Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

9 січня 2023 року, [PERSON] звернувся до суду з вищеназваним позовом, в якому просив суд, визначити йому додатковий строк, тривалістю 2 місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] , мотивуючи пропуск звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини пандемією коронавірусної хвороби впродовж 2020 2022 р.р. та запровадженими державою карантинні обмеження, під час яких не працювали як приватні, так і державні нотаріуси, а в подальшому загарбницькою неспровокованою війною, розпочатою рф проти України 24.02.2022 р., внаслідок чого, також не працювали нотаріальні контори та державні органи влади. Звернувшись до приватного нотаріуса з відповідною заявою, він отримав письмову відмову нотаріуса у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] від 07.09.2022 р. № 286/02-14 у зв`язку з пропуском строків на прийняття спадщини та рекомендацією звернення до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надіславши до суду письмове клопотання, в якому повністю підтримав свій позов, який просив задовольнити та слухати справу за його відсутністю (а.с. 37). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представниця відповідачів в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, надіславши до суду письмовий відзив, в якому просила суд розглянути справу згідно норм діючого законодавства України та з проханням про слухання справи за її відсутності (а.с. 39-17). Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 1217 ЦК України передбачено спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Умови статті 1268 ЦК України передбачають, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається в часу відкриття спадщини. Згідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець, після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після цього вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.\~\~ Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд з`ясував і це підтверджується матеріалами цивільної справи, що спадкодавець [PERSON] , яка матір?ю позивача згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.08.1992 р. - померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.02.2020 р., і після смерті якої залишилось спадкове майно у виді нерухомого майна : блоку приміщень № 7, що становить 3/50 частин будівель і споруд табору праці та відпочинку за адресою : [ADDRESS] , право власності на які підтверджується договором купівлі-продажу від 23.11.2012 р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.11.2018 р. (а.с. 8,9,18-26). Як встановив суд, і це вбачається зі змісту позовної заяви, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті матері, користуючись спадщиною і не відмовляючись від неї, беручи до уваги відсутність інших спадкоємців. З позову вбачається, що позивачем був пропущений, встановлений законом 6-ти місячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення ним дій, пов`язаних з прийняттям спадщини, а саме у зв?язку з пандемією коронавірусної хвороби впродовж 2020 2022 р.р. та запровадженими державою карантинні обмеження, під час яких не працювали як приватні, так і державні нотаріуси, а в подальшому загарбницькою неспровокованою війною, розпочатою рф проти України 24.02.2022 р., внаслідок чого, також не працювали нотаріальні контори та державні органи влади. Звернувшись до приватного нотаріуса з відповідною заявою, він отримав письмову відмову нотаріуса у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] від 07.09.2022 р. № 286/02-14 у зв`язку з пропуском строків на прийняття спадщини та рекомендацією звернення до суду (а.с. 5,33-36). З урахуванням викладеного, суд вважає причини пропуску позивачем для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, після смерті заповідача матері [PERSON] , померлої [INFO] - об`єктивними і поважними, а тому вважає за можливе, визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю 2 місяці з дня набранням рішення законної сили, враховуючи визнання позову відповідачами.

Outcome: approved