Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

07 вересня 2022 року позивач, [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, що зареєстрований 16 квітня 2019 року Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 417. Заява мотивована тим, що позивач і відповідач вступили в зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу спільних дітей не мають, через непорозуміння виникають сварки. Наприкінці серпня 2021 року шлюбно-сімейні припинені, проживають окремо, спільного господарства з відовідачем не ведуть. Намірів відновлювати стосунки не мають та посилаючись, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягала в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання, відповідач не з`явився. Про дату слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується трекінгом про доставку рекомендованого листа, який міститься в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву не надавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, враховуючи заяву позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи та відповідно до свідоцтва серія [NUMBER] [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб 16 квітня 2019 року у Деснянському районному у м. Києві Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, з відповідним актовим записом № 417. (а. с. 8) Як зазначає позивач, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги. Фактичні шлюбні відносини припинені та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо та таке перебування суперечить волі та інтересам один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім`ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved