Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 10.05.2022 позивач припаркував свій власний автомобіль марки ВАЗ 2115 д.н.з. [NUMBER] на автостоянці біля магазина «Корсунь-Маркет», що знаходиться за адресою: вул. Вячеслава Чорновіла, 6, м. Корсунь-Шевченківський, Черкаська область. У цей день на вказаному місці близько 13 год. 10 хв. відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем марки «FiatNuovoDoblo» д.н.з. [NUMBER] , який належить іншій особі, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме: виїзджаючи з парковки магазина «Корсунь-Маркет» не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки ВАЗ 2115 д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобіль позивача зазнав механічних ушкоджень заднього правого крила, заднього бамперу та заднього правого комбінованого ліхтаря, які не підлягають реставрації (відновленню). З місця скоєння вказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] втік, проте незабаром був затриманий працівниками поліції. Постановою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в справі №\~699/616/22 від 01.06.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Після вказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] відмовився компенсувати позивачу понесені затрати на ремонт автомобіля ВАЗ 2115.Тому позивач самостійно на приватних СТО здійснив ремонтно-відновлювальні роботи вказаного автомобіля, а саме: реставрацію заднього правого крила та заднього бамперу автомобіля ВАЗ 2115 та заміну заднього правого комбінованого ліхтаря. Позивач вважає, що крім матеріальної шкоди йому заподіяна також і моральна шкода, яка полягає в тому, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди він зазнав психологічного стресу. Відповідач добровільно не відшкодував завдану позивачу шкоду і навіть не вибачився. Ці обставини призвели в тому числі і до порушення нормального сну. Крім того, внаслідок пошкодження його автомобіля марки ВАЗ 2115 д.н.з. [NUMBER] , який [PERSON] використовував у своїй роботі та у повсякденному житті, він зазнав душевні страждання через неможливість його подальшого використання, що призвело до істотних вимушених змін у способі його життя. З урахуванням усіх психотравмуючих факторів розмір моральної шкоди позивач оцінює в розмірі 20000,00 грн. З огляду на вказане, позивач просить стягнути на його користь з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн та судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2481,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. Ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Учасникам роз`яснено права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідач копію ухвали та позовної заяви отримав 12.12.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 1940203176780 (а.с. 26)та протягом визначеного судом строку його представник адвокат Юрко С.С.подав відзив на позовну заяву. У відзиві сторона відповідача визнає, що [PERSON] дійсно був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Однак умисно місця ДТП він не залишав. Постановою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01.06.2022 по справі № 699/615/22 відносно [PERSON] було закрито провадження за ст. 122-4 КУпАП за відсутністю предмета спору. Щодо твердження про відмову відповідача компенсувати завдану ДТП шкоду у відзиві вказано, що позивач ніколи не звертався з подібними пропозиціями до відповідача. Відповідач звертає увагу на зміст постанови суду за ст. 124 КУпАП, у якій вказано що в судовому засіданні [PERSON] свою вину у вчиненому правопорушенні визнав та щиро розкаявся. Сторона відповідача вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди вважає надуманими та такими, що не підкріплені жодними доказами. Також вказується на відсутність доказів на підтвердження факту здійснення ремонту автомобіля у приватному СТО. На думку сторони відповідача пошкодження є незначними, а подряпини на автомобілі позивача не входять до переліку пошкоджень, при яких заборонено експлуатацію автомобіля чи його подальший рух. З огляду на вказане представник [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. До відзиву на позов додано докази його направлення позивачу. Останній своїм правом подати відповідь на відзив на позов не скористався. Сторони, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Гречуха В.І. звернулися до суду з заявами про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без участі сторони позивача. Від представника відповідача адвоката Юрка С.С. надійшла заява про розгляд справи без його та відповідача участі. У задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов. На підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним доказам, суд дійшов наступного. Постановою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в судовій справі №\~699/616/22 від 01.06.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Указаною постановою встановлено, що ДТП сталася за наступних обставин: «10.05.2022 о 13 год. 10 хв. в м. Корсунь-Шевченківський [PERSON] , керуючи автомобілем FiatNuovoDoblo д.н.з. [NUMBER] , виїжджав з парковки магазина «Корсунь-Маркет», не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль ВАЗ 2115 д.н.з. [NUMBER] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим було порушено вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху.» Зі змісту вищевказаної постанови від 01.06.2022 вбачається, що [PERSON] у судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав та пояснив, що момент зіткнення навіть не помітив. Тільки після отримання відповідного повідомлення від представників поліції дізнався, що скоїв ДТП. У вчиненому щиро розкаявся. Також у постанові вказано, що потерпілий [PERSON] , який був присутнім у судовому засіданні, підтвердив викладені у протоколіобставини. При цьому указана постанова суду не містить відомостей щодо відшкодування відповідачем на користь позивача понесених останнім матеріальних збитків. Також ця постанова не містить відомостей, що відповідач, крім щирого каяття у вчинені ДТП, намагався хоч щось вчинити для зменшення позивачу негативних наслідків від цього ДТП, у тому числі шляхом вибачень перед позивачем. Постановою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в справі №\~699/615/22 від 01.06.2022 провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення від 10.05.2022 серії ДПР18 №\~494475 відносно [PERSON] закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~122-4 КУпАП. З наданих представником відповідача роздруківок фото з місця ДТП неможливо визначити які самепошкодження завдані автомобілюВАЗ 2115 д.н.з. [NUMBER] (а.с. 48, 49). Водночас, наявність механічних пошкоджень транспортних засобів з обов`язковим наслідком у виді завдання матеріальних збитків, єознаками об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Наявність у результаті спричиненої відповідачем ДТП механічних пошкодженьтранспортних засобів з завданням матеріальних збитків підтверджено постановою суду від 01.06.2022 по справі №\~699/616/22, яку відповідач не оскаржував. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постанова суду від 01.06.2022 по справі №\~699/616/22 є чинною, не оскаржувалася, не скасовувалася, а тому суд вважає встановленим факт вини водія [PERSON] у настанні\~дорожньо-транспортної\~пригоди 10.05.2022,\~унаслідок якої\~автомобіль позивача марки ВАЗ 2115 д.н.з. [NUMBER] зазнав механічних ушкоджень заднього правого крила, заднього бамперу та заднього правого комбінованого ліхтаря, які не підлягають реставрації (відновленню). Правовідносини, що виникли між сторонами, є деліктними та регулюються відповідними нормами ЦК України. Так, положеннями ч. 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. ч. 3 - 5 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як було встановлено судом, відповідач [PERSON] винен у пошкодженні належного позивачу [PERSON] автомобіля. Отже відповідач заподіяв позивачу моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, яких позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням його майна, неможливості користування власним автомобілем. Пошкодження під час ДТП з вини відповідача майна (автомобіля) позивача безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до його душевних страждань, а тому посилання представника відповідача на те, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди є безпідставними. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 22.04.2019 по справі №\~761/14285/16-ц. Разом з тим, при вирішенні питання про розмір завданої моральної шкоди, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням обставин справи та тяжкості страждань позивача, суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди,оцінений в 20000,00 грн, є завищеним та не відповідає засадам розумності та справедливості, а також є не доведеним у такому розмірі. Суд дійшов висновку, що розмір моральної шкоди необхідно зменшити до 3000,00 грн, оскільки на думку суду саме такий розмір моральної шкоди відповідає характеру правопорушення та глибині фізичних та душевних страждань позивача. Крім того, такий розмір шкоди враховує поведінку відповідача як заподіювача шкоди, який не тільки не намагається добровільно відшкодувати завдану позивачу матеріальну та моральну шкоду, а й взагалі ставить її наявність під сумнів, не дивлячись на наявність набравшої законної сили постанови суду від 01.06.2022 про визнання відповідача винним у вчиненні ДТП та завданні позивачу матеріальних збитків. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу були подані стороною позивача в межах строків, передбачених положеннями ст. 141 ЦПК України, разом з позовною заявою. При розподілі судових витрат між сторонами суд керується приписами ст. 133 ЦПК України, відповідно до яких судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано суду договір вих. № 17-ц від 08.07.2022 про надання правової (правничої) допомоги, укладений між позивачем та адвокатом Гречухою В.І. (а.с. 5); квитанцію № 17/1 від 08.07.2022 на суму 2000,00 грн (а.с. 6). Відповідно до п. 6.1 Договору за надання правової допомоги в суді першої інстанції клієнт зобов`язаний виплатити адвокату гонорар у розмірі 2000,00 грн. Від сторони відповідача не надходило до суду заяви в порядку ч. 5 ст. 137 ЦПК України про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Разом з тим, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. Зазначені витрати [PERSON] підтверджені договором про надання правничої допомоги від 19.12.2022 № 02-12/22, укладеним між відповідачем та адвокатом Юрком С.С. (а.с. 50); квитанцією від 19.12.2022 на суму 4000,00 грн (а.с. 52); попереднім розрахунком суми судових витрат від 21.12.2022 (а.с. 53). Оскільки відповідач поніс витрати на правничу допомогу у цій справі у розмірі 4000,00 грн, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу у сумі 2000,00 грн є співмірним як зі складністю справи та наданих послуг, так і з часом, затраченим адвокатом на їх виконання. Задовольняючи позов частково суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на правову/правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позову помилково сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн (квитанція від 12.07.2022 №\~35). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день подачі позову дорівнює 908,40 грн. Виходячі з передбаченого законом розміру судового збору, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі, пропорційному до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 148,86 грн. Суд ураховує, що позов позивача є обґрунтованим по суті, наявність завданої позивачу моральної шкоди доведена повністю, а часткове задоволення позову ґрунтується лише на тому, що заявлений її розмір не відповідає засадам розумності та справедливості. Також суд ураховує позицію відповідача, який вимоги про відшкодування моральної шкоди вважає надуманими, а завдані пошкодження незначними. Слід дійти висновку що відповідач не ставиться критично до своєї поведінки, яка призвела до ДТП. Також позивач не тільки не намагається відновити порушені ним майнові інтереси позивача, а й взагалі заперечує завдання ним шкоди майну позивача. За вказаних обставин відсутні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача понесених останнім судових витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial