Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

У вересні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання право користування житловими кімнатами за адресою [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] ; зобов`язати Відділ з питань реєстрації місяця проживання/перебуванняя фізичних осіб Святошинської районної в м.Києві державної реєстрації зареєструвати місце проживання позивача та визначити право користування вказаними кімнатами. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 2005 року і по сьогоднішній день вона проживає за адресою: [ADDRESS] , з 2015р. додатково були заселені в кім. № 114 (в 2016р. було змінено номер кімнати з № 114 на 98) проживає разом зі своєю рідною матір`ю [PERSON] , вітчимом [PERSON] - наймачем, якому було надане відповідне житло на підставі договору оренди та направлення, та зведеною сестрою [PERSON] . У 2016р. наймач житлових приміщень звертався до Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації для здійснення заходів щодо реєстрації місця проживання його та членів його сім`ї, проте з невідомих на то причин відповідна реєстрація місця проживання не відбулася. Формально, позивач та її син зареєстровані в іншому місці. Однак дане житло не придатне для проживання, тим паче з дитиною. Там не можливо забезпечити нормальною медициною, освітою та вихованням. В селі відсутня вся необхідна для цього інфраструктура. При зверненні щодо місця реєстрації, позивачу було відмовлено у реєстрації місця проживання у зв`язку з неповною подачою документів. Виходячи із неможливісті відновлення договорів та відсутністю інших документів окрім тих які були подані, позивач вимушена звертатися до суду за захистом своїх житлових прав. Просить позов задовольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.09.2022року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 01.11.2022р. відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про залучення її, як третьої особи, у вказаній справі. Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації явку свого представника в судове засідання не забезпечив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надала пояснення щодо позову в якому зазначила, що займане житлове приміщення у гуртожитку було надане у користування [PERSON] відповідно до договору оренди житлового приміщення від 16.05.2005 № 787, термін дії якого з 15.06.2005 по 31.12.2005. [PERSON] вселилась до гуртожитку як член сім`ї (падчерка) [PERSON] . Договір оренди житлового приміщення № 787 від 16.05.2005 укладався між ДП «Екос» ХК «Київміськбуд» та Управлінням державної охорони України. Таким чином, позивач не є стороною зазначеного договору. Крім того, договір передбачає тимчасове проживання вітчима позивача у гуртожитку до 31.12. 2005р. Проживання за договором оренди у гуртожитку не є підставою для визнання за орендарем права користування орендованим приміщенням. За особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає право користування жилою площею в іншому жилому приміщенні. Просить у задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с.7/. Відповідно до акту від 28.01.2016р. при обстежені встанолено, що без реєстрації за адресою по [ADDRESS] та [ADDRESS] мешкає сім`я, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с.10/. Відповідно до довідки від 15. 10.2015 р. № 205/66 [PERSON] - вітчим позивача проживає в [ADDRESS] , згідно направлення № 1213 від 12.07.2012р. та заяви/а.с.11/. 09.06.2022р. позивачем було подано заяву начальнику Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА із проханням надати вичерпний перелік документів необхідних для її реєстрації місця проживання/перебування та реєстрації її сина та вжити законних заходів щодо реєстрації місця проживання/перебування за адресою: [ADDRESS] та № 123/а.с.14-15/. Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб від 17.06.2022р. № 1193/26 повідомлено , що право на проживання (перебування) у гуртожитку підтверджується наступними документами : договір найму (піднайму, оренди); ордер на вселення; рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житла, визнання за особою права користування житлом, жилим приміщенням або інші документи, визначені Кабінетом Міністрів України. Вказано, що особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування), а відповідно до п. 6 статті 5 реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності/а.с.16-17/. 12.07.2022р. [PERSON] було відмовлено у реєстрації місця проживання особи оскільки не було надано повний пакет документів у рамках норм чинного законодавства, а саме документ , що підтверджує право на проживання у гуртожитку: договір найму (піднайму, оренди), ордер на вселення, рішення суду. Також вказано, що договори найму від 16.05.2005 № 787 та від 31.05.2005 № 797 в яких наймачем визначено іншу особу є недійсні, оскільки їх термін дії закінчився/а.с.19/. 16.05.2005р. між ДП «Екос» та Управлінням державної охорони України було укладено договір № 787 оренди житлового приміщення ЖУ «Південне» ДП «Екос» компанії «Київміськбуд»/а.с.40-42/. Відповідно до п.2.1 договору орендодавець здійснює поселення співробітників «орендаря» в жилі приміщення, розташовані в гуртожитку: [ADDRESS] - [PERSON] (вітчим позивача). Відповідно до п. 7.1 договору термін дії договору встановлений з 15.06.2005р. до 31.12.2005р. З матеріалів справи вбачається, що 31.05.2005р. між ДП «Екос» ЖУ «Південне» АТ ХК «Київміськбуд» та [PERSON] - вітчимом позивача було укладено договір оренди жилого приміщення на тимчасове проживання у гуртожитку ЖУ «Південне» ДП «Екос» за адресою : [ADDRESS] /а.с.37-39/. Відповідно до п.1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове оплатне користування три ліжко-місць для тимчасового особистого проживання його та членів його сім`ї в кількості, що не перевищує планову кількість ліжко-місць для проживання в даній кімнаті, на умовах та в строк визначений даним договором. Пунктом 6.1, 6.2 вказаного договору термін дії цього договору встановлюється з 15.06.2005р. по 31.12.2005р. ; цей договір не може бути пролонгований і після закінчення терміну його дії орендар зобов`язаний звільнити орендоване ним приміщення. Судом встановлено, що приміщення у гуртожитку було надане у користування вітчиму позивача [PERSON] відповідно до договору оренди з терміном дії з 15.06.2005 до 31.12.2005, оскільки працював в Управлінні державної охорони України, а [PERSON] вселилась до гуртожитку, як член сім`ї (падчерка) гр. [PERSON] . Відповідно до ст. 58 ЖК УРСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. У частині першій статті 61 Житлового кодексу Української РСР зазначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер (частина друга статті 61 Житлового кодексу Української РСР). Згідно ст ст. 127, 128 ЖК УРСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Відповідно до ст. 129 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Згідно зі ст. 65 ЖК Української РСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Позивач посилається на вищевказану норму закону, а також вказує, що була фактично вселена в житлове приміщення, фактично проживає з 2005р., відкрито користується житловим приміщенням, не порушує правила та умов співмешкання, сплачує свою частку за житлово-комунальні послуги. Однак, доказів, що вітчиму позивача [PERSON] та його родині надавався одрер на вселення у вказаний гуртожиток позивач не надає. Проживання за договором оренди в гуртожитку (строк дії якого закінчився) не є підставою для визнання за орендарем права користування орендованим приміщенням, оскільки він є строковим та по його закінченню не виникає право постійного користування. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 4 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування). В той же час, із матеріалів справи вбачається, що позивач має зареєстроване місце проживання за адресою [ADDRESS] , а тому підстави для реєстрації в [ADDRESS] та [ADDRESS] відсутні. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд, оцінивши всі надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі матеріалів, вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки є безпідставним та необгрунтованим.

Outcome: dismissed