Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

05.10.2018 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача 17054 грн. 62 коп., в тому числі: 500 грн. 00 коп. - основного боргу, 175 грн. 00 коп. проценти за договором, 14600 грн. 00 коп. пеня за договором, а також судові витрати по справі у розмірі 1779 грн. 62 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.09.2014 року відповідач уклав з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» Кредитний договір №140905-103401 та отримав кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. Згідно умов договору, відповідач зобов`язався повернути отримані кошти, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 175 грн. 00 коп., що разом складає 675 грн. 00 коп., у строк до 18.09.2014 року. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих зобов`язань, відповідно до умов Кредитного договору №140905-103401 виникла заборгованість, яка станом на 17.09.2018 року складає 15275 грн. 00 коп., з яких: 500 грн. 00 коп. сума основного боргу; 175 грн. 00 коп. проценти за договором; 14600 грн. 00 коп. пеня за договором. 29.01.2019 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Ухвалою суду від 03.08.2021 року вищевказане заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду. 10.10.2022\~року цивільна\~справа за\~вищевказаним позовом\~згідно протоколу\~повторного автоматизованого\~розподілу судової\~справи між\~суддями на\~підставі розпорядження\~керівника апарату\~суду від\~10.10.2022\~року у\~зв`язку з\~перебуванням судді\~Чернової Н.В.\~у відпустці\~для догляду\~за дитиною\~до досягнення\~нею трирічного\~віку,\~надійшла у\~провадження судді\~Попова В.В.\~ \~ \~ \~ Представник позивача у судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача до судового засідання також не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві, а також врахувати заяву про застосування позовної давності. Так, у поданому 28.09.2021 року відзиві, представник відповідача зазначає, що відповідач не підписував договір, що свідчить про відсутність вільного волевиявлення на укладення договору та про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Також, посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові по справі №342/180/17 від 03.07.2019 року, вважав, що не можна вважати складовою частиною кредитного договору умови та правила, тарифи обслуговування та правила надання банківських послуг, оскільки вони не підписані відповідачем. Матеріали справи не містять істотних умов та підпису відповідача щодо них, тому договір є нікчемним. Разом з тим, у поданій заяві про застосування позовної давності, представник відповідача зазначив, що після 18.09.2014 року позивач знав про порушення права та мав можливість звернутись до суду про стягнення заборгованості, проте таким правом не скористався, тим самим пропустив строк позовної давності. У зв`язку з чим просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, 05.09.2014 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем було укладено Кредитний договір №140905-103-401, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. на строк до 18.09.2014 року. Згідно п. 3.3 Кредитного договору, відповідач зобов`язаний повернути кредит у розмірі 500 грн. 00 коп., а також сплатити проценти у розмірі 175 грн. 00 коп., разом 675 грн. 00 коп. Пунктом 6.2 Договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту позичальник сплачує неустойку у вигляді пені з розрахунку 2% від суми кредиту за кожен день прострочення платежу за Кредитним договором (а.с.5-6). Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування грошовими коштами, відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Згідно\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2\~ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 3 ст. 549\~ЦК України\~пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. Так, з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, судом встановлено неналежне виконання відповідачем зобов`язань відповідно до умов Кредитного договору №140905-103401, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 17.09.2018 року становить 15275 грн. 00 коп., з яких: 500 грн. 00 коп. сума основного боргу; 175 грн. 00 коп. проценти за договором; 14600 грн. 00 коп. пеня за договором (а.с.9-33). Суд не бере до уваги посилання представника відповідача, на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові по справі №342/180/17 від 03.07.2019 року, оскільки у справі, яка перебувала на розгляді Великої Палати Верховного Суду, мова йшла про договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах (Пам`ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи), який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Проте, Кредитний договір, укладений між позивачем та відповідачем 05.09.2014 року, укладений у простій письмовій формі, містить у собі істотні умови, які сторони узгодили між собою та затвердили підписами. Щодо посилань представника відповідача на пропуск позивачем строку давності для звернення до суду із даним позовом, суд зазначає наступне. Згідно положень ст.ст. 256, 257\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Так, згідно п. 9.2 Розділу №9 сторони домовились, що позовна давність становитиме десять років. Договір підписано сторонами без застережень. Справжність підпису відповідачем не оспорювалась. Таким чином, суд вважає, що позивач звернувся до суду із даним позовом в межах позовної давності, відтак відсутні підстави для застосування наслідків спливу позовної давності. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними, допустимими та достатніми доказами, твердження представника відповідача, викладені у наданому до суду відзиві не знайшли підтвердження та спростовані наявними в матеріалах справи доказами, відтак суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, в межах суми боргу, підтвердженою розрахунком заборгованості, а саме у розмірі 15275 грн. 00 коп. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають також стягненню витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1578 грн. 14 коп. (а.с.1). На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial