Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , 1958 року народження, у зв`язку з чим виконавчим комітетом Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було видано свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. За життя [PERSON] заповіт на все своє майно складено не було. Після смерті [PERSON] із спадкоємців першої черги залишились дочка [PERSON] та син [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги після [PERSON] не залишилось. У встановлений шестимісячний строк позивач прийняла спадщину свого батька [PERSON] шляхом подачі заяви до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, на підставі якої була заведена спадкова справа № 450/2014, що підтверджується листом нотаріальної контори. Відповідач [PERSON] користуючись своїм правом відмовився від своєї частини спадщини на користь позивача [PERSON] , що підтверджується заявою № 1571 від 11.11.2014 р. та листом нотаріальної контори. Після прийняття спадщини, з метою оформлення своїх спадкових прав та тримання свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно позивач звернулась до державного нотаріуса. Однак, Державним нотаріусом Києво- Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В. М. 12.09.2018р. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відмова у видачі свідоцтв про право на спадщину мотивована тим, що позивач не надала документи, що підтверджують право власності померлого [INFO] [PERSON] на вказане вище спадкове майно. У зв`язку з наведеним, позивач, для отримання спадщини свого батька, [PERSON] змушена звернутися з даним позовом до суду. Враховуючи вищевикладене, просила суд визнати право власності в порядку спадкування за законом після батька [PERSON] , а саме на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] ; на 1/5 частину права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Тараса Шевченка, на території Горенецької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, розміром 1,85 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії PH №326523 виданого Києво-Святошинською районною державною адміністрацією, зареєстрованого 15.09.2001 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на прав на земельну частку (пай) за №684; на 1/5 частину майнового паю у загальному пайовому фонді КСП імені Тараса Шевченка, Горенецької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії КИ-ХІІІ №1204277 виданого Горенецькою сільською радою 29.08.2002 р.; на земельну ділянку площею 0,0801 га ведення особисто селянського господарства, що розташована на території Горенецької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222482000:06:002:0310, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №688869 від 21.02.2001 р., що виданий Києво-Святошинською районною державною адміністрацією; на земельну ділянку площею 0,131 га ведення особисто селянського господарства, що розташована на території Горенецької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222482000:05:001:0137; на земельну ділянку площею 0,0155 га ведення особисто селянського господарства, що розташована на території Петрушківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222482000:03:003:0321. Ухвалою від 26.02.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Розпорядження керівника апарату суду №564 від 18.10.2021 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями справу передано судді Ковальчук Л.М. Ухвалою суду від 13.10.2021 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 25.01.2021 року витребувано від Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] , 1958 року народження. 11.07.2022 року на виконання ухвали суду від 25.01.2021 року надійшла спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] , 1958 року народження. Ухвалою суду від 11.07.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити в повному обсязі. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , 1958 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Після смерті [PERSON] із спадкоємців першої черги залишились дочка [PERSON] та син [PERSON] . Також, після смерті [PERSON] із спадкоємців другої черги залишилась сестра [PERSON] . Відповідач [PERSON] користуючись своїм правом відмовився від своєї частини спадщини на користь позивача [PERSON] , що підтверджується заявою № 1571 від 11.11.2014 р. та листом нотаріальної контори. Таким чином, позивач має право на спадкування майна померлого батька в першу чергу. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За нормою частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України). Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Як підтверджується матеріалами спадкової справи №450/2014, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою, 11.09.2014 року [PERSON] звернулася до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON] . 12.09.2018 року Державним нотаріусом Києво - Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В. М. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки, згідно п.4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача спадщини на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правоустановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, однак спадкоємцем не надано правоустановлюючих документів, що підтверджують право власності померлого [INFO] [PERSON] на вказане спадкове майно. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За змістом цієї норми цивільне право підлягає захисту в разі, коли сторони не перебувають між собою в зобов`язальних відносинах, і при цьому має місце його реальне оспорювання учасником цивільних відносин, унаслідок чого власник майна (у цьому випадку позивач) не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з існуванням сумнівів або претензій щодо спірного майна з боку третіх осіб. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після померлого [PERSON] , однак, у зв`язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. ( ст.2 Цивільного процесуального кодексу України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.. (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову та визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на: частину житлового будинку загальною площею 70,6 кв.м. житловою площею 46,9 кв.м., з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] ; Земельну ділянку площею 0,0901 га, цільове призначення-ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222482000:06:002:0310, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 688869 від 21.02.2001 року; Земельну ділянку площею 0,131 га, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222482000:05:001:0137. На підставі викладеного та

Outcome: partial