Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Адвокат Прутян О.А., який діє в інтересах позивача [PERSON] , 27 січня 2022 року звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати, не виплаченої за час роботи позивача на посаді директора Краснопільського ГКП за період з 01 січня 2021 року по 18 лютого 2021 року у розмірі 10967,69 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., спричинену невиплатою заробітної плати, та судові витрати. У обгрунтування заявлених вимог представник позивача посилався на те, що розпорядженням сільського голови Краснопільської сільської ради № 56 від 21 вересня 2018 року [PERSON] прийнято на посаду виконуючого обов`язки директора Краснопільськогогоспрозрахункового комунального підприємства за сумісництвом з 21 вересня 2018 року з неповним робочим днем (4 години) з оплатою праці пропорційно до відведеного часу з окладом згідно зі штатним розписом; розпорядженням сільського голови Краснопільської сільської ради № 1 від 02 січня 2019 року директора Краснопільського ГКП [PERSON] переведено на ставку з основним місцем роботи на вказаній посаді. 02 січня 2020 року між [PERSON] та органом управління Краснопільською сільською радою підписано трудовий контракт строком дії з 02 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року, пунктом 28 якого визначено, що за два місяці до закінчення терміну дії контракту він може за угодою сторін бути продовжений або укладений на новий чи інший термін. Свого обов"язку щодо письмового попередження за два місяці до закінчення дії контракту Краснопільська сільська рада не виконала, тому він мав діяти на строк до 31 грудня 2021 року. Після закінчення дії контракту позивач працювала, підписувала та подавала відповідні звіти в різні державні установи як керівник підприємства до 18 лютого 2021 року, за січень 2021 року їй нарахована заробітна плата у розмірі 6420,19 грн. 18 лютого 2021 року Березанською селищною радою укладено тимчасовий трудовий договір із [PERSON] , яка і почала тимчасово обіймати посаду директора КГП Усього позивачу не виплачено заробітну плату за період з 01 січня 2021 року по 01 лютого 2021 року у розмірі 6420,19 грн. та з 01 лютого 2021 року по 18 лютого 2021 року у розмірі 4547,50 грн., усього не виплачено заробітну плату у розмірі 10967,69 грн. У зв`язку з невиплатою заробітної плати позивач зазнала моральних страждань, які виразились у неотриманні коштів на проживання на протязі певного періоду, що зумовило зміну способу життя, необхідності докладання додаткових зусіль на своє утримання та утримання сім`ї, принизило її. Ухвалою суду від 11 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] , які можуть підтвердити, що позивач станом на 22 січня 2021 року продовжувала працювати, готуючи, підписуючи та подаючи відповідні звіти в різні державні установи. Зважаючи, що заява про виклик свідків подана з пропуском передбаченого ч.2 ст.83, ч.3 ст.91 ЦПК України строку, підтвердження направлення копії заяви відповідачу у порушення ч.9 ст.83 ЦПК України суду не надане, та що викладені у ній обставини щодо подання позивачем звітності, які, на думку представника позивача, можуть підтвердити свідки, містяться у наданих позивачем суду відповідних документах та звітах, суд вважає, що заява про виклик свідків не підлягає задоволенню. Представник відповідача у судові засідання неодноразово не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву до суду не надав; неодноразово надавав заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з воєнними діями, які декілька разів задовольнялись судом. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Поважність причин повторної неявки відповідача/його представника не перешкоджає вирішенню справи. Зі згоди позивача суд постановив ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням сільського голови Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області № 56 від 21 вересня 2018 року [PERSON] прийнято на посаду директора за сумісництвом госпророзрахункового підприємства "Краснопільське" з 21 вересня 2018 року на 0,5 ставки до мінімальної заробітної плати (а.с.15 на звороті), про що видано відповідний наказ ГКП "Краснопільське" від 21 вересня 2018 року № 2 (а.с.16). Наказом Краснопільського ГКП Березанського району Миколаївської області № 1 від 03 січня 2019 року [PERSON] прийнято на посаду директора Краснопільського ГКП (на основне місце роботи) з 03 січня 2019 року з посадовим окладом 4173,00 грн. (а.с.15), про що також наявне відповідне розпорядження Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області № 1 від 02 січня 2019 року (а.с.18 на звороті). З повідомлення Березанської селищної ради Миколаївської області від 04 січня 2021 року вбачається, що [PERSON] повідомлено про те, що рішенням позачергової II сесії VIII скликання від 22 грудня 2020 року № 18 31 грудня 2020 року припинено дію укладеного з нею контракту від 02 січня 2020 року на підставі п.2 ст.36 КЗпП України, та про необхідність отримання трудової книжки в Березанській селищній раді з понеділка по четвер з 08.00 год. по 17.00 год., у п"ятницю - з 08.00 год. по 16.00 год., і про можливість надання письмової згоди на направлення трудової книжки поштою (а.с.16 на звороті). Вказане повідомлення, відповідно до штампу вхідної документації та поштового конверту, отримане 21 січня 2021 року. У трудовій книжці [PERSON] серії [NUMBER] вчинено запис за №33 від 21 вересня 2018 року про прийняття на посаду директора Краснопільське ГКП за сумісництвом; підстава - розпорядження № 56 Краснопільської сільської ради від 21 верепсня 2018 року, про що винесено наказ № 2 від 21 вересня 2018 року; за № 34 від 03 січня 2019 року вчинено запис про переведення на посаду директора Краснопільського ГКП, як основне місце роботи на підставі розпорядження Краснопільської сільської ради №1 від 02 січня 2019 року, про що винесено наказ №1 від 03 січня 2019 року (а.с.17 на звороті). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником Краснопільського ГКП є [PERSON]. (а.с.13-14). З копій податкової декларації з рентної плати від 11 січня 2021 року, розрахунків з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин від 12 січня 2021 року, розрахунку з рентної плати за спеціальне використання води від 11 січня 2021 року, розрахунку з рентної плати за спеціальне використання води від 12 січня 2021 року, звіту про використання води за 2020 рік від 14 січня 2021 року, фінансової звітності малого підприємства та податкового розрахунку, звіту про оплату населенням житлово-комунальних послуг, табелю обліку використання робочого часу (а.с.20-29) вбачається, що зазначені документи підписувала [PERSON] як директор ГКП "Краснопільське". При цьому табель обліку робочого часу містить відомості про відпрацьовані директором підприємства [PERSON]. 16 робочих днів (128 годин), з 27 січня 2021 року перебувала на лікарняному. Копією листка непрацездатності підтверджено, що [PERSON] , місце роботи якої ГКП с.Краснопілля, перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП "Березанська ЦРЛ" з 11 лютого по 17 лютого 2021 року (а.с.17). Згідно з довідкою Краснопільського ГКП, директору Краснопільського ГКП [PERSON] нараховано за січень 2021 року 6420,19 грн., належить до сплати заробітна плата у розмірі 5168,26 грн. (а.с.7). Відповідно до витягу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов"язкового державного соціального страхування, до реєстру внесено відомості про роботу [PERSON] у Краснопільському ГКП (код ЄДРПОУ 32497171) з вересня 2018 року по 16 лютого 2021 року, сума фактичного заробітку (доходу) за січень 2021 року 5406,48 грн., за лютий - 8641,99 грн. (а..с.31-32). Суд не бере до уваги копію документа без назви, підписаного сільським головою Краснопільської сільської ради Крецу І.С. та [PERSON] (а.с.8-10), як неналежний доказ, що не містить відомостей про місце роботи позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Статтею 43 Конституції України передбачено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати працю працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно з ст. 22 цього Закону, суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Статтею 115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або імперативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Викладені позивачем обставини щодо невиплати їй заробітної плати за час роботи на посаді директора Краснопілського ГКП з 01 січня 2021 року по 18 лютого 2021 року та розмір заборгованості відповідачем не спростовані та узгоджуються з наданими позивачем доказами. Згідно з ст. 237-1 КЗпП, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Завдана відповідачем моральна шкода обумовлюється моральними та фізичними стражданнями внаслідок порушення позивача законного права на заробітну плату, приниженням честі, гідності, втратою у зв`язку з цим престижу та ділової репутації серед знайомих, друзів та родичів. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер та ступінь моральних страждань позивача та вважає, що факт порушення законного трудового права позивача свідчить про заподіяння їй моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, а тому, враховуючи вимоги розумності та справедливості, що відповідає вимогам ч.3 ст. 23 ЦК України, обставини, за яких позивач зазнав моральних страждань, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн.. За правилами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 793,92 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved