Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства "ОТП Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Сазонова О.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що предметом її позову є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1424, вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Сазоновою О.М. 27.01.2022 щодо стягнення з неї на користь Акціонерного Товариства «ОТП Банк» заборгованості у розмірі 22228,65 гривень. Зазначає, що вперше вона дізналась про наявність такої заборгованості перед вказаною фінансовою установою на початку лютого 2022 року з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеною приватним виконавцем Виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. З вказаного документу позивач дізналася, що відносно неї відкрито виконавче провадження № 68737114 щодо виконання виконавчого напису приватного натвіруса Київського нотаріального округу Сазоновою О.М. Звертає увагу, що раніше вона не отримувала жодного документу від приватного нотаріуса Сазонової О.М. Ознайомившись з інформацією, яка викладена у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП № 68737114, вважає, що виконавчий напис № 1424, вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Сазоновою О.М. 27.01.2022 щодо стягненя з неї на користь відповідача АТ «ОТП Банк» заборгованості в розмірі 22228,65 гривень вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і, як наслідок, є неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису через приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Олійника О.І. Стверджує, що вона завжди виконувала свої кредитні зобов`язання та жодної заборгованості за кредитним договором № 2023204274 у вищевказаному банку - не має. З її кредитної картки АТ «ОТП Банк» через мережу Інтернет невідома особа викрала грошові кошти на загальну суму 13500 грн, про цей факт вона невідкладно повідомила АТ «ОТП Банк», заблокувавши картку, та поліцію, про що в подальшому було внесено 28.10.2020 відомості до ЄРДР № 12020055690000243, де вона визнана потерпілою. Станом на день звернення до суду невідому особу, яка викрала у неї грошові кошти, органом Національної поліції не встановлено, однак банк продовжує нараховувати штрафи та пеню, штучно створюючи кредитну заборгованість для подальшого звернення до приватного нотаріуса за виконавчим написом. Просить визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~вищевказаний виконавчий\~напис №\~1424,\~вчинений приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Сазоновою\~О.М.\~27.01.2022\~щодо стягнення\~з неї\~-\~ [PERSON] \~(РНОКПП:\~ [NUMBER] )\~на користь\~Акціонерного товариства\~«ОТП Банк»\~(ЄДРПОУ:\~21685166)\~заборгованість у\~розмірі 22228,65\~грвень,\~стягнути з\~Акціонерного товариства\~«ОТП Банк»\~на її\~користь,\~сплачений судовий\~збір за\~подання до\~суду позовної\~заяви в\~розмірі 992,40\~гривень. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 12.10.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. (а.с.34). Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 02.11.2022 витребувано у АТ «ОТП Банк» завірену належним чином копію виконавчого напису № 1424, вчиненого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Сазоновою О.М., щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості у розмірі 22228,65 гривень (а.с.42). Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 08.12.2022 витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника О.І. завірену належним чином копію виконавчого напису № 1424, вчиненого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Сазоновою О.М., щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості у розмірі 22228,65 гривень (а.с.70,71). Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 21.12.2022 повторно витребувано у АТ «ОТП Банк» завірену належним чином копію виконавчого напису № 1424, вчиненого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Сазоновою О.М., щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості у розмірі 22228,65 гривень та у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Сазонової О.М. матеріали нотаріальної справи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 1424 від 27.01.2022 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості у розмірі 22228,65 гривнь (а.с.83,84). Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 21.12.2022 повторно витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника О.І. завірену належним чином копію виконавчого напису № 1424, вчиненого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Сазоновою О.М., щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості у розмірі 22228,65 гривень (а.с.85,86). На адресу суду 27.01.2023, на виконання ухвал суду про витребування доказів, від приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника О.І. надійшла копія вищевказаного виконавчого напису. Відповідачем відзив на позов не подано. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання, призначене на 15.00 год 21.02.2023, не з`явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, у яких також зазначили, що позов підтримують в повному обсязі та проти винесення заочного рішення у справі не заперечують (а.с.158,162). Представник відповідача Акціонерного товариства "ОТП Банк" та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Сазонова О.М. в призначене судове засідання також не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суд не повідомили (а.с.160 зворот,161). Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що предметом спору, що виник між сторонами, є виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., реєстраційний номер №1424 від 27.01.2022 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства\~«ОТП Банк» заборгованості в сумі 22228,65 гривень (а.с.126). Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. від 21.02.2022 відкрито виконавче провадження ВП №68737114 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., реєстраційний номер №1424 від 27.01.2022 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості в сумі 22228,65 гривень (а.с.21). Копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12020055690000243 від 28.10.2020, стверджується, що 28.10.2020 о 14 год 45 хв до чергової частини Мар`їнського ВП Волноваського ВП ГУНП у Донецькій області надійшла заява від [PERSON] , [INFO] , про те, що 26.10.2020 близько 15 год невідома особа через мережу Інтернет, таємно викрала грошові кошти з кредитної картки «ОТП Банк» в сумі 13500 грн (а.с.24). Як вбачається із повідомлення про початок досудового розслідування від 28.10.2020, потерпілу [PERSON] повідомлено про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12020055690000243, за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки грошових коштів 28.10.2020 з банківської картки АТ «ОТП Банк» (а.с.25). За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах. При цьому, відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~22.02.2012\~№ 296/5 (далі - Порядку вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Частиною 1 статті 88\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 в справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Тобто, в даному випадку, суд повинен перевірити доводи боржника та встановити чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Так, згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~№ 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису, нотаріус, повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача. Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази про отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором, що об`єктивно позбавило боржника можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Об`єктивних даних про отримання позивачем повідомлень письмової вимоги про вчинення виконавчого напису, матеріали справи не містять. Відповідні докази про це стороною відповідача чи приватним нотаріусом до суду не подано. Факт отримання претензії про погашення заборгованості позивач заперечує. За відсутності відповідних доказів суд позбавлений можливості перевірити та встановити чи існувала заборгованість, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі нотаріуса. Тобто, з урахуванням вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій, сама по собі процедура стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, нотаріус при вчиненні такого напису не переконалась належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушила норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Саме така правова позиція сформульована в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 за результатами касаційного перегляду цивільної справи №754/9711/14-ц. Водночас, відповідно до ч.1, 5, 6, 7 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.13\~ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, суд обмежений у можливостях перевірки доказів, окрім тих, що подані сторонами по справі, інакше це буде порушенням принципу диспозитивної цивільного судочинства. При вирішенні даного спору суд виходитиме з позиції достатності доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, як це передбачено ст.80 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано умову для винесення напису, а саме вимогу щодо безспірності заборгованості, а відтак оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає до виконанню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову. Отже, з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved