Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 січня 2023 року звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 14 липня 2007 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають спільних дітей: доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Доньки проживають з нею та перебувають на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньок добровільно не надає. Вважає, що оскільки він є працездатним, має постійну роботу та стабільний дохід, задовільний стан здоров`я, інші особи на його утриманні відсутні, то зобов`язаний приймати участь в утриманні доньок і має можливість сплачувати аліменти в судовому порядку в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягненням дітьми віку повноліття. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі /а.с. 24/. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі /а.с. 26/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки в підготовчому засіданні встановлено, що відповідач визнає позов, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливо ухвалити рішення за результатами підготовчого засідання. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В підготовчому засіданні установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони з 14 липня 2007 року перебували в шлюбі /а.с. 9/, від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , походження дітей від відповідача підтверджується відповідними записами у свідоцтвах про їх народження /а.с. 6-7/. Відповідно до довідок управління соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації № 5903-5001194154, 5903-5001663418, 5903-7500064645 від 19 квітня 2022 року [PERSON] разом із доньками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , взята на облік, як внутрішньо переміщені особи за адресою: [ADDRESS] /а.с. 5-7/. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Сторони не дійшли згоди про добровільну участь відповідача в матеріальному утриманні доньок, що відповідачем не спростовано. Тому відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позовні вимоги, є працездатним, хронічних захворювань не має, інші зобов`язання за виконавчим документом відсутні, тому має можливість сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою. Суд, стягуючи аліменти з відповідача, виходить із встановлених у судовому засіданні фактів, та роз`яснює статтю 192 СК України, якою передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При зверненні до суду позивачка звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору на користь держави в сумі 1073,60 грн за позовною вимогою майнового характеру.

Outcome: approved