Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

І. Виклад позиції позивачів та відповідачів. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . У свою чергу матір?ю [PERSON] була [PERSON] , яка відповідно являється її бабусею. За життя [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули право власності на будинковолодіння розташоване за адресою [ADDRESS] , який їм належав в рівних частках, а саме: по 1/3. [INFO] померла [PERSON] , на день смерті якої з нею за вищезазначеною адресою були зареєстровані на проживали [PERSON] , [PERSON] та позивач. Так [PERSON] все своє майно заповідала позивачу згідно заповіту від 22.12.1999. [INFO] помер [PERSON] , на момент смерті якого з останнім по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON] та позивач. Заповіт від нього не посвідчувався, а тому спадкоємцями після його смерті являються дружина та дочка. [INFO] померла [PERSON] , яка все своє майно згідно заповіту заповідала позивачу, яка на момент відкриття спадщини була зареєстрована та проживала у будинку [ADDRESS] разом з [PERSON] 24.12.2021 позивач звернулась до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті своїх батьків та бабусі, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування на будинковолодіння, оскільки останнє зазнало змін, які проводились без дозвільної документації. Наведена обставина перешкоджає позивачу належно оформити свої спадкові права. На обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на норми ст. ст. 534, 549 ЦК України 1963 року, ст. ст. 392, 1216, 1217, 1225, 1233, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 120-126 ЦК України 1963 року. Підгайчиківська сільська рада правом подання відзиву не скористались. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.12..2022 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. За клопотанням позивача витребувано у Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори спадкові справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд ухвалою від 16.02.2023 за клопотанням представника позивача витребував у ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» інвентарну справу на житловий будинок [ADDRESS] . Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.03.2023 підготовче провадження у цивільній справі №346/5022/22 за вищезазначеним позовом закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача\~ [PERSON] під час судового розгляду заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримала повністю, просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надали суду заяву, в якій просять проводити судовий розгляд за їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю. Суд, розглянувши заяву відповідача про розгляд справи у їх відсутність, вважає за можливе розглядати справу за відсутності учасників справи, які не з`явились, на підставі наявних у суду матеріалів відповідно до положень ч. 3 ст.\~211 та ст. 223 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження від 05.12.1959 серія [NUMBER] ). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 24.04.2018 №00020019099 дошлюбним прізвищем позивача [PERSON] є « [PERSON] ». Дошлюбним прізвищем [PERSON] є « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про одруження від 20.12.1955 серія [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження від 18.06.1951 серія [NUMBER] матір`ю [PERSON] є [PERSON] . На підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 08.11.2001 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах (по 1/3) належить на праві спільної часткової власності будинок [ADDRESS] . З виписки з інвентаризаційних матеріалів від 08.11.2016 вих. №57321 вбачається, що загальна площа вищезазначеного будинку змінилась з 95,3 кв.м. на 135,5 кв.м., житлова з 59,59 кв.м. на 81,0 кв.м. у зв`язку з прибудовою, яка побудована без дозвільних документів. Також з виписки та технічного паспорту на будинковолодіння [ADDRESS] можна зробити висновок, що останнє складається на дату інвентаризації з житлового будинку літера «А» загальною площею 135,5 кв.м., житловою площею 81,0 кв.м., навісу літера «Б», стодоли літера «В», сарай літери «Г», «Д», криниці №1, огорожі №№2-4 [PERSON] померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації актів про смерть 28.06.2003 зроблено запис за №24 (свідоцтво про смерть від 28.06.2003 серія [NUMBER] ). Згідно довідки Підгайчиківської сільської ради від 03.10.2022 №325 на момент смерті [PERSON] з нею за адресою [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON] (зять), [PERSON] (дочка), [PERSON] (онука). Відповідно до заповіту від 22.12.1999 [PERSON] все своє майно заповідала [PERSON] . З матеріалів спадкової справи №1104/2004 після смерті [PERSON] вбачається, що [PERSON] на підставі заповіту прийняла спадщину після смерті [PERSON] , про що свідчать свідоцтва про прийняття спадщини. Інші спадкоємці для прийняття спадщини не звертались. [PERSON] помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації актів про смерть 09.11.2004 зроблено запис за №23 (свідоцтво про смерть від 09.11.2004 серія [NUMBER] ). Відповідно до матеріалів спадкової справи №444/2005 після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини за законом звернулись [PERSON] (дочка) та [PERSON] (дружина). У свою чергу [PERSON] отримала свідоцтва про прийняття спадщини за законом після смерті батька на земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , про що свідчить відповідна заява. Згідно довідки Підгайчиківської сільської ради від 03.10.2022 №326 на момент смерті [PERSON] з ним за адресою [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка). [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №16 (свідоцтво про смерть від 28.07.2015 серія [NUMBER] ). Згідно довідки Підгайчиківської сільської ради від 03.10.2022 №324 на момент смерті [PERSON] з нею за адресою [ADDRESS] була зареєстрована та проживала [PERSON] (дочка). Відповідно до заповіту від 31.10.2005 [PERSON] все своє майно та належні їй права заповідала [PERSON] . З матеріалів спадкової справи №112/2016 після смерті [PERSON] вбачається, що [PERSON] отримала свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. З постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.12.2021 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на будинковолодіння [ADDRESS] , оскільки оскільки загальна та житлова площа будинку змінилась у зв`язку з побудованою спадкоємцями без дозвільної документації прибудовою. Згідно виписки з погосподарської книги №3 Загайпілської сільської ради за 2020-2022 роки рік побудови домогосподарства по [ADDRESS] , тоді як загальна площа становить 87,1 кв.м., житлова 52,5 кв.м. ІV. Нормативно-правове обґрунтування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України). Норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01.07.2003 і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст. ст. 529-531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01.01.2004, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. З урахуванням тієї обставини, що [PERSON] померла у 2003 році, а спадщина після її смерті була прийнята [PERSON] того ж року шляхом фактично вступу в управління майном після смерті спадкодавця застосуванню підлягають саме норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. С падкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст. 525 ЦК УРСР 1963 року). Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР 1963 року). Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом (ст. 534 ЦК УРСР 1963 року). Відповідно до правил ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Отже, з урахуванням того, що [PERSON] , на ім?я якої було оформлено заповіт вступила у володіння та управління спадковим майном після смерті [PERSON] в 2003 року, оскільки була зареєстрована та проживала за однією адресою з останньою, тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Оскільки [PERSON] та [PERSON] померли після [INFO] , відповідно набуття спадщини після смерті останніх врегульовано нормами Цивільного кодексу України. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України (перша черга спадкоємців) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268\~ЦК\~України). Спадкоємець, який отримав спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, що передбачено ч. 1 ст. 1296 ЦК України. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Згідно зі\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 331 ЦК України\~регулює питання набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва: право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. За змістом ст. ст. 316,\~317 ЦК України\~право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до п. п. 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (ч. 1 ст. 376 ЦК України), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо будівництво здійснювалося згідно з законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Частиною 3 ст. 331 ЦК України визначено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). V. Оцінка суду. З урахуванням вищезазначених вимог законодавства, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] , як власника 1/3 частини спірного домоволодіння відкрилась спадщина на вищезазначене майно в тому числі, спадкоємцем за заповітом щодо якого є лише позивач, яка на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала з нею за однією адресою, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, проте свідоцтво не отримала, що у свою чергу не позбавляє прав на спадкове майно. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] . Спадкування після смерті останнього, про що свідчать досліджені судом докази, відбувалось за законом. Так із заявами про прийняття спадщини звернулись позивач (дочка) та [PERSON] (дружина), спадкоємці першої черги, які прийняли спадщину шляхом фактичного проживання зі спадкоємцем на момент смерті останнього, а тому також вважаються такими, що з дотриманням строків, визначених ЦК України прийняли спадщину, проте свідоцтво про право власності не отримали, що у свою чергу не є перешкодою для набуття права власності в порядку спадкування або підставою для позбавлення відповідних прав на спадкове майно. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у строки визначені ЦК України не звертались, як і не були зареєстровані зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , також відкрилась спадщина у виді 1/3 частини спірного домоволодіння. На момент смерті спадкодавця з нею була зареєстрована і проживала позивач, на ім?я якої [PERSON] було складено заповіт. [PERSON] з дотриманням строків та порядку, визначених діючим законодавством прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , якій на момент смерті належала частина домоволодіння згідно свідоцтва про право власності, а також частина домоволодіння, отримана в порядку спадкування після смерті чоловіка (батька позивача) [PERSON] . Відповідно позивач як спадкоємець за заповітом і єдина особа, яка звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, вважається такою, що має правові підстави для набуття права власності після смерті останньої. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , оскільки вони на праві спільної часткової власності були єдиними власниками будинку [ADDRESS] , а тому позивач обґрунтовано заявила вимогу про визнання права власності в порядку спадкування після смерті останніх. Перешкоди ж в оформленні своїх спадкових справ [PERSON] , що мало своїм наслідком необхідність звернення до суду, стала наявність самовільної добудови будинку [ADDRESS] , дозвільні документи на яку відсутні. Оцінюючи вимоги позивача про визнання права власності на будинковолодіння з урахуванням здійсненої перебудови, суд зауважує наступне. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Не набувають такого права і спадкоємці цих осіб. Право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва. Наведена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.05.2021 справа №127/5819/20. Верховний Суд України у постанові від 04.12.2013 у справі №6-130цс13 сформулював правову позицію згідно з якою у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України\~самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а і об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності. При цьому в постанові\~від 06.03.2019 у справі №361/4685/17 Верховний Суд\~зауважив, що норма ч. 1 ст. 376 ЦК України\~застосовується також і до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої він набуває нових якісних характеристик. Верховним Судом у постанові від 15.04.2020 у справі №307/3957/14-ц звернуто увагу на те, що внаслідок самочинного будівництва у вигляді реконструкції\~об`єкт нерухомого майна втрачає тотожність із тим, на який власником було отримано право власності. Аналогічні висновки містить і постанова Верховного Суду від 07.07.2021 справа №235/6807/20. Верховним Судом у постанові від 09.06.2020 справа №347/2273/17 зазначено, що якщо будівництво об`єкта нерухомого майна здійснювалося згідно із\~законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини на підставі ст. 1216 ЦК України. Враховуючи викладене Верховний Суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції, стосовно визнання права власності на господарські будівлі як обов`язкову частку в спадщині після смерті дочки як це визначено в інвентаризаційній справі, на які у встановленому законом порядку мала право спадкодавець. Так судом встановлено, що будинковолодіння було набуте [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у власність 08.11.2001 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, дата забудови 1958 рік, проте після 2001 року останнє зазнало змін внаслідок здійснення прибудови до будинку, яка істотним чином вплинула на його технічні характеристики, зокрема загальна площа будинку збільшилась з 95,3 кв.м. на 135,3 кв.м., оскільки було створено нове приміщення в будинку, змінилась як площа забудови так і геометричні розміри будинку. Таким чином внаслідок самочинного будівництва у вигляді добудови, житловий будинок втратив тотожність із тим, на який\~\~ [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] \~було отримано право власності\~за свідоцтвом від 08.11.2001. Посилання представника позивача на ту обставину, що відсутні беззаперечні відомості про те чи була проведена добудова після 2001 року, не може свідчити про те, що здійснена перебудова здійснювалась з дотриманням закону. Таким чином з урахуванням викладеного можливе визнання права власності в порядку спадкування за позивачем лише на будинковолодіння, належного [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 08.11.2001 без урахування здійсненої добудови. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позовної заяви судом не вживались, відповідні клопотання від учасників справи не поступали. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Сторонами клопотання про перерозподіл судових витрат не заявлялось. На підставі викладеного,

Outcome: partial