Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

06.11.2019 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] до ТОВ "Еліт-Україна", [PERSON] , третя особа: ПАТ "Європейський страховий альянс", про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та моральної шкоди, в якому просив суд з ТОВ «Еліт-Україна» на користь позивача грошову суму 44675,30 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків завданих ДТП, стягнути з [PERSON] на користь позивача грошову суму у розмірі 7108,00 грн. на відшкодування моральної шкоди та просив стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 вересня 2018 року, близько 08 години 50 хвилин у м. Харків, на перехресті вул. Клочківська та Кузнецький в`їзд, сталось ДТП за участю автомобілів Toyota Camry д.н. [NUMBER] , що належить позивачу на праві приватної власності, під керуванням [PERSON] та Skoda Octavia А7 д.н. [NUMBER] , що належить на праві власності ТОВ "Еліт-Україна", під керуванням [PERSON] . Працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ДТП сталось з вини [PERSON] , оскільки на їх думку ним не було обрано безпечної дистанції, чим порушено п. 13.1 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Про настання страхового випадку було повідомлено страховиків. Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.12.2018 року призначено автотехнічну експертизу. Відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №922/6078 від 31.05.2019 року: виходячи з матеріалів справи та відеозапису механізму розвитку ДТП в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Skoda Octavia A7 [PERSON] не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 10.3 ПДР України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Таким чином, судовим експертом встановлено, що саме [PERSON] є винуватцем ДТП. Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.07.2019 року провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, зазначених в схемі ДТП та було завдано матеріальних збитків на суму 44675 ( сорок чотири тисячі шістсот сімдесят п`ять ) гривень 30 копійок, що підтверджується актом виконаних робіт з відновлення автомобілю та квитанцією про вартість запчастин, копія яких надається. Викладені факти та обставини були встановлені у судовому засіданні в ході адміністративного провадження, вина відповідача була встановлена експертом, однак строк притягнення до адміністративної відповідальності сплинув. При зверненні до ПрАТ "Європейський страховий альянс", що є страховиком цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу Skoda Octavia А7 д.н. [NUMBER] , позивачу було відмовлено у здійсненні виплати страхового відшкодування по даній ДТП. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності. Представник відповідача ТОВ «Еліт-Україна» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, вказала, що було проведено експертизу, яка не показала, що саме [PERSON] є винуватцем даного ДТП. Не встановлено, що відповідач звертався до страхової компанії за відшкодуванням. Також вказав, що вина [PERSON] не встановлена. Крім того, представником відповідача ТОВ «Еліт-Україна» подано до суду письмові заперечення Вх. №13527 від 05.03.2020 року, в яких зазначив, що вина [PERSON] у вчиненні ДТП підтверджується відеозаписами з камер відеоспостереження, що долучались до матеріалів справи про адміністративне правопорушення №638/16703/18, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №183965, схемою місця ДТП та письмовими поясненнями [PERSON] . Автомобіль ТОВ «Еліт Україна» на момент ДТП був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК №7974938 строк дії якого з 15.12.2017 року по 14.12.2018 року, зі страховим лімітом 100000 грн., страховик ПрАТ «Європейський страховий альянс». Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини справи. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01.11.2018 року серії ОБ №183965 [PERSON] 26.09.2018 року о 08.50 год. в м. Харків, на перехресті вул. Клочківська та Кузнецький в`їзд керуючи транспортним засобом Toyota [NUMBER] не обрав безпечної дистанції, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Skoda [NUMBER] . Автомобілі механічно пошкоджено, завдана матеріальна шкода та порушено п. 13.1 ПДР України. (а.с. 9). Позивачем до суду не надано письмових доказів про те, що він є власником автомобіля, однак дане твердження стороною відповідача не заперечувалось та було визнано. Власником автомобіля Skoda [NUMBER] є ТОВ «Еліт Україна», та під час ДТП автомобіль перебував під керуванням [PERSON] . Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.07.2019 року, закрито провадження в справі відносно [PERSON] за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі ст. 38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Відповідно до висновку експерта №4909/18500-18501 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 31.08.2021 року за цивільною справою №638/17233/19, виходячи з матеріалів цивільної справи та відеозаписів механізму розвитку ДТП, в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Skoda Octavia [PERSON] не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України і знаходились з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. (т.1 а.с. 234-246) Основним доказом, що встановив вину [PERSON] є висновок експерта, стосовно відеозапису суд зазначає, що відомості які він містить також були враховані при виготовленні висновку експерта та був одним із підстав прийняття рішення. Розмір шкоди завданої позивачу підтверджується актом виконаних робіт №ЛА-001017 від 19.10.2018 року з відновлення автомобілю та квитанцією про вартість запчастин №1288 від 17.10.2018 року. (т. 1 а.с.12-13) Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з вимогами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, Згідно роз`яснень, що містяться в п. 4 постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі Постанова) розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст. 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5ст. 1187 ЦК, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль позивача [PERSON] отримав механічні пошкодження, а сам позивач зазнав матеріальних збитків, сталась за участю [PERSON] , який керував автомобілем, що є джерелом підвищеної небезпеки. З висновку експертизи вбачається, що водій [PERSON] дійсно порушив вимоги ПДР України, та його дії перебували у причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою. Своїми неправомірними діями відповідач завдав матеріальних збитків позивачу, а тому повинен відшкодувати їх в повному обсязі. В п. 14 Постанови ВССУ міститься роз`яснення про те, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст. 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Пункт 15 Постанови вказує на те, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Жодною зі сторін не заявлялося клопотання про проведення авто товарознавчої експертизи, позивачем надано докази про вчинення ним відновлювального ремонту, та їх вартість, з боку відповідача даний розмір збитків не був спростований. Стосовно вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України\~\~моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в 7108,00 грн., виходячи з того, що йому завдано моральну шкоди за не виплату матеріального відшкодування, оскільки позивач очікував на отримання відшкодування вчасно та в повній мірі, адже грошові кошти йому потрібні для відновлення автомобіля. Також позивач повинен був докласти додаткових зусиль для організації свого життя, та членів його сім`ї, був позбавлений можливості реалізовувати ряд своїх прав та звичок. Порушення прав позивача, завдало йому додаткового морально-психологічного дискомфорту. Позивач був змушений докласти додаткових зусиль та часу для збору документів для подання позову. Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позивачу, який зазнав душевні страждання, протиправними діями відповідача, які призвели до несвоєчасної виплати страхового відшкодування, було завдано моральну шкоду, яка перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із цими діями відповідача. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, характер та обсяг моральних страждань, перенесених позивачем у зв`язку із несвоєчасною виплатою відшкодування та недоотриманням такого, характер немайнових втрат позивача, стан його здоров`я та майновий стан відповідача, суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково у розмірі 1921,00 грн. (один прожитковий мінімум для працездатної особи станом на момент вчинення ДТП) За таких обставин позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди потрібно задовольнити частково. Враховуючи викладене вище, позовні вимоги потрібно задовольнити частково. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір за подання позову у сумі 1536,80 грн., тому він підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial