Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 / 4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач, зазначає, що у шлюбі з відповідачем вона перебувала з 2017 по 2022 рік. Однак відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріально їй не допомагає, участі у вихованні не приймає. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Відповідач про слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 01.11.2022 від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області надійшла відповідь на запит суду про відсутність відомостей про зареєстроване місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 02.11.2022 відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 25.01.2023 від виконавчого комітету Баришівської селищної ради Броварського району Київської області надійшла відповідь на запит суду про відсутність відомостей про зареєстроване місця проживання відповідача. 07.03.2023 від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2017 року по 2022 рік. Від спільного подружнього життя у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 27.03.2018. Позивач зазначає, що вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати сина. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання власної дитини, матеріально їй не допомагає, участі у її вихованні не приймає та не виконує жоден із тих обов`язків, які покладені на нього законом, як на батька малолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року\~передбачено, що згідно з ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Враховуючи вище викладене, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved