Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 серпня 2019 року [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] у Кременчуцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №28. Від шлюбу дітей не мають. Спільного майна не набули. Шлюбно-сімейні відносини припинили 09 березня 2021 року. [PERSON] залишила їх спільне місце проживання, після чого вони не цікавилися життям один одного. Причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб, укладений між ним, [PERSON] , та [PERSON] . Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.11.2021 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без руху. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.03.2022 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу визнано неподаною та повернуто позивачу. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.03.2022 року повернуто [PERSON] заяву про забезпечення доказів. Постановою Полтавського апеляційного суду від 20.09.2022 року задоволено апеляційну скаргу [PERSON] на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.03.2022 року про повернення позовної заяви. Скасовано ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.03.2022 року, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Залишено без задоволення апеляційну скаргу [PERSON] на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.03.2022 року про повернення заяви про забезпечення доказів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.10.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~хоча про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлялася\~належним чином\~за останнім\~відомим зареєстрованим\~місцем проживання та шляхом публікації оголошення на веб-сайті Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте [PERSON] не повідомила причини неявки, не зверталася із заявою про відкладення розгляду справи до суду. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280\~ЦПК\~України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст.280 ЦПК України та враховуючи, що позивач не має наміру вирішити спір з відповідачем шляхом мирного врегулювання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Кременчуцькому районному відділі державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №28. Цей факт підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14 серпня 2019 року. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 09 березня 2021 року не підтримують шлюбні відносини з підстав відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обов`язки подружжя, непорозумінь, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3, ч.4 ст.56 СК України). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст.112\~СК\~України,\~суд з`ясовує\~фактичні\~взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере\~до\~уваги наявність\~малолітньої\~дитини,\~дитини\~з інвалідністю\~та інші\~обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до положень ст.141\~ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved