Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

29 квітня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 20 квітня 2022 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] народила сина - [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якого складені на підставі ст. 122 СК України. Зазначив, що з [PERSON] він мав близькі стосунки, однак проживав в іншому місті, у зв`язку з чим тривалий час не мав побачень з нею. При зустрічі у червні 2021 року [PERSON] повідомила йому про те, що в нього народився син [PERSON] , а також про те, що саме він є батьком цієї дитини. Сумнівів щодо його батьківства відносно [PERSON] , [INFO] , в нього не виникало, а укладення з [PERSON] шлюбу є наслідком їх взаємовідносин. Додав, що наразі він разом із своєю дружиною та дитиною - [PERSON] , [INFO] , проживають в с. Добренька Красногвардійського району Харківської області. У зв`язку із вищезазначеними обставинами, посилаючись на положення ст.ст. 122, 129, 136 СК України, він звернувся до суду із цим позовом та просить визнати його батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати третю особу внести зміни у відповідний актовий запис про народження дитини, зазначивши його батьком дитини та змінивши прізвище дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] ", по батькові з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 03 травня 2022 року цю позовну заяву було передано на розгляд Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області. 02 червня 2022 року ця позовна заява надійшла на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2022 року цивільну справу було повернуто до Красноградського районного суду Харківської області для виконання вимог ч. 5-11 ст. 272, ч. 3 ст. 31 ЦПК України. 16 червня 2022 року Красноградський районний суду Харківської області надіслав на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області поштовий конверт, адресований позивачеві з ухвалою суду, а тому справа не була направлена для виконання вимог ч. 5-11 ст. 272, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, про що складено відповідну доповідну. 15 грудня 2022 року на адресу суду надійшла інформації про зареєстроване місце проживання фізичної особи-відповідача. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2022 року позовну заяву було прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання. У підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Орєхова Н. В. не з`явились, представником позивача подано суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги остання підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Кадун П. В. у підготовче засідання не з`явились, представником відповідача суду подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Третя особа - [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти зміни прізвища малолітньої дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] ", як і не заперечувала проти зміни по батькові з " [PERSON] " на " [PERSON] " У підготовче засідання представник третьої особи - Сєвєродонецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що з 06 грудня 2006 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 грудня 2019 року, ухваленого в цивільній справі № 428/11818/19, шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Зазначене рішення суду набрало законної сили 21 січня 2020 року. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: батько - " [PERSON] ", мати - " [PERSON] ", про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зроблено відповідний актовий запис за № 490 від 08 вересня 2020 року та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08 вересня 2020 року, надане суду у засвідченій позивачем копії. Таким чином запис про батька дитини зроблено на підставі ч. 2 ст. 122 СК України. 20 квітня 2022 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , про що Красноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зроблено відповідний актовий запис за № 79 та видано свідоцтво про шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на " [PERSON] ", зазначені обставини підтверджуються відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , наданим суду у засвідченій позивачем копії. Згідно зі ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства, суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Пунктом 5 зазначеної Постанови роз`яснено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року (ратифіковано Постановою ВР № 789 XII від 27 лютого 1991 року) - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Факт батьківства стосовно малолітньої дитини визнається відповідачем, про що ним через свого представника подано відповідну заяву. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З урахуванням досліджених судом обставин справи та враховуючи той факт, що відповідачем будь-яких доказів на предмет спростування указаних у позовній заяві обставин суду не було надано, а навпаки, в направленій на адресу суду заяві відповідачем було зазначено про визнання ним позовних вимог у повному обсязі, а також з огляду на існуючу необхідність забезпечення законних прав та інтересів, у тому числі й дитини щодо права мати батька, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині визнання батьківства, а тому їх слід задовольнити. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 496 грн. 20 коп., решта суми підлягає відшкодування з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved