Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

У жовтні 2022 року позивач [PERSON] , в особі свого представника адвоката Кононенко А.А., звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу, згідно якої просила розірвати шлюб зареєстрований 21 листопада 2020 року Відділом державної реєстрації цивільного стану по Слобідському та Основ?янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 536. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 21 листопада 2020 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 536. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. У шлюбі з відповідачем перебувають більше року, однак останнім часом сімейні відносини погіршилися. [PERSON] зазначила, що у них з чоловіком різні характери, погляди на життя. На даний час проживають окремо, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Позивач вказує, що сімейні стосунки у подружжя не склалися, тому що вони мають різні погляди на життя. Шлюбні відносини фактично припинені, подружні почуття втрачені, кожний з подружжя живе особистим життям. Причинами розпаду сім`ї стали: втрата любові та взаємної поваги, відсутність порозуміння та спільних інтересів. Після розірвання шлюбу просила прізвище залишити « [PERSON] ». Стягнути з відповідача понесені судові витрати. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2022 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу направлено за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова. Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями - 03 лютого 2023 року вищевказана позовна заява розподілена судді Труханович В.В. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Призначено судове засідання. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, відповідач позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 21 листопада 2020 року сторони: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який зареєстрований 21 листопада 2020 року Відділом державної реєстрації цивільного стану по Слобідському та Основ?янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 536, та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 4). В шлюбі у позивача та відповідача народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис № 1218 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 травня 2021 року. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно з ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час судового розгляду судом з`ясовані причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, члени якого проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спорів про визначення місця проживання дитини немає. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача, малолітньої дитини та відповідача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін. З огляду на викладене, шлюб підлягає розірванню, а позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved