Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом (у подальшому уточнений) до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.01.2007 вона з відповідачем уклали між собою шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №\~72. Позивачка вказує, що протягом останніх п`яти років між нею і відповідачем склалися неприязні стосунки, спільного господарства вони не мають, проживають окремо та у кожного з них є сімейні стосунки з іншим людьми. Сім`ї, у розумінні ст.\~3 СК України, між ними фактично немає близько п`яти років, а тому, вважає, що подальше знаходження у зареєстрованому шлюбі протирічить їх інтересам. Як зазначено, спільних дітей вони не мають, будь-які спори щодо спільно нажитого майна, відсутні На підставі викладеного вище, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача судові витрати. Вирішуючи питання про відкриття провадження, суддею було встановлено, що позовну заяву подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства, внаслідок чого, ухвалою суду від 09.09.2022, залишено без руху та ухвалою від 10.10.2022 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви. 07.10.2022 та 26.10.2022 представником позивачки [PERSON] \~ адвокатом Фильом\~О.М. надано до суду підтвердження належного виконання вимог, визначених ухвалами від 09.09.2022 та від 10.10.2022, які прийняті судом. Ухвалою суду від 14.11.2022, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання позивачка, [PERSON] , не з`явилася, хоча повідомлялася судом про місце, дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Між тим, 01.03.2023, до початку судового засідання, судом отримано її письмову про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Строк для примирення просила не надавати. Крім того, вказала, що судові витрати вона залишає за собою. У судове\~засідання відповідач\~ [PERSON] \~не з`явився,\~хоча судом\~повідомлявся у\~встановленому законом\~порядку про\~місце,\~день і\~час розгляду\~справи,\~шляхом направлення\~судових повісток\~за останнім\~відомим місцем\~проживання.\~Адресована кореспонденція\~повернулась до\~суду без\~вручення,\~з відміткою\~«адресат відсутній\~за вказаною\~адресою»,\~що у\~контексті положень\~п.\~3\~ч.\~8\~ст.\~128,\~ст.\~131\~ЦПК України,\~суд вважає,\~як повідомлення\~відповідача належним\~чином.\~Крім того,\~виклик відповідача\~у судове\~засідання здійснювався\~шляхом розміщення\~оголошення на\~офіційному веб-порталі\~судової влади\~України,\~а тому,\~суд вважає,\~що з опублікуванням\~такого оголошення\~відповідач вважається\~повідомленим про\~дату,\~час і\~місце розгляду\~справи. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст.\~8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст.\~280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON] , який повідомлявся судом у встановленому законом порядку про час, дату і місце розгляду справи та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а позивачка не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Враховуючи думку позивачки, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, що 25.01.2007 [PERSON] ,\~ [INFO] та [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області складено відповідний актовий запис №\~72 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 25.01.2007. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка\~ [PERSON] , дружини\~ [PERSON] \~(а.с.\~4). Також встановлено, що сторони спільних дітей не мають. До того ж, судом не встановлено наявності спору щодо поділу спільного майна між сторонами. Суд враховує позицію позивачки про можливість розірвання шлюбу, оскільки сторони разом не проживають понад п`ять років, не мають спільного бюджету, спільне господарство ними не ведеться, намірів зберегти сім`ю позивачка не має. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.\~12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.\~2 ст.\~78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №\~11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Вони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин протягом тривалого часу. Відповідач не надав заперечень щодо розірвання шлюбу. Крім того, встановлено, що сторони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між ними неможливе. До того ж, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається і про це жодна із сторін не заявляли. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті\~110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.\~1 ст.\~110 СК України). Частиною другою ст.\~112 СК України, встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі, оскільки намірів зберегти сім`ю сторони не мають, примирення між ними неможливе. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~- на відповідача. Разом з тим, судові витрати (судовий збір) слід залишити за позивачкою, враховуючи подану нею письмову заяву від 01.03.2023. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved