Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

У листопаді 2022 року до суду надійшла вказана цивільна справа за позовом\~ [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, проте не проживає в ній, що підтверджується довідкою №1049 від 25.10.2022 року, виданою головою квартального комітету №40. Відповідач самостійно виписатися з квартири не бажає, місце перебування останього невідоме. Вказане зумовлює порушення прав позивача як власника вільно розпоряджатися своїм майном, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду із даним позовом. Рух справи у суді Ухвалою суду від 19 грудня 2022 року провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.02.2023 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 01 березня 2023 року. Позиція учасників справи у суді Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, при цьому, судом вжито заходів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду, зокрема і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Від відповідача до суду жодних заяв чи клопотань не надходило, відзив відповідач також не подавав. Відповідно ч.11\~ст.128 ЦПК України\~відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлений про порядок розгляду справи. На підставі\~ст.280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно з архівною довідкою №21 від 18.01.2023 року право власності на будинок [ADDRESS] за архівними даними КП «ОМБТІ» належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.03.2001 року посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу №885 Кібальник О.Ф., та зареєстрований в КП «ОМБТІ» 06.04.2001 року №514/60. Вказана інформація актуальна станом на 01.01.2013 року, але не підтверджує відомостей, щодо наявності чи відсутності об`єкта нерухомого майна, або зміни у його складі на дату видачі довідки. Згідно з інформацією, наданою на запит суду Управлінням дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 19.12.2022 року №12853/22 відомості щодо реєстрації або зняття громадянина [PERSON] , в Реєстрі територіальної громади, відсутні. Відповідно до довідки №1049 від 25.10.2022 року, виданою головою квартального комітету №40 Олександрійської міської ради, про те що [PERSON] мешкає в [ADDRESS] і має наступний склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за цією адресою 21.10.2009 року, але не проживав та не проживає. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За\~статтею 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 9 ЖК України\~визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст.\~379,\~380 ЦК України, об`єктом власності особи може бути, зокрема житло-житловий будинок. Положення ч. 1\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України\~передбачають право власника використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Зазначені норми матеріального права визначають право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яких шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушене право та з яких підстав. Проте позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які підтверджують факт наявності у позивача права власності\~\~на вказаний будинок станом на час розгляду справи. Тобто, актуальної інформації, на час розгляду справи у суді, про наявне у позивача право власності на будинок [ADDRESS] , якою може бути інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, суду не надано. Також позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження своїх позовних вимог щодо дійсної реєстрації відповідача [PERSON] за вказаною адресою, оскільки згідно з інформацією наданою на запит суду Управлінням дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 19.12.2022 року №12853/22 відомості щодо реєстрації або зняття з реєстрації громадянина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в Реєстрі територіальної громади, відсутні. Позивач у своєму позові не зазначає за яких обставин відповідач набув право проживати за вказаною адресою\~ (колишній власник, член сім`ї власника майна, тощо) та не надає достатніх доказів які б підтверджували факт непроживання відповідача у місці проживання/реєстрації, період та підстави такої відсутності, відсутності особистих речей за вказаною адресою, що в сукупності могло б вказувати на втрату зв`язків та інтересу відповідача з конкретним місцем проживання, та інших обставин/доказів, того, що через дії відповідача позивач немає можливості належним чином здійснювати право власності. Окрім того щодо вказаних обставин суд зазначає та звертає увагу на наступне. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.18 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні", зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. Розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі наявних доказів, беручи до уваги зазначене вище, та вказані норми чинного законодавства, суд дійшов переконання про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відомості, які б спростовували даний висновок суду, у матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати у зв`язку з відмовою у позові не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed