Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

У лютому 2023 року позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що вона має право на отримання спадку за законом щодо померлих сина [PERSON] та чоловіка - [PERSON] . Об`єктом спадкового майна є приватизована квартира [ADDRESS] , загальною площею 55,40 кв.м., яка належала на праві спільної сумісної власності родині - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. [PERSON] зверталась із заявою про прийняття спадщини за померлим [PERSON] та [PERSON] до Першої Чернівецької державної нотаріальної контри , яка відкрила спадкові справи. До цього часу свідоцтво про право на спадщину за померлими сином та чоловіком позивачка позбавлена можливості отримати. Оскільки при перевірці архівних даних Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підтягується інформація про існування обтяження наведеного вище майна у вигляді постанови на арешт та оголошення заборони на відчуження АН №051910 від 28.01.2010р., по зобов`язаннях [PERSON] ( [INFO] ) , яка видана Державним виконавцем Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ Мандзюком О.І. Наявність в архівних даних Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстрованого за № 9459947 від 28.01.2010р. обтяження на спадкове майно у вигляді арешту нерухомого майна позбавляє [PERSON] можливості оформити спадщину та отримати правовстановлюючі документи на квартиру. Тому просила суд зняти арешт з нерухомого майна, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АН №051910 від 28.01.2010 року державного виконавця Шевченківського ВДВС Чернівецького міського управління юстиції Мандзюка О.І. на об`єкт обтяження: квартиру [ADDRESS] власник: [PERSON] [INFO] , зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 28.01.2010 року за №, 9459947 реєстратором Чернівецька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України ( м. Чернівці, вул. Шкільна, 1 , 58008), виключивши із Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна відповідний запис із реєстраційним номером обтяження 9459947. Крім того просила стягнути судові витрати, що складається з вартості правничої допомоги 6000 грн. та судового збору 1073,60 грн. В судове засідання позивачка не з`явилась, від її представника [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендоване повідомлення про отримання судової повістки, наявні в матеріалах справи.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього \~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову.\~\~\~\~\~\~\~\~ Спори про цивільне право, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.\~\~\~\~ Так, судом встановлено, що право власності позивача та спадкодавців на вказане спадкове майно підтверджено Свідоцтвом про право власності від 18.01.2008р. №47358 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18442603 від 09.04.2008р. [PERSON] помер [INFO] , факт смерті підтверджений Свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 23.07.2010р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. Позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини за померлим [PERSON] до Першої Чернівецької державної нотаріальної контри , яка відкрила спадкову справу, що зареєстрована за № 50604288 у Спадковому реєстрі, що підтверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 25879420. [PERSON] помер в жовтні 2021 року, про що 29.03.2022року складено відповідний актовий запис №838. Факт смерті підтверджений Свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 20.04.2022року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ). Позивачка знову звернулась до Першої нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за померлим чоловіком - [PERSON] . 22.04.2022року Першою державної нотаріальною конторою відкрито та зареєстровано у Спадковому реєстрі за номером № 69250623 спадкову справу , що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №68840850 від 22.04.2022року. Відповідно до архівних даних Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підтягується інформація про існування обтяження наведеного вище майна у вигляді постанови на арешт та оголошення заборони на відчуження АН №051910 від 28.01.2010р., по зобов`язаннях [PERSON] ( [INFO] ) , яка видана Державним виконавцем Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ Мандзюком О.І. відповідно до відомостей з єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. З метою зняття накладеного на нерухоме майно арешту позивачка неодноразово зверталася до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці. Згідно листа Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці від 12.10.2022р. № 63566 та листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області від 31.10.2022року №25/298/05.2-05/22 в Автоматизованої системі виконавчого провадження виконавчих проваджень відносно [PERSON] не зареєстровано. Крім того, відповідно до акту від 19.02.2018 року завершені виконавчі провадження та сформовані номенклатурні справи Шевченківського, Першотравневого, Садгірського відділів державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції передані до архіву та знищено. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в\~ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом. За \~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до \~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ухвалюючи рішення, суд враховує, що згідно з ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до\~ ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно ч.5\~ст.59 ЗУ"Про виконавче провадження"\~у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним їй майном, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Крім того згідно із частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно з ч.2 цієї статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачкою [PERSON] та адвокатом Лютіковою Н.О. 10.02.2023 року укладено договір про надання правової допомоги. Клієнт зобов`язується оплатити працю адвоката у розмірі 6000 грн. Позивачкою також додано розрахунок на надані юридичні послуги. Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Тобто суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам судочинства. Таким чином, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Саме інша сторона зобов`язана довести не співмірність заявлених опонентом витрат. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на вищевикладене, зокрема те, що позовні вимоги були розглянуті в спрощеному провадженні, відповідач не перешкоджав у розгляді справи, та позов задоволено,\~суд вважає стягнути з відповідача 3 000 (три тисячі) гривень на правничу допомогу.

Outcome: approved