Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

На розгляд суду передано цивільну справу за даним позовом. Позов мотивовано тим, що 21 вересня 2021 року між [PERSON] (замовник) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАРТУШВАЛ» (підрядник) укладено договір підряду, відповідно до якого підрядник зобов`язується на власний ризик за завданням замовника виконати за плату відповідно до умов договору роботу, передбачену п.2.1 договору, поставку та монтаж виробів на об`єкті замовника, а замовник зобов`язується прийняти цю роботу, поставку виробів та оплатити їх. Пунктом 2.1 договору встановлено, що робота, яка виконується підрядником є виготовлення з власного матеріалу дерев`яних виробів, відповідно до замовлення, яке зазначене у специфікації, а саме виготовлення кухні. Загальна сума договору склала 2640 доларів США. На виконання умов договору позивач (замовник) сплатив аванс в сумі 1450 доларів США, але роботи обумовлені умовами договору Відповідач (підрядник) не виконав. 1200 доларів США підрядник отримав у день підписання договору, 250 доларів США через тиждень. Проте підрядник свої зобов`язання за умовами договору не виконав. Після укладення договору сторони обговорювали всі питання його виконання по телефону та з використанням програми «WhatsApp», WhatsAppInc., (зв`язок між сторонами у телефонному режимі передбачений договором підряду). Відповідач (в особі директора ТОВ «КАРТУШВАЛ»)з моменту укладення договору в телефонному режимі постійно повідомляв про затримку матеріалу та деталей для виготовлення товару. Через деякий час Відповідач перестав відповідати на телефонні дзвінки. Починаючи із 20.02.2022 до 13.10.2022 замовниця багаторазово різними способами спонукала підрядчика до виконання взятих на себе зобов`язань, проте безуспішно. Підрядчик постійно відкладав строк виконання, кожного разу обіцяючи, що це востаннє. 20.08.2022 року адвокат Стасюк Ю.П. в інтересах [PERSON] Відповідачу (підряднику) направив пропозицію досудового врегулювання спору, з пропозицією повернути авансовий платіж замовнику або виконати взяті на себе зобов`язання відповідно до договору підряду від 21.09.2021 року укладеного з [PERSON] , шляхом поставки та монтажу виробів належної якості. 23.08.2022 року від відповідача отримано відповідь на пропозицію досудового врегулювання спору, де [PERSON] , директор ТОВ «КАРТУШВАЛ»,зобов`язався до 01.10.2022 року виконати обов`язки перед [PERSON] згідно договору від 21.09.2021 року в повному обсязі. Однак взяті на себе зобов`язання не виконав на телефоні дзвінки не відповідав. 13.10.2022 року адвокат Стасюк Ю.П. в інтересах [PERSON] направив відповідачу повідомлення про розірвання Договору підряду від "21" вересня 2021 року, в якому зазначено, що у зв`язку з невиконанням ТОВ «КАРТУШВАЛ» взятих на себе зобов`язань з виготовлення з власного матеріалу дерев`яних виробів відповідно до замовлення, яке зазначене у Специфікації, станом на сьогодні необхідність у отриманні такого замовлення відпала. У зв`язку з наведеним, [PERSON] відмовляється від договору в односторонньому порядку та просить повернути їй аванс у розмірі 1450 доларів США що становить 53026,5 гривень (курс НБУ станом на 11.10.2022 року) на її банківський рахунок (у позивача відступній валютний рахунок). Вказане повідомлення отримано Відповідачем 14.10.2022 року. В подальшому в телефонній розмові директор ТОВ «Картушвал», номер телефону [NUMBER] , повідомив представнику замовника, адвокату Стасюку Ю.П., що немає можливості виконати замовлення в строки, грошові кошти повертати замовнику відмовився. 28.10.2022 адвокатом на електронну пошту Відповідача направлено вимогу Позивача про повернення безпідставно збережених коштів Відповідачу, підписану Позивачем за допомогою ЕЦП. Вимогу не виконано. Станом на день подачі позову, відповідач свої зобов`язання за договором підряду не виконав, письмову відповідь на повідомлення про розірвання, відмову від договору підряду та вимогу повернути кошти не надав, у зв`язку з чим замовник звернулася до суду за захистом порушених прав. У судове засідання учасники справи не з`явилися, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи. Сторона позивача подала до суду письмову заяву, у якій просить розглядати справу без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач є належним чином своєчасно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, судова кореспонденція, надіслана на вказану у позовній заяві відому адресу місцезнаходження юридичної особи-відповідача, повернута без вручення із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою». Юридична адреса місцезнаходження юридичної особи-відповідача встановлена на підставі даних відкритого доступу Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.18), та підтверджена за допомогою засобів зв`язку у соцмережах, розміщених ТОВ (ООО) «Картушвал» у рекламних цілях (а.с.28-42). Інформація про іншу адресу місцезнаходження відповідача у суду відсутня. Причин неявки суду не повідомлено. Клопотань про відкладення судового розгляду справи не надійшло. Відзиву відповідач не подав. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 280-282 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши наявні у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини, що мають юридичне значення для вирішення спору - суд вирішив наступне. Суд встановив, що 21 вересня 2021 року між [PERSON] (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Картушвал» (підрядник) укладено договір підряду, відповідно до якого підрядник зобов`язується на власний ризик за завданням замовника виконати за плату відповідно до умов договору роботу, передбачену п.2.1 договору, поставку та монтаж виробів на об`єкті замовника, а замовник зобов`язується прийняти цю роботу, поставку виробів та оплатити їх. (а.с.11-16) Пунктом 2.1 договору встановлено, що робота, яка виконується підрядником є виготовлення з власного матеріалу дерев`яних виробів, відповідно до замовлення, яке зазначене у специфікації, а саме виготовлення кухні. Загальна сума договору склала 2640 доларів США. Як стверджує позивачка, на виконання умов договору позивач (замовник) сплатив аванс в сумі 1450 доларів США, але роботи обумовлені умовами договору Відповідач (підрядник) не виконав. Позивачем уточнено, що 1200 доларів США підрядник отримав у день підписання договору, 250 доларів США через тиждень. Проте підрядник свої зобов`язання за умовами договору не виконав. Зі слів позивача, після укладення договору сторони обговорювали всі питання його виконання по телефону та з використанням програми «WhatsApp», WhatsAppInc., (зв`язок між сторонами у телефонному режимі передбачений договором підряду). Відповідач (в особі директора ТОВ «КАРТУШВАЛ») з моменту укладення договору в телефонному режимі постійно повідомляв про затримку матеріалу та деталей для виготовлення товару. Через деякий час Відповідач перестав відповідати на телефонні дзвінки. 20.02.2022 року Позивачка звернулася до Відповідача з метою дізнатися про стан виконання договору підряду, спілкування відбувалося за допомогою програми «WhatsApp» (WhatsAppInc.) з номеру Позивачки на номер Відповідача - [NUMBER] . На повідомлення Позивачки Відповідачем надіслано відповідь «цього тижня маємо отримати останні деталі. Стараємось шо цього тижня вже було зібрано і до Вас». (а.с.43) За змістом переписки у програмі «WhatsApp» (WhatsAppInc.) з номеру Позивачки на номер Відповідача - [NUMBER] , суд встановив, що починаючи із 20.02.2022 до 18.07.2022 замовник безуспішно намагався спонукати підрядчика виконати зобов`язання за договором. (а.с.43-48 Зі слів позивача, 06.05.2022 року, після численних намагань отримати відомості про стан робіт по телефону (за юридичною адресою Відповідача знаходиться житлова квартира) Позивачка звернулася до поліції з заявою про вчинення щодо неї протиправних дій. За змістом наданої позивачкою роздруківки переписок «WhatsApp», встановлено, що 09.05.2022 року направила Відповідачу повідомлення про звернення нею до поліції через протиправні дії Відповідача. На вказане повідомлення Відповідач повідомив: «Робіть як знаєте. Ми кухню привеземо, але розраховуватися Ви і так маєте». Позивачка не була проти виконати умови договору та не заперечувала проти здійснення оплати, однак повідомлення про готовність робіт до дня розірвання договору так і не отримала. Цього ж дня Відповідач повідомив: «до 18-20 числа цього місяця; це вже серйозно; якщо потрібно новий документ, можу дати». 24.05.2022 року Відповідач написав: «я Вам зранку передзвоню». 28.05.2022 року Позивачка повідомила, що її заяву поліція передала для розгляду до м. Хуст. 11.06.2022 року Відповідач надіслав Позивачці повідомлення: «Передзвоню позже; на наступному тижні Ми у Вас; я не хочу з Вами постійно сваритись. досить». 02.07.2022 року на повідомлення Позивачки: «[PERSON], що там з кухнею?????», Відповідач надіслав повідомлення: «добрий вечір, почти все добре. Цього тижня уже будемо у вас. З 7-9; липня». 07.07.2022 року Відповідач надіслав Позивачці повідомлення: «Добрий день. нам ще потрібно 3-4 робочі дні. Ми не справляємось; Вибачте будь ласка; останній раз переношу». 18.07.2022 року Відповідач надіслав Позивачці повідомлення: «цього тижня ми ще не будемо. В наступному до середини тижня будемо». (а.с.50-51) Крім того, позивачка зверталася до відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області із заявою про кримінальне правопорушення від 17.06.2022 з приводу діяння ТОВ «Картушвал», ЄО №3773 (а.с.55). 12.08.2022 року начальником відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області направлено лист-відповідь про те, що оскільки між [PERSON] та ТОВ «КАРТУШВАЛ» укладено договір про надання товарів та послуг, що свідчить про наявність між ними цивільно- правових відносин, а тому рекомендовано звернутися у суд в цивільному порядку. Суд дослідив надані позивачем копії документів у матеріалах ЄО №3773 від 17.06.2022 року (а.с.56-65), та встановив, що [PERSON] звернулася до ВП №1 Берегівського РВП із заявою про кримінальне правопорушення, у якій вказала, що [PERSON] , директор ТОВ Картушвал, зобов`язався виконати за плату відповідну роботу, взяв завдаток в розмірі 1450 доларів США, а роботу не виконав (а.с.62). В ході перевірки заяви про кримінальне правопорушення від [PERSON] , директора ТОВ «Картушвал», м.Хуст, вул.Волошина, 47/2, було відібрано письмове пояснення, згідно яких 03.06.2022 року директор ТОВ «КАРТУШВАЛ», [PERSON] , підтвердив факт отримання ним 1450 доларів США авансу згідно договору підряду від 21.09.2021 року та повідомив, що до 17.06.2022 року, згідно домовленості з Позивачкою він має намір виконати взяті на себе зобов`язання. (а.с.64) Зміст цих пояснень, наданих директором ТОВ «Картушвал» (відповідач) повністю узгоджується із твердженнями позивачки про передачу відповідачу авансу у сумі 1450 доларів США. 20.08.2022 року представником замовника в інтересах [PERSON] Відповідачу (підряднику) була направлена пропозиція досудового врегулювання спору, з пропозицією повернути авансовий платіж замовнику або виконати взяті на себе зобов`язання відповідно до договору підряду від 21.09.2021 року укладеного з [PERSON] , шляхом поставки та монтажу виробів належної якості. (а.с.66) 23.08.2022 року від відповідача отримано відповідь на пропозицію досудового врегулювання спору, де [PERSON] , директор ТОВ «КАРТУШВАЛ», зобов`язався до 01.10.2022 року виконати обов`язки перед [PERSON] згідно договору від 21.09.2021 року в повному обсязі.(а.с.68) Зі слів позивача, взяті на себе зобов`язання директор ТОВ «Картушвал» не виконав. 13.10.2022 року представником замовника в інтересах [PERSON] відповідачу було направлено повідомлення про розірвання Договору підряду від "21" вересня 2021 року, в якому зазначено, що у зв`язку невиконанням ТОВ «КАРТУШВАЛ» взятих на себе зобов`язань з виготовлення з власного матеріалу дерев`яних виробів відповідно до замовлення, яке зазначене у Специфікації, станом на сьогодні необхідність у отриманні такого замовлення відпала. У зв`язку з наведеним, [PERSON] відмовляється від договору в односторонньому порядку та просить повернути їй аванс у розмірі 1450 доларів США що становить 53026,5 гривень (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот сорок) (курс НБУ станом на 11.10.2022 року)на її банківський рахунок (у позивача відступній валютний рахунок). Вказане повідомлення отримано Відповідачем 14.10.2022 року. (а.с.70-73) Зі слів позивача, в подальшому в телефонній розмові директор ТОВ «Картушвал», номер телефону [NUMBER] , повідомив, що немає можливості виконати замовлення в строки, грошові кошти повертати замовнику відмовився. 28.10.2022 представник замовника на електронну пошту Відповідача направив вимогу Позивача про повернення безпідставно збережених коштів Відповідачу, підписану Позивачем за допомогою ЕЦП.(а.с.74-77) Станом на час судового розгляду справи, відповідач свої зобов`язання за договором підряду не виконав, письмову відповідь на повідомлення про розірвання, відмову від договору підряду та вимогу повернути кошти не надав. Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Законом України «Про захист прав споживачів» установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до статті першої ЗаконуУкраїни «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Між сторонами укладено договір побутового підряду, тобто спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» та Параграфом 2 «Побутовий підряд» глави 61 розділу III ЦК України. Згідно зі статтею 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно із частинами першою та другою статті 872 ЦК України, якщо підрядником допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки;відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її в строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Положення ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», мають ідентичні норми, споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін в разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Відповідно до статті 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Положеннями частин першої, третьої статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Таким чином, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом. З огляду на викладене, відмова замовника від договору підряду відповідно до положень частини другої статті 849 ЦК України вказаної статті є підставою для задоволення вимоги про повернення авансу (виконаного однією стороною у припиненому зобов`язанні) відповідно до вимог статті 1212 вказаного Кодексу. Щодо вимоги позивача про стягнення грошових коштів у валюті, суд виходить з наступних міркувань. «Судове рішення про стягнення боргу не може змінювати зміст договірного зобов`язання, яке існувало між сторонами, в тому числі, коли грошове зобов`язання було визначено в іноземній валюті. При цьому, сума, що підлягає стягненню за судовим рішенням, так само обчислюється в іноземній валюті, але повинна бути конвертована в національну валюту за курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день здійснення платежу.» Таку правову позицію висловила колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного суду в постанові від 19 квітня 2021 року у справі № 908/1099/19.Наведена правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду України від 01.11.2017 у справі №697/307/15-ц, постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №30/5005/9937/2012, від 09.10.2018 у справі №910/25711/13, від 10.10.2019 у справі №921/346/18). Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року (справа № 373/2054/16-ц) відступила від зазначеного правового висновку, вказавши, що на законодавчому рівні відсутня заборона на стягнення боргу за договором позики в іноземній валюті. Таким чином, у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням. Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц, від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц. Оскільки Позивач, на виконання умов Договору, сплатив Відповідачу 1450 доларів США авансу (грошові кошти передано саме у іноземній валюті), останній не повернув та ухиляється від виконання умов Договору в подальшому, відновлення порушеного права можливе саме за умов повернення Позивача до того становища, яке існувало до укладення договору. Необхідним є повернення Позивачу саме того майна (іноземної валюти), яке було передано відповідачу. У підсумку, суд прийшов до висновку, що позов в цілому є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. У зв`язку із задоволенням позову судові витрати, понесені позивачем, слід покласти на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів». Судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру з ціною позову 53026 грн станом на 08.11.2022 становив 992,40 грн, які підлягають стягненню із відповідача на користь держави. У позовній заяві позивач заявив про попередній орієнтовний розрахунок судових витрат - витрат на правову допомогу за Договором про надання правової допомоги від 05.08.2022 у розмірі 16000 грн. 21.02.2023 до початку судового засідання представник позивача подав заяву про те, що на підставі ч.8 ст.141 ЦПК України докази понесених позивачем судових витрат буде надано після ухвалення судового рішення за результатом розгляду справи. На підставі заяви позивача, а також на підставі ч.8 ст.141 ЦПК України, п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України, суд вирішує призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат у відкритому судовому засіданні шляхом ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved