Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язати Дівичківську сільську раду зареєструвати місце проживання [PERSON] у квартирі яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що її чоловік [PERSON] був військовослужбовцем та 13.12.1994 отримав квартиру [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат, житловою площею 27,2 кв.м. Підставою для отримання цієї квартири був ордер №97 від 13.12.1994 виданий для проживання [PERSON] з родиною. Позивач і [PERSON] перебували в шлюбі з 04.03.1989 року. В момент заселення в квартиру [ADDRESS] , родина [PERSON] складалася з його дружини (позивача по справі) та їх дитини [PERSON] 1990 року народження. 18.08.2010 позивач змінила місце реєстрації для здійснення догляду за свекром [PERSON] , який у зв`язку із хворобою, потребував цілодобового догляду. [INFO] [PERSON] помер. За життя він не приватизував надану у користування квартиру. [PERSON] усно зверталась до Дівичківської сільської ради з питання користування квартирою [ADDRESS] , і їй повідомили, що наймач квартири її чоловік помер, а вона право користування втратила. Позивач вважає, що відповідач безпідставно позбавив її права користування квартирою та звернулась до суду посилаючись на статті 47, 48 Конституції України, статті 29, 810, 812, 813, 822 ЦК України та статті 51, 58, 61, 64 та 65 ЖК УРСР. Представник відповідача надіслала на адресу канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому заперечила щодо заявлених вимог та просила відмовити у задоволенні позову. У поданому відзиві [PERSON] зазначає, що позивач дійсно була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ніхто з числа осіб, на кого видавався ордер фактично не проживають у квартирі упродовж багатьох років. Разом з викладеним вказує на те, що ордер для проживання в спірній квартирі видавався Міністерством оборони України, а не органом місцевого самоврядування. Позивач не проживала в квартирі понад 10 років у зв`язку з тим, що вибула для постійного місця проживання і іншу місцевість, а тому втратила право користування жилим приміщенням. З 22.09.2021 року позивач зареєструвала право власності на житловий будинок та земельну ділянку к.н.3222410300:01:053:5268 за адресою: [ADDRESS] . Позивач та відповідач до суду не прибули. Відповідно до заяв поданих до суду, просили розгляд справи проводити за їх відсутності за наявними у справі доказами. З поданих суду письмових доказів вбачається наступне. [PERSON] та [PERSON] з 04.03.1989 і на момент видачі ордеру №97 від 13.12.1994 перебували в шлюбі, що підтверджується фотокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та фотокопією ордеру №97 від 13.12.1994 року (а.с. 13,14). З фотокопії\~ордеру також\~вбачається,\~що він\~надавався [PERSON] \~і його\~родині яка\~складається із\~дружини та\~сина.\~Ордер надає\~право на\~заняття житлової\~площі (27,2\~кв.м.),квартири [ADDRESS] . Факт смерті [PERSON] позивач підтверджує фотокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.11.2020 (а.с.15). Фотокопія довідки №20 від 11.01.2023 видана виконкомом Дівичківської сільської ради Київської області свідчить про період проживання позивача у квартирі право на користування якою оспорюється: з 01.03.1995 по 18.08.2010 (а.с. 17). Фотокопія картки прописки, що надана позивачем свідчить про те, що [PERSON] не тільки проживала у квартирі [ADDRESS] , а й була там зареєстрована і знята з реєстрації 18.08.2010 (а.с.18-19). З 27.08.2010 [PERSON] у зв`язку із зміною місця проживання і переїздом до м. Боярка Київської області, зареєструвалась по [ADDRESS] , що підтверджується штампом про реєстрацію в паспорті позивача, копія якого додана до позовної заяви (а.с.11). У відповідь на адвокатський запит, сільський голова с. Дівички повідомив, що квартира за адресою:\~ [ADDRESS] \~знаходиться на\~балансі КП\~«Житлово-комунального\~господарства Дівичківської\~сільської ради».\~Ордер іншим\~особам,\~окрім [PERSON] \~не видавався\~(а.с.20). \~ \~ \~ \~Також, стороною відповідача надано суду в підтвердження наявності у позивача іншого житла Інформаційні витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, з якого вбачається що [PERSON] має у власності домогосподарство (житловий будинок та земельну ділянку в м. Боярка) (а.с. 44-45). Суд, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Право на забезпечення громадян житлом гарантовано ст.47 Конституції України. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка просить визнати за нею право користування житловим приміщенням, а фактично ставиться питання про поновлення договору найму житлового приміщення, визнання її наймачем шляхом пред`явлення позовних вимог про визнання за нею права на користування житлом. Постановою Пленуму Верховного суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено судам, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання,\~чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Ордер №97, який став підставою для вселення (зайняття) квартири у військовому містечку в с. Дівички був виданий [PERSON] та його родині 13.12.1994. Судом встановлено, що [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] у період з 01.03.1995 по 18.08.2010. З 18.08.2010 року позивач переїхала і зареєструвалась у [ADDRESS] , де зареєстрована та проживає і дотепер. Ці обставини підтверджені доказами і визнані сторонами. Статтею 65 ЖК УРСР встановлено, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Із зазначеного слідує висновок про те, що визначальним при вирішенні питання про право користування житловим приміщенням є не лише сам по собі факт реєстрації в цьому приміщенні, а й факт проживання цієї особи в цьому приміщенні та характер проживання як член сім`ї чи як інша особа, порядок вселення, наявність встановленого порядку користування житловим приміщенням, а також тривалість проживання. Позивач заселилась в квартиру разом із наймачем, як член його родини 01.03.1995, та проживала разом із ним та їх сином за адресою [ADDRESS] до 18.08.2010, після чого виїхала до м. Боярка та знялась з реєстрації у кватирі в с. Дівички. [PERSON] (наймач житла) проживав в квартирі з 01.03.1995 до дня його смерті ( [INFO] ). За життя [PERSON] , питання повернення на житлову площу відсутнього члена сім`ї ( [PERSON] ), нею не ставилось. Поважність відсутності позивача у квартирі [ADDRESS] , як необхідність догляду за хворим свекром, що обставина, що вимусила змінити місце проживання та знятись з реєстраційного обліку у квартирі по [ADDRESS] , не підтверджена з боку позивача жодним доказом. На час пред`явлення позову, а ні [PERSON] а ні члени її сім`ї, не проживають і не зареєстровані у квартирі, право користування якою вона бажає поновити. Квартира [ADDRESS] знаходиться на балансі КП «ЖКГ Дівичківської сільської ради». Відповідно до ч. 5 ст. 16, п.1 п.1 ст. 29, ч. 5 ст. 60 Закону «Про місцеве самоврядування» виконавчий комітет Дівичківської сільської ради здійснює права суб`єкта комунальної власності від імені та в інтересах територіальних громад, має власні повноваження управління в межах, визначеною радою майном, що належить до комунальної власності відповідальних територіальних громад. Відповідно до п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 року реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Відповідно до\~ст.\~107\~ЖК УРСР\~наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. \~ \~ \~ \~Аналогічна позиція висловлена у п. 11 Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу УРСР». У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі наданих доказів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~ \~ \~ \~Таким чином, позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що вона проживала у квартирі [ADDRESS] (навіть тимчасово) після зняття з реєстрації в ній, або ж користувалась нею, з моменту виселення у 2010 році до моменту звернення до суду у 2023 році. Позивач не зверталася із питанням про визнання за нею права найму (оренди) житла до виконавчого комітету Дівичківської сільської ради. Підтвердження перебування позивача на квартирному обліку за місцем знаходження квартири не надано. Позивач в даний час не проживає і не зареєстрована в спірній квартирі. \~ \~ \~ \~За цих обставин, вимога позивача про визнання за нею право користування квартирою не може бути задоволена. \~ \~ \~ \~Вимога, щодо реєстрації місця проживання є похідною від первинної вимоги і також не підлягає до задоволення виходячи із наступного. Окрім відсутності підстав для визнання за позивачем права користування спірним житловим приміщенням, вимога про зобов`язання Дівичківську сільську раду, зареєструвати місце проживання [PERSON] не може бути задоволена, оскільки вона заявлена до сільської ради, однак, як вказувалось вище, це питання віднесено до повноважень виконавчого комітету сільської ради, який підпорядковується сільраді, однак є самостійним органом в контексті вирішення питань зняття/постановлення на реєстраційний облік. Окрім того, особа може зареєструвати своє місце проживання (перебування)\~лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес\~за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Позивач з 27.08.2010 і по день звернення до суду зареєстрована по [ADDRESS] . Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача. На підставі\~викладеного,

Outcome: dismissed