Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою, де заінтересована особа - Тячівська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві заявник зазначила, що 10 березня 1981 року вони з чоловіком [PERSON] , який на даний час вже помер, придбали житловий будинок у [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу цього будинку було складено та посвідчено державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори Педан М.В., та зареєстровано в реєстрі за №877. Цей договір був поданий ними для реєстрації в Хустське міжрайонне бюро технічної інвентаризації, який був ними зареєстрований і їм видали Реєстраційне посвідчення від 01 квітня 1981 року про реєстрацію цього майна за ними. Оскільки до укладення цього договору заявнику видано паспорт громадянки СРСР на прізвище, ім`я та по-батькові: [PERSON] , то у зазначеному договорі були вказані ці ім`я та по-батькові. У 2001 році помер її батько [PERSON] і нотаріус вимагав надати документи, що підтверджують родинні відносини між ними. Тоді вона звернулася в суд з позовом про внесення в актовий запис про її народження, про одруження, а саме зазначення її імені як [PERSON] , по-батькові як [PERSON] . Суд встановив, що в актових записах вона зазначена як [PERSON] , а тому було вирішено внести зміни в ці актові записи щодо зазначення правильних відомостей про її батька в цих записах та відповідно запис щодо неї по-батькові. На підставі цього рішення Тячівського районного суду від 18 жовтня 2001 року у справі №2-1865/01 р. їй було видано нове свідоцтво про народження [PERSON] , а також видане нове свідоцтво про шлюб, де було зазначено ці зміни. Її чоловік [PERSON] помер [INFO] і вона прийняла спадщину після його смерті. Нотаріусом Тячівської держнотконтори їй було видано свідоцтво про право на спадкове нерухоме майно на частку житлового будинку по [ADDRESS] , що належала її чоловіку. На початку листопада 2022 року вона звернулася до Тячівської міської ради та геодезичної фірми з приводу приватизації земельної ділянки, на якій розташований її житловий будинок по [ADDRESS] , для чого пред`являла свій паспорт, а також правовстановлюючі документи на будинок, а саме: на підтвердження її права власності на частину - договір купівлі-продажу цього будинку від 10 березня 1986 року, свідоцтво про право на спадщину за законом на підтвердження успадкування нею частини, що належала співвласникові [PERSON] . У договорі вона зазначена як [PERSON] , а в свідоцтві про народження та паспорті - як [PERSON] . Ці розбіжності є перешкодою для ухвалення міською радою рішення про передачу їй у власність земельної ділянки для обслуговування зазначеного житлового будинку, яка знаходиться в її користуванні. Наразі не має іншої можливості внести виправлення в існуючий договір купівлі-продажу будинку, оскільки внести такі зміни може лише нотаріус, який вчиняв нотаріальну дію. За усною інформацією, отриманою від нотаріальної контори, державний нотаріус Педан М.В., яка посвідчувала договір купівлі-продажу будинку, померла, а архівні документи Тячівської державної нотаріальної контори за 1986 рік були передані та знаходяться в Закарпатському обласному державному нотаріальному архіві. Просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючих документів - договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , посвідченого 10 березня 1981 року державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори Педан М.В., зареєстрованого в реєстрі за №877 та реєстраційного посвідчення про реєстрацію нерухомого майна - житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , зареєстрованого в реєстровій книзі за реєстровим номером 461 від 01 квітня 1981 року. Заявник в судове засідання не з`явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних в справі доказів. Представник Тячівської міської ради в судове засідання не з`явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] в м. Тячів, Закарпатської області, та вона перебувала в шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , паспортом громадянина України. Згідно картки фізичної особи - платника податків заявник [PERSON] має присвоєний ідентифікаційний код - [NUMBER] Згідно договору купівлі-продажу від 10 березня 1981 року, укладеного в м. Тячів, посвідченого державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори Педан М.В., зареєстрованого в реєстрі за №877, покупці [PERSON] та [PERSON] придбали від [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] . Згідно реєстраційного посвідчення від 01 квітня 1981 року, виданого Хустським міжміським бюро технічної інвентаризації, житловий будинок розташований в [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] та [PERSON] порівну, про що записано в реєстрову книгу №2 за реєстром №461. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видано державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори згідно спадкової справи №257/2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-2067, спадкоємцем майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та яке складається з частини житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , є його дружина [PERSON] , мешканка [ADDRESS] , РНОКПП - [NUMBER] . Факт реєстрації за заявником [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] вказаної частини житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 8 жовтня 2014 року за №27845142. Довідкою ТВП «Техбуд-Сервіс» від 14.11.2022 року за №88 стверджується, що станом на 31 грудня 2012 року житловий будинок в [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] - частина та [PERSON] - частина, згідно договору купівлі - продажу від 10 березня 1981 року за №877 (реєстрова книга №4д, реєстровий запис №461). Згідно рішення Тячівського районного суду від 18 жовтня 2001 року в цивільній справі №2-1865/01 р. за позовом [PERSON] , де заінтересована особа Тячівський райвідділ РАГСу, на неправильності запису в актах громадянського стану, зобов`язано відділ РАГСу райуправління юстиції внести виправлення в актовому записі про народження [PERSON] за №60 від 11 березня 1957 року в частині її по-батькові з [PERSON] на [PERSON] , та в графі батько - з [PERSON] на [PERSON] , в актовому записі про укладення шлюбу №54 від 12.08.1978 року - в графі наречена внести виправлення в частині даних по батькової нареченої з [PERSON] на [PERSON] . Також, у вказаному рішенні суду зазначено, що в актовому записі про народження заявниця [PERSON] зазначена як [PERSON] , а тому її вимоги відносно виправлення її імені до задоволення не підлягають. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для заявника юридичне значення та діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. (ч.1 ст.294 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Отже, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Частиною 1 ст.319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1, 7 постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Беручи до уваги ту обставину, що всі дані, крім наведених розбіжностей співпадають та встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для заявника юридичне значення, суд вважає, що вимоги заявника слід задовольнити і встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , уродженці м. Тячів, Закарпатської області, України, правовстановлюючих документів: договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , посвідченого 10 березня 1981 року державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори Педан М.В., зареєстрованого в реєстрі за №877 та реєстраційного посвідчення про реєстрацію нерухомого майна - житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , зареєстрованого в реєстровій книзі за реєстровим номером 461 від 01 квітня 1981 року. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на заявника.

Outcome: approved