Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує\~навчання. Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що сторони\~перебувають в\~зареєстрованому шлюбі\~з 20.07.2002.\~В шлюбі\~народилось двоє\~дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~які проживають\~з матір`ю.\~ [PERSON] навчається\~в Івано-Франківському\~національному технічному\~університеті нафти\~і газу. Доходів матері не вистачає на утримання повнолітнього сина, оскільки позивачка не працює, є особою з інвалідністю 3 групи, на її повному утриманні перебуває молодший син. У зв`язку з складним матеріальним становищем, навчанням повнолітнього сина, поганим станом здоров`я, її старший син потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] здоровий, на обліку з приводу захворювань не перебуває, працює неофіційно на будівництві, крім спільних дітей, інших осіб, яких він за законом повинен би був утримувати, не має. Зазначає, що Відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати свого дорослого сина, який навчається, на період його навчання, оскільки має регулярний дохід у вигляді заробітної плати та може допомагати на навчання дорослого сина в частці від цієї зарплати. А тому, просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 3 500 грн частки від заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином 23-річного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Додатково пояснила, що син навчається на денній формі навчання у Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу. На час навчання проживає в кімнаті гуртожитку, яка належить на праві приватної власності їй, відповідачу та синові по 1/3, тому позивачка оплачує комунальні послуги в розмірі 1\~500 грн та 750 грн в неопалювальний сезон. Кім того, купує синові одяг, взуття, дає йому гроші на харчування, підручники та інші канцтовари. Зазначила, що вона є особою з інвалідністю 3 групи і єдиним її доходом є пенсія, розмір якої становить 2\~300 гривень. Вважає, що Відповідач також може допомагати синові до закінчення ним навчання. З Відповідачем вони проживають разом та не є розлученими. Відносно розміру аліментів, то не наполягає на сумі 3500 грн, покладається на розсуд Суду. Відповідач в судовому засіданні частково підтримав позовні вимоги Позивачки, однак сказав, що сплачувати аліменти в розмірі 3\~500 грн для нього становитиме надмірний тягар, оскільки він офіційно не працює, його доходи не є стабільними. Він сам несе всі витрати по утриманню сім`ї: сплачує комунальні платежі, купує продукти харчування. Крім того, має щомісячно платити на неповнолітнього сина аліменти. На даний час запроваджений воєнний стан в Україні. Виїхати за кордон на заробітки не має можливості, а у регіоні постійної роботи не має. Крім того, він добровільно синові допомагає. Дає йому щотижня кошти на щоденні потреби. Просив Суд зменшити розмір аліментів, оскільки він не буде в змозі щомісячно сплачувати 3500 грн. Заслухавши учасників справи, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі по даний час. Від спільного подружнього життя у Сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу від 15.06.2022, [PERSON] є студентом першого курсу, денної форми навчання. Навчається на державному замовленні. 28.07.2022 Позивачка звернулася до Суду про стягнення з Відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] до закінчення ним навчання, оскільки останній потребує матеріальної допомоги. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 (справа 635/1139/17, провадження 61-350ск17) зазначив: […Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.] Відповідно до вказаного висновку Верховного Суду обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Як уже зазначалося вище, старший син сторін [PERSON] досяг повноліття. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.06.2004 року вбачається, що останній [INFO] , тобто на час судового розгляду має 19 років, отже його вік перевищує 18, але є меншим 23 років. Згідно з довідкою Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу від 15.06.2022, [PERSON] є студентом першого курсу, денної форми навчання. Таким чином, Судом встановлено, що старший син сторін [PERSON] досяг повноліття та продовжує навчання. Потреба у матеріальному забезпеченні повнолітнього сина, який продовжує навчання, у позовній заяві Позивачкою мотивована тим, що останній навчається на денній формі навчання, відтак не має можливості самостійно заробляти на життя. У зв`язку із навчанням потрібні кошти на проїзд до місця навчання і в зворотньому напрямку (з м.Яремче до м.Івано-Франківськ, на проїзд по місту до навчального закладу, на одяг, продукти харчування, підручники, зошити, інші канцтовари. У зв`язку із денною формою навчання є очевидним, що останній не може на даний час працювати, а відтак, потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків, і ті потреби, про які вказала Позивачки є звичайними людськими потребами, які необхідні для життєдіяльності та навчання сина Сторін, як студента, а тому, Суд не вбачає необхідності надання доказів підтвердження таких потреб у письмовій формі у виді окремих документів, квитанцій, тощо, бо такі потреби є очевидними. Згідно з довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 10.05.2022, позивачка [PERSON] , [INFO] є особою з інвалідністю 3 групи. У Індивідуальній програмі реабілітації інвалідів №936 від 10.05.2022 року зазначено, що Позивачці протипоказана важка фізична праця та надмірне психологічне навантаження. Крім того, на утриманні у матері перебуває неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . З огляду на це, Суд вважає, що Стороною Позивача доведено існування потреби у матеріальній допомозі повнолітнього сина [PERSON] , у зв`язку із його навчанням. Щодо наявності у відповідача [PERSON] можливості надавати таку допомогу, Суд розглядає з урахуванням його стану здоров`я, працездатності, наявності іншої сім`ї, малолітніх дітей та розміру заробітку, який дозволив би йому утримувати себе, свою сім`ю та своїх дітей. Так, у ході судового розгляду встановлено, що відповідач офіційно не працює. Тобто, останній немає можливості надавати стабільну матеріальну допомогу повнолітньому синові [PERSON] , який продовжує навчання, тому суд приходить до висновку щодо необґрунтованості Позивачкою розміру аліментів, які остання просить стягнути з відповідача у розмірі 3\~500 грн щомісячно. Крім того, у ході судового розгляду з`ясовано, що старший син [PERSON] навчається на денній державній формі навчання і його стипендія щомісячно становить близько 2\~000 грн. З таких обставин, виходячи з принципу рівного обов`язку батьків щодо утримання повнолітніх дітей, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у 2022 році, який з 1 липня становить 2508 гривень, матеріального становища обох сторін, те, що Відповідач погодився сплачувати аліменти на утримання сина, але в меншому розмірі, ніж це зазначено у позовній заяві, Суд вважає що є підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення аліментів у розмірі однієї тисячі вісімсот гривень, починаючи з часу подання позовної заяви і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-річного віку. Згідно ст. 141 ЦПК України з Відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн, від сплати якого позивач звільнена відповідно положень пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial