Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

Представник позивачів звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила встановити факт непроживання на час відкриття спадщини [PERSON] , 1986 року народження, разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , що мешкав за адресою [ADDRESS] та визнати [PERSON] , 1986 року народження таким, що не прийняв спадщину після [PERSON] , який помер [INFO] . Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачі зазначали, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. На момент смерті [PERSON] разом з ним за адресою [ADDRESS] були зареєстровані: дружина [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] , які прийняли спадщину як спадкоємці першої черги, оскільки були зареєстровані в домоволодінні спадкодавця і протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не заявили про відмову від спадщини. Проте відповідач [PERSON] протягом 7 років не проживав разом з спадкодавцем, хоча і був зареєстрований за місцем проживання померлого, фактично не проживає в Україні протягом багатьох років, заяву про прийняття спадщини у строки, встановлені ст. 1270 ЦК України до нотаріальної контори не подав, а тому не може вважатися таким, що прийняв спадщину після померлого батька - [PERSON] . Посилаючись на ці обставини, позивачі просили постановити рішення, яким встановити факт непроживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , та визнати [PERSON] таким, що не прийняв спадщину після померлого [INFO] батька - [PERSON] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Мазурова К.Д. - підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з*явився, належним чином був повідомлений про час розгляду справи у суді шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації. Третя особа - приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. в судове засідання не з*явилась, у письмовій заяві просила справу слухати без її участі, виклавши свою позицію в письмовому вигляді. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши правові позиції сторін, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що мешкав за адресою [ADDRESS] ( ар.с.13). Після його смерті відкрилась спадщина на належне померлому майно. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. На момент смерті [PERSON] разом з ним за адресою [ADDRESS] відповідно до довідки № 15/05-06 від 08 лютого 2022 року були зареєстровані: дружина [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] , онук [PERSON] , онук [PERSON] ( ар.с.15). Спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] ( позивачка по справі), син [PERSON] ( позивач по справі) та син [PERSON] (відповідач). У відповідності з ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності з ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, Цивільним кодексом України передбачено дві дії спадкоємців, які свідчать про прийняття спадщини - постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або звернення протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини до нотаріально контори з заявою про прийняття спадщини. Жодна дія, що свідчить про прийняття спадщини, не має переваги перед іншою і не надає спадкоємцю, який вчинив дію, що свідчить про прийняття спадщини, будь-яких переваг перед іншими спадкоємцями, які також вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини. У відповідності з п. 1.1.,1.2 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України ( затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595) з подальшими змінами спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї ( п.3.15, 3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав ( стаття 293 ЦПК України). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 293 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Висуваючи вимоги щодо встановлення факту непроживання спадкоємця [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, позивачі послались на показання допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , письмові пояснення депутатів 3 округу Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області від 26.09.2022 року Крамара В.І. , Державецького С.В. (ар.с.17, 18), які підтвердили факт непроживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини більше 7 років, тобто приблизно з 2015 року. Разом з тим, цей факт в даному випадку не тягне за собою юридичних наслідків, а тому і не може бути встановлений. Як зазначалось вище, статтями 1269, 1270 ЦК України передбачено, що про прийняття спадщини може свідчити або спільне проживання з спадкодавцем на момент смерті, або звернення до нотаріальної контори протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини. [PERSON] спільно не проживав з спадкодавцем на момент смерті протягом 7-8 років, однак у відповідності з статтями 1269, 1270 ЦК України, п. 3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини звернувся до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. з заявою про прийняття спадщини, про що приватний нотаріус Хоменко О.В. поставила позивачів до відома. З наданої приватним нотаріусом Хоменко О.В. ксерокопії заяви [PERSON] вбачається, що 14 лютого 2022 року він звернувся до нотаріуса Жирятинського нотаріального округу Брянської області рф Дронікової Н.В. з заявою, в якій зазначив, що він приймає спадщину після померлого [INFO] свого батька [PERSON] , який був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Підпис [PERSON] на його заяві про прийняття спадщини засвідчено нотаріусом Жирятинського нотаріального округу Брянської області рф Дроніковою Н.В. ( ар.с.75,76,77). Ксерокопія цієї заяви 14 лютого 2022 року електронною поштою надійшла на адресу нотаріуса Хоменко О.В.( ар.с.106), а 18 лютого 2022 року поштовим відправленням була направлена [PERSON] приватному нотаріусу Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. - третій особі по справі, що підтверджується копією конверта ( ар.с.77). Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу ( п.3.23 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5). Таким чином, приймаючи до уваги, що спадщина після померлого [PERSON] відкрилася [INFO] , а заява про прийняття спадщини відповідачем була направлена нотаріусу Хоменко О.В. 18 лютого 2022 року, суд виходить з того, що [PERSON] у встановлений статтею 1270 ЦК України та п. 3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Третя особа - приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. пояснила, що спадкоємцям після померлого [PERSON] , а саме [PERSON] та [PERSON] було повідомлено, що 14 лютого 2022 року об 11:53 на електронну пошту нотаріуса Хоменко Оксани надійшов лист від нотаріуса Жирятінського нотаріального округу Брянської області рф Дронікової Н.В. з повідомленням, що вона засвідчила справжність підпису на заяві про прийняття спадщини від імені [PERSON] та копію пройого народження і ці документи надіслані поштою. На цей лист нотаріус Хоменко О. відповіла, що буде чекати документи і що спадкова справа ще не заведена. Але наїї адресу в квітні 2022 року надійшов конверт не від імені нотаріусаДронікової Н.В., а від [PERSON] , з вкладанням тільки ксерокопії заяви[PERSON] , без свідоцтва про його народження. На конверті стояв штамп відправлення пошти рф - 18.02.2022 року, була відсутня відмітка пошти України, тому встановити, коли цей лист надійшов на територіюУкраїни не уявлялося за можливе. При відкритті конверту було встановлено, що відправлення містило лише ксерокопію заяви від імені [PERSON] , на підставі якої відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595, спадкова справа не заводиться, а ксерокопія заяви була поміщена до наряду 01-10 «Документи з грифом "Для службового користування". Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі, зокрема, поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини ( п.2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] була заведена 7 вересня 2022 року на підставі заяви [PERSON] та [PERSON] - позивачів по справі, яка була ними подана 7 вересня 2022 року( ар.с.48,50). З письмових пояснень нотаріуса Хоменка О.В. , матеріалів спадкової справи ( ар.с. 48-73) вбачається, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України 07.09.2022 року за р. №2569, 2571, 2573, 2575, 2577, 2579 на ім`я [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, в рівних частках кожному, залишивши 1/3 частку відкритою за [PERSON] ( ар.с.78,79,80). До цього часу громадянин рф [PERSON] до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину не звертався і оригінали заяви про прийняття спадщини не надсилав, однак слід зазначити, що з 24 лютого 2022 року будь-яке листування з рф припинено, тому [PERSON] неможливо письмово повідомити про те, що ксерокопія заяви відповідача про прийняття спадщини не відповідає вимогам чинного цивільного законодавства України, а у [PERSON] , який мешкає за адресою [ADDRESS] , з тих же причин немає можливості надіслати нотаріусу Хоменко О.В. належним чином завірену копію заяви про прийняття спадщини. Посилання представника позивачів Мазурової К.Д. на те, що до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. надійшла лише копія заяви від імені [PERSON] , яка не завірена у встановленому законом порядку, відтак, не оформлена належним чином і до цього часу оригінал заяви про прийняття спадщини [PERSON] нотаріусу не надіслав, не може бути підставою для задоволення позовних вимог, як і посилання на положення законодавства, у відповідності з яким незавершені нотаріальні дії за зверненням особи, пов`язаної з державною-агресором, зупиняються. Нотаріальні дії в умовах воєнного стану вчиняються з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» з відповідними змінами та доповненнями. Підпунктом 1 пункту 1 постанови № 164 передбачено, що незавершені нотаріальні дії за зверненням особи, пов`язаної з державою-агресором, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації», зупиняються. На це положення звертала увагу представник позивачів Мазурова К.Д. , обґрунтовуючи свою правову позицію і підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі. Разом з тим, ці положення законодавства не скасовують положення глави 86, 89 Цивільного кодексу України щодо спадкування, зокрема, положення ст. ст. 1268-1285, 1296-1301 ЦК України, які регулюють питання спадкування, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а лише у визначених межах зупиняють певні нотаріальні дії, не скасовуючи і не забороняючи вчинення таких дій. Третя особа - приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. - в письмових поясненнях зазначила, що коли [PERSON] 07 вересня 2022 року звернулася з питання оформлення спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , вона ( [PERSON] ) надала довідку Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області від 08.02.2022 року за №15/05-06, на підставі якої встановлено коло спадкоємців, які мають право на спадщину після смерті спадкодавця. Те, що [PERSON] , син померлого, є громадянином рф і не проживає за місцем реєстрації спадкодавця, не є підставою вважати, що він спадщину не прийняв. Суд погоджується з позицією третьої особи Хоменко О.В. , оскільки вона ґрунтується на положеннях закону. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт не проживання на час відкриття спадщини [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , в даному випадку не тягне за собою ніяких юридичних наслідків, оскільки не має правового значення для вирішення питань, пов`язаних з прийняттям спадщини, беручи до уваги, що відповідач [PERSON] прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а не шляхом спільного з спадкодавцем проживання. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про встановлення факту не проживання [PERSON] на час відкриття спадщини разом із померлим [INFO] спадкодавцем [PERSON] . Оскільки вимога про визнання відповідача [PERSON] таким, що не прийняв спадщину після померлого [PERSON] , є похідною від первісної вимоги про встановлення факту не проживання відповідача разом із померлим спадкодавцем [PERSON] , в задоволенні якої суд вважає за необхідне відмовити, то і в задоволенні похідної вимоги також слід відмовити за її безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed