Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що з додатку «Дія» йому стало відомо про існування виконавчого напису нотаріуса №75583, вчиненого 31.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК Авансар» заборгованості за кредитним договором № 200396634 від 02.12.2015 року, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] , в загальній сумі 48822,10 грн. Жодних заборгованостей по кредитам а ні з ПАТ «Банк Михайлівський», а ні з ТОВ «ФК Авансар» у нього не існує, договори кредиту з вказаними компаніями він не укладав. Жодних повідомлень, розрахунків та вимог про сплату кредиту він не отримував. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено із грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, та виданий за кредитним договором, який нотаріально не посвідчувався. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 75583, вчиненого 31.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК Авансар» заборгованості в загальній сумі 48822,10 грн. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача - ТОВ «ФК Авансар»» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши подані суду докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 31.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №75583, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Авансар» суми заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 48822,10 грн. 09.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качуркою В.В. на підставі виконавчого напису №75583 від 31.05.2021 року відкрито виконавче провадження № 69586778 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Авансар» суми в загальному розмірі 48822,10 грн. Вирішуючи спірне питання суд виходить з того, що відповідно до ст.. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За правилами ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно пункту 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення до Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки в судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім того, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Приймаючи до уваги вище наведені вимоги Закону в суду є всі підстави вважати, що на час вчинення виконавчого напису безспірність заборгованості за кредитом не була встановлена, кредитний договір не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому суд приходить переконання, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства. Згідно ст.. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в сумі 992,40 грн. Згідно ст.. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved