Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

30.12.2022 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем народилася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач без домовленості з нею (позивачкою) та без урахування інтересів дитини визначив спосіб виконання свого батьківського обов`язку та щомісячно надає допомогу на утримання дитини в межах 5000-5500 грн. Однак допомога, яку відповідач надає на дитину, абсолютно не співмірна із реальними витратами на дитину. Дитина хворіє, має хронічні захворювання і потребує лікування. Її (позивачки) звернення до відповідача з проханням про надання допомоги на утримання дитини у більшому розмірі були відхилені, тому вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом до суду. 10.01.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 27.01.2023 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , задовольнити частково і стягнути аліменти, які б не перевищували 5000 грн. щомісячно. Відзив мотивує тим, що він (відповідач) в добровільному порядку щомісячно сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 5000-5500 грн., що майже вдвічі більше від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Цієї суми 5000-5500 грн. цілком достатньо для задоволення потреб дитини у в харчуванні, одязі, взутті, гігієнічних засобах, ліках і предметів для навчального процесу. Зазначає також, що крім щомісячних виплат в сумі 5000-5500 грн. він (відповідач) надає і іншу матеріальну допомогу: купляв одяг, взуття, ліки, мобільний телефон, золоті сережки, солодощі, канцелярське приладдя для школи. Крім того, зазначає, що у нього мається нова сім`я, яку йому теж потрібно забезпечувати матеріально. 27.01.2023 р. від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін. Ухвалою від 30.01.2023 р. справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ухвалено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання на 14.02.2023 р. 10.02.2023 р. від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій просить відхилити відзив на позовну заяву, так як відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими вона проживає. Вона (позивачка), як мати з якою проживає дитина, вибрала спосіб стягнення аліментів у частці від доходу її батька. Зазначає, що відповідач, стверджуючи, що розмір аліментів, які він сплачує на дитину є достатнім, не надав жодного належного та допустимого доказу, який би був юридично спроможний довести істинність цього твердження. Також зазначає, що ніякої додаткової матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Акцентує увагу на тому, що спільна з відповідачем дитина має хронічні захворювання та потребує обстеження, лікування, вітамінізованого збалансованого харчування, дитина також має потребу в одязі та в забезпеченні речами, які необхідні дитині для навчання (ранець, зошити, книжки). Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також пояснила, що дитина має захворювання суглобів та очей, кожні три місяці дитина проходить курс лікування в лікарні, на яке витрачається від 4000 до 7000 грн. Загальні витрати на утримання дитини на місяць становлять близько 13500-15000 грн. (це їжа, взуття, одяг, відвідування гуртків, ігрових кімнат). Вона (позивачка) не працює, так як багато часу необхідно приділяти вихованню та лікуванню дитини, її матеріально забезпечує її співмешканець. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та пояснили, що відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку, так як такий розмір аліментів, на думку відповідача, є достатнім для належного утримання дитини. Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідка, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Судом встановлено, що сторони 22.02.2014 року зареєстрували шлюб, який рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.11.2020 р. було розірвано, що підтверджується копією рішення № 583/3727/20 від 06.11.2020 р. (а.с. 13). Від даного шлюбу народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Дитина проживає разом з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Грунської сільської ради № 859 від 13.12.2022 р. (а.с. 8). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до п.17 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів про те, що між позивачем та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину сторони не надали, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує матеріальне становище дитини, яка перебуває на утриманні матері - [PERSON] , яка не працює, власного офіційного доходу не має. Також суд враховує стан здоров`я малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка хворіє, періодично перебуває на стаціонарному лікуванні, потребує постійного приймання лікарських препаратів, що підтверджується виписками з історії хвороби (а.с.11, 14), консультативним висновком від 04.01.2023 р.. Також при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача [PERSON] , який перебуває на службі в Збройних Силах України та отримує грошове забезпечення, розмір якого за грудень 2022 р. становить 115301,36 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 22.02.2023 року № 711, має нову сім`ю - дружину [PERSON] та трьох дітей дружини. З урахуванням всіх цих обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка не надала доказів, що підтверджують обґрунтованість її витрат на дитину, які зумовлюють стягнення аліментів в тому розмірі, який нею зазначений в позовній заяві. Виходячи з розміру грошового забезпечення відповідача, аліменти в розмірі частини його заробітку становитимуть 5498,57 грн. щомісячно, що майже вдвічі перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, встановлений ч.2 ст. 183 СК України, а виходячи з грошового забезпечення відповідача за грудень 2022 року аліменти в розмірі частини його заробітку становитимуть 30178,12 грн. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. Обгрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача щомісячно позивачка посилається на те, що дитина має хронічні захворювання та потребує лікування, і що вона (позивачка) окрім витрат на харчування та одяг дитини, несе також витрати на лікування дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положення статті 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Враховуючи викладене, позивачка не позбавлена права звернутися в суд з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial