Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину. У зв`язку із тим, що останнім часом вони мають різний погляд на життя, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, а шлюб носить лише формальний характер, а відтак позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 19.01.2023 було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Позивач направив суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачка направила на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила суд про їх задоволення. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб, зареєстрований 25.08.2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а/з № 1448), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін у справі на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Сторони мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а/з № 2748), що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ст.ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчить викладене позивачем в заяві, сторони не ведуть спільного господарства та припинили шлюбно-сімейні відносини. Відповідачка подала суду заяву, в якій зазначила про визнання позовних вимог. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до п.13 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073, 60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved