ними. Наприкінці червня 2018 року технічна документація щодо поділу вказаної земельної ділянки була готова для її подальшого застосування та реєстрації речового права на новостворені земельні ділянки за його братом [PERSON] та [PERSON] , які виникли в результаті поділу спірної земельної ділянки площею 0,0824 га, за кадастровим номером 4610670500:00:026:0027, яка розташована по [ADDRESS] . Проте, [INFO] брат позивача раптово помер, не зареєструвавши за собою право власності на набуту за рішенням суду земельну ділянку. Вказує, що він вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак приватний нотаріус, з`ясувавши вказані вище обставини та вивчивши представлені позивачем документи, які він подав для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на цю земельну ділянку, відмовив йому у видачі такого, надавши роз`яснення про необхідність звернутись до суду з метою визнання права власності на це нерухоме майно. Так, у листі № 92/01-16 від 05.10.2022 року нотаріус зазначила, що йому необхідно звернутись до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області для успадкування земельної ділянки, набутої [PERSON] за рішенням суду по цивільній справі № 442/8691/17, оскільки спадкодавцем не було завершено реєстраційні дії в ДЗК та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. А тому відсутній правовстановлюючий документ, на підставі якого нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив визнати за ним право власності на земельну ділянка № [NUMBER] площею 0,0461 га, розміри якої відповідно до плану розподілу становлять: 12,01м. на 40,02м. на 11,01м. на 29,97м. на 7,45м., що розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої - будівництво житлового будинку і господарських споруд, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 20 грудня 2022 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження /а.с.26/. Ухвалою суду від 09 лютого 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду /а.с.79/. Позиції учасників справи Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив суд позов задовольнити, судові витрати з відповідача не стягувати. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, суду надали заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Щодо задоволення позову поклались на думку суду. З урахуванням положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд встановив, позивач по справі [PERSON] є братом [PERSON] /а.с.42/. [INFO] [PERSON] помер /а.с.9/. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно та заведено спадкову справу №62/2018 за заявою [PERSON] /а.с.33/. З спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці відсутні. Листом №92/01-16 від 05.10.2022 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кобак О.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] , оскільки [PERSON] не було завершено реєстраційні дії в Держаному земельному кадастрі та в Держаному реєстрі речових прав про реєстрацію права власності, рекомендовано звернутися до суду /а.с.11/. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 травня 2018 року, яка набрала законної сили 21.05.2018, у справі №442/8691/17 затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] , за якою: сторони домовились про розподіл земельної ділянки площею 0.0824 га з цільовим призначенням - для будівництва житлового будинку і господарських споруд, за кадастровим номером 4610670500:00:026:0027, яка розташована по [ADDRESS] відповідно до плану розподілу цієї земельної ділянки, який додається до цієї Мирової угоди як додаток № 1. До позивачки (відповідачки) [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) в результаті реального розподілу земельної ділянки площею 0,0824га для будівництва житлового будинку і господарських споруд (кадастровий номер: 4610670500:00:026:0027) переходить право власності на новостворену земельну ділянку № [NUMBER] площею 0.0363га. розміри якої відповідно до плану розподілу становлять: 12,92 м. на 27,34м. на 12,67м. на 29,97м., що розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва житлового будинку і господарських споруд. До відповідача (позивача) [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), в результаті реального розподілу земельної ділянки площею 0,0824га для будівництва житлового будинку і господарських споруд (кадастровий номер: 4610670500:00:026:0027) переходить право власності на новостворену земельну ділянку № [NUMBER] площею 0.0461га. розміри якої становлять: 12,01м. на 40,02м. на 11,01м. на 29,97м. на 7,45м., що розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва житлового будинку і господарських споруд. За [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), визнається право власності на земельну ділянку площею 0,0247га за кадастровим номером - 4610670500:01:026:0103, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, за адресою: [ADDRESS] /а.с.12-14/. Згідно довідки про зміну кадастрового номеру виданої державним кадастровим реєстратором Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області 15.02.2022 року по земельній ділянці площею 0,0824 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована на території м. Стебник, змінено кадастровий номер з метою приведення його у відповідність до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2015 року №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру». Кадастровий номер земельної ділянки 4610670500:00:026:0027 змінено на 4610670500:01:026:0062 /а.с.17/. 20.06.2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до ФОП [PERSON] для виготовлення технічної документації з землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки в [ADDRESS] /а.с.5/. Норми права які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до положення статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача, як спадкоємця права на це спадкове майно. У силу ч.5 ст. 1268 ЦК спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права. Відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15, п.4.18 Розділу ІІ Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Враховуючи вищезазначене, оскільки державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину в іншому, ніж судовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд не стягує з відповідача судовий збір на прохання позивача. На підставі викладеного, ст.ст.392, 1216-1218 ЦК України та

Outcome: approved