Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 05.08.2006 Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Зазначає, що у сторін відсутні спільні погляди на життєві цінності. Вони не тільки перестали перейматися проблемами одне одного, але і перестали ними взагалі цікавитись. Сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Вважає, що подальше перебування у шлюбі для них стало простою формальністю. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 01.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи. 23.11.2022 відповідач подав до суду клопотання, у якому просить надати йому та позивачу термін для примирення, оскільки вважає, що збереження шлюбу є можливим та він буде вживати заходи для примирення. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 23.11.2022\~ сторонам було надано строк для примирення терміном до 23.02.2023 та зупинено провадження у справі. 27.02.2023 ухвалою Яворівського районного суду Львівської області провадження у справі поновлено. В судовому\~засіданні 27.02.2023 позивач\~позовні вимоги\~підтримала в\~повному обсязі\~та просила\~позов задовольнити,\~зауважила,\~що відповідач\~жодних заходів\~для збереження\~сім`ї\~не вжив, спільне подружнє життя та примирення між ними є неможливим. \~Відповідач в судовому засіданні 27.02.2023 позов не визнав, мотивуючи тим, що твердження позивача, що у їх подружжя відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя не відповідають дійсності, бажає шлюб зберегти. Суд заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, виходить з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 05.08.2006 Новояворівською міською радою Львівської області Яворівського району, актовий запис №150, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05.08.2006. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , актовий запис №252, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.07.2007 та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №162, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.05.2011. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з п.10 постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу. Наданий судом відповідно до положень ст.111 СК України строк на примирення не змінив позиції позивача. На підставі цього, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Тому, враховуючи, що примирення не відбулося, приймаючи до уваги вимоги закону, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, оскільки це відповідатиме волі позивача і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя, так як такий шлюб існує формально, докази про можливість збереження сім`ї у сторін відсутні, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін. При цьому суд відхиляє доводи відповідача, які фактично зводяться до того, що відповідач не погоджується із розірванням шлюбу з позивачем, оскільки має на меті зберегти шлюбні відносини. Слід зазначити, що незгода відповідача з розірванням шлюбу не є підставою для відмови у позові, оскільки кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, і не може бути примушений до їх збереження. Оскільки судом з`ясовані фактичні взаємини та обставини сумісного життя подружжя, час припинення між ними шлюбних відносин, мотиви розірвання шлюбу та дійсні причини позову, які у своїй сукупності свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу і сім`ї є неможливим, суперечить їх інтересам, враховуючи небажання та неспроможність сторін відновити сімейні відносити, а також відсутність наявних перешкод, передбачених ст. 110 СК України, приймаючи до уваги, що сім`я повинна будуватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які втрачені сторонами, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, через що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 992 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved