Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з часу звернення до суду з даною позовною заявою і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що від спільного шлюбу з відповідачем [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , на утримання якого відповідач сплачував аліменти згідно рішення суду. На даний час син навчається у Кременчуцькому льотному коледжі Харківського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю «Авіаційний транпорт», освітньо професійна програма «Аеронавігація», є курсантом другого курсу денною форми навчання, термін навчання до 30.06.2025 року. Позивач зазначає, що шлюб між нею та відповідачем розірвано, син проживає разом з нею. Відповідач працевлаштований, має постійний дохід, не має проблем зі здоров`ям, достатньо забезпечений та має можливість матеріально допомагати сину на період навчання, однак від цього відмовляється, у зв`язку із чим позивач і вимушена звернутись до суду. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29.08.2022 року витребувано докази у зв`язку із клопотанням сторони відповідача. 17.08.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно змісту якого відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. Зазначив, що їхній син [PERSON] дійсно є курсантом Кременчуцького льотного коледжу ХНУВС, однак він навчається на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету, тобто безоплатно. Також оскільки начальний заклад знаходиться у місті Кременчуці, то потреби сина в проживанні в гуртожитку та пов`язаних цим витратах відсутні. Окрім того, як стверджує відповідача [PERSON] , син [PERSON] проживає разом з ним, у зв`язку з чим його потреби придбавати собі продукти харчування або одягу також відсутні. Доказів необхідності придбавати підручники, іншого знаряддя для навчання сина позивачем не наведено. Форменим одягом сина як курсанта забезпечує держава в особі навчального закладу. Крім того, відповідач наголошує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про його спроможність сплачувати аліменти у заявленому неї розмірі. За викладених обставин, просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 29.08.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач [PERSON] наполягає на задоволенні своїх позовних вимог та зазначила наступне. Після розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , їхні спільні сини [PERSON] та [PERSON] залишилися проживати разом з нею, та жодного дня не проживали з батьком. Твердження відповідача про те, що син [PERSON] проживає з ним та не має потреб ані у харчуванні, ані у одягу не відповідає дійсності. Сини проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. На даний час відповідач сплачує аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від заробітку, іншої допомоги не надає. Надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання відмовляється. При цьому, відповідач [PERSON] є співробітником Служби Безпеки України, має постійний стабільний дохід, не має проблем зі здоров`ям, не має будь яких інших утриманців, окрім спільних дітей з позивачем, а так має можливість допомагати у забезпеченні повнолітнього сина у зв`язку з його навчанням, оскільки на даний час позивачем не може усі ці витрати нести самостійно. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Нестеренко А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Гонтар В.М. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі, зазначив, що перебуває на утриманні матері, батько добровільно допомогу не надає, а його мати не в змозі нести всі витрати самостійно. Вислухавши думку позивача [PERSON] та її представника адвоката Нестеренко А.В., представника відповідача [PERSON] адвоката Гонтара В.М., а також думку третьої особи [PERSON] , вивчивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Сторони по справі, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 18.09.2020 року. Від вказаного\~шлюбу сторони\~мають дитину\~-\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.06.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука полтавської області. Як встановлено\~в судовому\~засіданні,\~дитина [PERSON] ,\~ [INFO] , наразі досяг повноліття, він є курсантом 2 курсу Кременчуцького льотного коледжу Харківського Національного університету внутрішніх справ МВС України, за спеціальністю 272 «Авіаційний транспорт», освітньо-професійною програмою «Аеронавігація», денної форми навчання за рахунок коштів державного (регіонального) бюджету, передбачувана дата закінчення навчання 30.06.2025 року. Зазначене вище вбачається із Довідки, виданої 14.07.2022 директором Кременчуцького льотного коледжу Харківського Національного університету внутрішніх справ МВС України Яковлєвим Р. за вих.№2/845. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із частиною 3 статті 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, між сторонами у справі виникли правовідносини щодо реалізації батьківських обов`язків з утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В судовому\~засіданні встановлено,\~що від\~спільного шлюбу\~позивача [PERSON] \~з відповідачем\~ [PERSON] ,\~сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , на якого відповідач сплачує аліменти за рішенням суду, та [PERSON] , [INFO] , на утримання якого відповідач сплачував аліменти згідно рішення суду, але на даний час син - [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття та навчається у Кременчуцькому льотному коледжі, є курсантом другого курсу, термін навчання до 30.06.2025 року. В ході розгляду справи встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] . Згідно довідки про доходи відповідача [PERSON] , виданої 08.09.2022 року 5 управлінням (Міжвідомчого центру спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України, вбачається, що відповідач працевлаштований, достатньо забезпечений та має можливість матеріально допомагати сину на період навчання. Відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України, відповідач [PERSON] за власною ініціативою аліменти не виплачує, в порядку статті 188 Сімейного кодексу України від обов`язку утримувати сина не звільнений. Ненадання матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка навчається і потребує у зв`язку з цим допомоги, є порушенням батьківського обов`язку, передбаченого статтею 199 Сімейного Кодексу України. Щодо твердження відповідача [PERSON] , що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, що продовжує навчання, а також того факту, що позивач та третя особа їхній спільний повнолітній син [PERSON] мають власні доходи, та на думку відповідача частина цих коштів або можливо і вся сума на придбання автомобіля, взяті з аліментів, які він сплачує та сплачував на дітей, суд зазначає наступне. В ході розгляду справи позивачем [PERSON] дійсно було придбано автомобіль Хюндай Соната, державний номерний знак [NUMBER] . Вказане підтверджується копією договору купівлі продажу транспортного засобу №5343/2022/3240051 від 25.06.2022, наданого на виконання ухвали суду про витребування доказів від 24.10.2022 Територіальним сервісним центром МВС №5343 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області. Згідно вказаного договору вартість придбаного автомобіля становить 49\~500 грн. На підтвердження доказів походження коштів для придбання вказаного автомобіля позивачем [PERSON] надано суду копію постанови головного державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Захарченко Н.І. від 13.12.2022 про закінчення виконавчого провадження. Згідно вказаної постанови державного виконавця вбачається, що на примусовому виконанні у відділі виконавчої служби перебував виконавчий лист, виданий 30.03.2021 Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] вартості частини автомобіля Toyota Verso, універсал, двигун об`ємом 2231 см3 дизель, 2009 року виготовлення, в сумі 124934 грн. 54 коп. та витрати на проведення експертизи №99 від 03.08.2020 в сумі 900 грн. Борг стягнуто в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що саме ці кошти, отримані нею в якості стягнення вартості частини майна, що перебувало у спільній сумісній власності подружжя, були використані нею для придбання автомобілю Хюндай Соната, державний номерний знак [NUMBER] . Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження той факт, що позивач використовує кошти, які сплачуються відповідачем в якості аліментів на утримання дітей не за їхнім цільовим призначенням. Щодо заперечень відповідача, які стосуються його твердження про відсутність потреби сина придбавати підручники, інше знаряддя для навчання, одягу, оскільки форменим одягом курсанта забезпечує держава в особі навчального закладу, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що [PERSON] зарахований на денну бюджетну форму навчання, отже саме навчання є безкоштовним, але потреба аліментів пов`язана із специфікою денної форми навчання, яка є перешкодою у влаштуванні повнолітнього [PERSON] на роботу для отримання доходу. Відповідно до відповіді директора Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ МВС України від 25.08.2022 за №7/1044, з 01.09.2021 [PERSON] отримує академічну стипендію та триразове безкоштовне харчування. Також з відповіді вбачається, що форменим одягом курсант [PERSON] не забезпечується. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що повнолітня дитина [PERSON] продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Підстав, які б визначали неможливість надання відповідачем допомоги на утримання сина, що продовжує навчання, в ході судового розгляду не встановлено. Згідно зі статтею 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього [PERSON] , суд приймає до уваги те, що повнолітня дитина навчається за денною формою на бюджетній основі, не має можливості самостійно працювати та забезпечувати себе матеріально, доходів його матері [PERSON] недостатньо для належного утримання сина, також, суд враховує матеріальний стан відповідача, який офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, не має на утриманні будь яких інших утриманців, крім спільних з позивачем [PERSON] дітей, та з якого на утримання спільного з позивачем неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх його заробітків (доходів), тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно. \~ \~ \~ \~На підставі частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, відповідно до якої аліменти на\~дитину присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня пред`явлення\~позову,\~та частини\~2\~ статті 199 Сімейного кодексу України, згідно із якою право на утримання припиняється у разі припинення навчання, суд вважає за необхідне стягувати аліменти на утримання дитини на час її навчання, починаючи з 15.07.2022 року і до 30 червня 2025 року. Оскільки позивач\~звільнена від\~сплати судового\~збору при\~подачі позву\~до суду\~з \~підстав,\~передбачених статтею\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), та з урахуванням положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. - згідно ставок, передбачених вказаним Законом станом на дату ухвалення рішення.

Outcome: partial