Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказала, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.05.2012, виданого Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника» м.Димитров Донецької області, вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Вона зареєстрована за вказаною адресою з 15.12.1993 року. 8 вересня 2020 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] та після реєстрації шлюбу 10.12.2020 року зареєструвала у вказаній квартирі відповідача. Сімейне життя з відповідачем не склалося та більше року тому відповідач пішов з її квартири та мешкає окремо. Добровільно розірвати шлюб відповідач не погоджується, тому у грудні 2022 року вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. З грудня 2021 року і до теперішнього часу відповідач за місцем реєстрації не мешкає, проживає за адресою: [ADDRESS] . Вона самостійно сплачує комунальні послуги, які фактично нараховуються на зареєстрованих у квартирі осіб, відповідач не приймає у цьому участі. Це все негативно впливає на її фінансовий стан. Вона просила відповідача самостійно знятися з реєстрації у зазначеній квартирі, однак він зробити це у добровільному порідку відмовляється. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.10, 11, 12). Згідно довідки Відділу ведення Реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 04.01.2023 року № 13, в квартирі [ADDRESS] з 10.12.2020 зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Згідно з актом від 04.01.2023, складеним Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Корал» міста Мирнограда, було проведене обстеження сім`ї [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що її чоловік [PERSON] , 1960 року народження, зареєстрований за вказаною адресою, але з 1 грудня 2021 року по теперішній час не проживає за вказаною адресою (а.с. 14). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони мешкають в будинку [ADDRESS] і є сусідками позивачки, яка мешкає в квартирі [ADDRESS] . Раніше з позивачкою мешкав її чоловік [PERSON] , але з грудня 2021 року по теперішній час він не проживає за вказаною адресою, мешкає окремо. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] вже більше року. Поважних причин не проживання відповідача у цій квартирі судом не встановлено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved