Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Лабик Р.Р., з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі ПрАТ «СК «Провідна»), Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» (далі КП «Одесміськелектротранс») про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що 07 червня 2018 року приблизно о 07:45 год. у м. Одесі по вул. Чорноморського козацтва біля будинку №31 на трамвайних коліях сталася ДТП за участю трамвая марки «Т-М» бортовий номер [NUMBER] , маршрут №7, належний КП «Одесміськелектротранс», цивільно-правова відповідальність власника застрахована в ПРАТ «СК «Провідна», та її чоловіка [PERSON] , [INFO] , який загинув на місці пригоди. Позивач посилаючись, на тяжкі моральні страждання завдані смертю чоловіка, просила стягнути з КП «Одесміськелектротранс» 500\~000,00 грн. моральної шкоди заподіяної смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, з ПРАТ «СК «Провідна» 49\~950,00 грн. страхового відшкодування за заподіяння шкоди життю третіх осіб, а також стягнути з відповідачів 16\~000,00 грн. судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з наданням професійної правничої допомоги Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 травня 2020 року вказану справу передано судді Дяченко В.Г. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 травня 2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Лабик Р.Р. в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. При цьому подали до суду заяву, в якій просили справу розглянути у їх відсутність та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник КП «Одесміськелектротранс» - адвокат Зуєва І.І. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача до КП «Одесміськелектротранс» з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Відзив мотивований тим, що позивачем не надано доказів винуватості в ДТП, яка мала місце 07.06.2018 року, водія трамвая [PERSON] , за такого цивільно-правову відповідальність несе тільки пішохід, а не власник джерела підвищеної небезпеки. В додаткових поясненнях до позовної заяви поданих 19 серпня 2021 року представник відповідача зазначив, що відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 28 вересня 2018 року причиною ДТП є порушення пішоходом [PERSON] вимог п.п.4.7, 4.10, 4.14 «а», «б» Правил дорожнього руху України, тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Також, представник відповідача зазначає, що позивач [PERSON] не є потерпілою у кримінальній справі, докази шлюбу викликають сумніви, для чого заявила клопотання про витребування доказів-актового запису про шлюб. Представник відповідача ПрАТ «СК «Провідна» в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив. В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що 14 березня 2018 року між ПрАТ «СК «Провідна» та КП «Одесміськелектротранс» було укладено Договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №12/1310440/1602/18, яким забезпечено транспортний засіб Трамвай № 4086, зі строком дії з 15.08.2018 року по 15.08.2018 року. 07 червня 2018 року КП «Одесміськелектротранс» повідомило ПрАТ «СК «Провідна» про настання 07.06.2018 року ДТП за участю застрахованого ТЗ-трамвая, бортовий номер 4806. 19 березня 2019 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 49\~950,00 грн., однак останньою не було надано всіх документів, що підтверджують настання страхового випадку й розміру збитку, зазначених у п.11.1 Договору. Просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим\~відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Судом встановлено, що 07 червня 2018 року приблизно о 07:45 год. у м. Одесі по вул. Чорноморського козацтва біля будинку №31 на трамвайних коліях з боку вул. Миколи Плигуна в напрямку пров. Газовий трамвай марки «Т-М» бортовий номер [NUMBER] , рухаючись по маршруту №7, під керуванням воді [PERSON] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , який перетинав трамвайні колії у невстановленому місці з права на ліво за ходом руху трамвая. У результаті ДТП пішохід [PERSON] загинув на місці пригоди. За фактом смерті слідчим СУ ГУНП в Одеській області було зареєстроване кримінальне провадження № 1201860000000448 за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Постановою від 28 вересня 2018 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 1201860000000448 від 07.06.2018 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 ККУ. 19 березня 2019 року позивач звернулася до ПРАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 49\~950,00 грн., однак розрахунок розміру завданої шкоди ПРАТ «СК «Провідна» не здійснило, так як позивачем не надано документів визначених Пунктом 11 Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №12/1310440/1602/18, зокрема : - судове рішення (постанову), що встановлює вину Страхувальника у ДТП, судове рішення, що встановлює зобов`язання Страхувальника відшкодувати заподіяну шкоду та розмір завданого збитку; -у разі заподіяння шкоди життю та (або) здоров`ю потерпілої третьої особи розмір заподіяної шкоди визначається Страховиком на підставі наступних документів : документів, що підтверджують факт перебування на утриманні третьої особи (у разі її смерті) та документів, що підтверджують витрати на поховання у разі смерті потерпілої третьої особи. За змістом ст.ст.12,81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з п.8 ч.2ст.16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За загальними правилами, визначеними ст.ст.1166,1167,1187,1190 ЦК України, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із частиною першою статті 1172\~ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Аналіз норм статей 1187 та 1172 Цивільного кодексу\~України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових(службових) обов`язків на підставі трудового договору(контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі(право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено статтею 1166 ЦК України. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, а на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (незалежно від вини). Суд вважає, що позивачем доведено факт завдання їй шкоди. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 28 вересня 2018 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 1201860000000448 від 07.06.2018 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 ККУ. Відповідно до зібраних у кримінальному провадженні доказів встановлено, що причиною ДТП, яка призвела до спричинення пішоходу [PERSON] смерті, явилися порушення самим пішоходом вимог п.4.7, 4.10,4.14 «а», «б» Правил дорожнього руху України (а.с.31-33, Том 2). При цьому, суд зауважує, що відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності або закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Цивільно-правова відповідальність власника трамвая -КП «Одесміськелектротранс» застрахована в ПрАТ «СК «Провідна». За правилами, передбаченими статтями 979,980,999 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За приписами статті 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до пункту 22.1 статті 22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №885 складеного 21 листопада 1987 року Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, встановлено, що на час смерті, позивач перебувала у шлюбі з потерпілим [PERSON] (а.с.65-66, Том 2). Як зазначалось вище, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспорту трамвая, бортовий номер [NUMBER] застрахована ПРАТ «СК «Провідна». 07 червня 2018 року КП «Одесміськелектротранс» повідомило ПРАТ «СК «Провідна» про настання 07.06.2018 року ДТП за участю застрахованого ТЗ-трамвая, бортовий номер 4806 Таким чином, вимоги позивача в частині\~стягнення з\~ПРАТ «СК\~«Провідна» 49\~950\~грн.\~страхового відшкодування\~за заподіяння\~шкоди життю\~третіх осіб,\~є необгрунтованими, та підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог про стягнення з КП «Одесміськелектротранс» на користь позивача моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди та інше. Судом достовірно встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] перебувала у трудових відносинах з КП «Одесміськелектротранс» (а.с.109, 110,111-112, Том 1). Згідно ст.1172\~ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.1167\~Цивільного кодексу\~України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ст.\~23\~Цивільного кодексу\~України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини і на законодавчому рівні в України, у тому числі частиною другою статті 1166 ЦК України, згідно з якою особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, закріплено дію презумпції моральної шкоди. Тобто, моральна шкода вважається завданою позивачу, якщо відповідачем не доведено належними доказами відсутність його вини у завданні такої шкоди. Представник КП «Одесміськелектротранс» не довів належними та допустимими доказами відсутність вини відповідача в спричиненні позивачеві моральної шкоди. А отже наявні підстави для відшкодування КП «Одесміськелектротранс» моральної шкоди позивачу. В свою чергу факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв`язку із смертю чоловіка встановлений в судовому засіданні. Позивач постійно перебуває у напруженому стані, адже думки про смерть чоловіка не залишають її навіть до теперішнього часу, вона переносить моральні страждання пов`язані з вимушеними змінами у її житті, внаслідок позивач втратила нормальний, спокійний сон, погіршився стан її здоров`я. Між тим розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 500\~000,00 грн., на думку суду достатніми доказами не обґрунтований та не відповідає фактичним обставинам справи. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, при визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, враховує характер та ступінь її завдання, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що дана позовна вимога підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача КП «Одесміськелектротранс» підлягає стягненню 10\~000,00 грн. моральної шкоди на користь позивача. Згідно\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з положень ч.1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі в частині стягнення матеріальної шкоди, та частковому задоволенню в частині стягнення моральної шкоди. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачем заявлені дві позовні вимоги майнового характеру, одна з яких задоволена повністю, а інша частково, тому з відповідача ПрАТ «СК\~«Провідна» підлягає\~стягненню судовий\~збір у\~повному розмірі\~-\~ 840,80\~грн.,\~а \~з КП\~«Одесміськелектротранс» частково у розмірі 1\~051,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial