Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

В лютому 2023 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) та включення у списки членів колгоспу, вказавши, що вона [PERSON] працювала у колгоспі та була прийнята в члени КСП «Надзбруччя». Так, їй було видано сертифікат на право на земельну частку (пай), розміром 2,3242 умовних кадастрових гектарах, із земель колишнього КСП «Надзбруччя», с. Пукляки, однак оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) був втрачений. Крім того, під час складання списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) по КСП «Надзбруччя», позивача як члена колгоспу, помилково пропустили і не включили в зазначені списки, а тому сьогодні для відновлення прав власника майна, необхідно вирішити питання про включення [PERSON] до відповідного списку, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду з даним позовом. 13.02.2023 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження Чемеровецької РДА №507 від 23.01.1997 року дійсно було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 2,3242 умовних кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Надзбруччя» с. Пукляки по Пукляківській сільській раді серії ХМ № 0204864, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за №173, державний акт не видавався, що підтверджується довідкою № 31-22-0.34-46/177-21 виданої відділом у Чемеровецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 23.06.2021 року. На звернення до Гуківської сільської ради Хмельницької області із заявою про видачу дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай), [PERSON] було відмовлено у зв`язку з тим, що Гуківська сільська рада, як орган місцевого самоврядування не являється органом який здійснював видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай), що підтверджується листом №662/06-08 від 21.07.2021 року. У зв`язку з тим, що даний сертифікат загублений позивач була вимушена подати у газету "Подолянин" оголошення про визнання сертифікату на право на земельну частку (пай) загубленим та вважати його недійсним, яке опубліковане в газеті за №19 від 03.12.2021 року. Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» пройшло розпаювання земель колгоспів і право на отримання земельного паю мали особи, які були членами сільськогосподарських підприємств. Згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Так, [PERSON] працювала у колгоспі та була прийнята в члени колективного сільськогосподарського підприємства «Надзбруччя», що підтверджується протоколом Загальних зборів членів КСП «Надзбруччя» с. Пукляки, Чемеровецького району, від 21.12.1995 року №4, та архівною довідкою №150 б 04-03 від 24.03.2022 року виданою Чемеровецьким трудовим архівом, відтак мала право на земельну частку (пай). Однак, під час складання списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) по КСП «Надзбруччя», позивача, як члена колгоспу [PERSON] , помилково пропустили і не включили в зазначені списки. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут. Відповідно п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства згідно списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Право на одержання частки землі мають лише члени таких колективів, які залишались у ньому на час приватизації землі. При вирішенні цих питань законодавством не передбачена можливість врахування відроблених особою, яка претендує на отримання земельної частки, трудоднів, виходів на роботу, характеру виконуваної роботи. Відповідно до п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). На підставі вищевикладеного, [PERSON] , пропущена у списках безпідставно, разом із тим, дане питання про її включення, не може бути вирішене в інший спосіб, тільки за рішенням суду. Крім того, питання про позбавлення права на земельну частку (пай), прийнято у не визначений законом спосіб, оскільки «позбавлення особи права на земельну частку пай», можлива лише за рішенням суду, заявниками у таких справах є прокуратура. Щодо вимоги про визнання права на земельну частку (пай), слід зазначити, що у відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємця, який прийняв спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких підстав, суд вбачає, що відносно суб`єктивного земельного права створюється неможливість реалізації позивачем свого права на земельну ділянку через втрату сертифікату на право на земельну частку (пай), чинним законодавством в даному випадку не визначено позасудовий порядок вирішення даного спірного питання, в зв`язку з чим позовна вимога про визнання права на земельну частку (пай), також підлягає задоволенню.

Outcome: approved