Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача адвоката Чиляєвої І.А. надійшла позовна [PERSON] до Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.Свої вимоги\~аргументує тим,\~що03.11.2018\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Швець\~Р.О.\~вчинено виконавчий\~напис №\~6584.\~Відповідно до\~його умов\~пропонується звернути\~стягнення на\~майно,\~а саме\~квартиру,\~загальною площею\~50,50\~кв.м,\~житловою площею\~28,10\~кв.м,\~що розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що належить\~на праві\~власності [PERSON] ,\~який є\~боржником за\~кредитним договором\~№ К3B1GK03586585,\~укладеним 31.08.2007\~року між\~ [PERSON] \~і АТ\~КБ Приватбанк.\~За результатами\~звернення стягнення\~на нерухоме\~майно задовольнити\~вимоги стягувача\~АТ КБ\~Приватбанк,\~а саме\~стягнути заборгованість\~в розмірі\~60016,7\~доларів США,\~що за\~курсом 27,85\~відповідно до\~службового розпорядження\~НБУ від\~27.08.2018\~року складає\~1671465,85\~грн.\~Строк платежу\~за кредитним\~договором настав,\~боржником допущено\~прострочення платежів.\~Сума заборгованості\~проведено в\~період з\~31.08.2007\~року 31.08.2018.\~Про вчинення\~виконавчого напису\~позивач дізнався\~у жовтні\~2021\~року із\~додатку ДІЯ\~у зв`язку\~із відкриттям\~28.09.2021\~року державним\~виконавцем Вишгородського\~відділу державної\~виконавчої служби\~у Вишгородському\~районі Київської\~області Центрального\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Київ)\~Арабаджийською Оксаною\~Сергіївною виконавчого\~провадження №\~66962882\~щодо примусового\~виконання виконавчого\~напису №\~6584\~від 03.11.2018,\~виданого приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Швець\~Р.О. Позивач вважає,\~що виконавчий\~напис є\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~через його\~вчинення з\~порушенням вимог\~статей 87,\~88\~Закону України\~Про нотаріат,\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженого наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~22\~лютого 2012\~року №\~296/5. Позивач зазначає,\~що сума\~заборгованості не\~є безспірною. 23.04.2015\~року АТ КБ\~Приватбанк звернувся\~до суду\~з позовом\~до позивача\~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором № К3B1GK03586585 від 31.08.2007 року. Отже, нарахування та\~стягнення заборгованості\~за відсотками\~з 23.04.2015\~є безпідставним\~та підтверджує\~ту обставину,\~що заборгованість\~за кредитним\~договором не\~є безспірною. Враховуючи,\~що строк\~виконання кредитного\~договору настав\~23.04.2015\~року,\~позивач вважає,\~що виконавчий\~напис вчинено\~поза межами\~трирічного строку\~з дня\~виникнення права\~вимоги,\~скільки трирічний\~строк сплив\~23.04.2018\~року. Повідомлення про заборгованість і необхідність її погашення позивач не отримував, внаслідок чого спірний виконавчий напис вчинено з порушенням підпункту 2.3. пункту 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Ухвалою від 15 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 26 вересня 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 6584 від 03 листопада 2018 року, та документів, на підставі яких він був вчинений. Ухвалою суду\~від 28\~листопада 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду від представника позивача адвоката Чиляєвої І.А. надійшла заява в якій просить провести розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач АТ КБ «ПриватБанк» явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, своїм правом на подання відзиву не скористався. Третя особа приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Швець Р.О. у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату та час призначення судового засідання, клопотань та заяв до суду не надходило. Враховуючи викладене, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача (провести заочний розгляд справи). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 31.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № К3B1GK03586585 від 31.08.2007 року. В рахунок забезпечення зобов`язань за зазначеним кредитним договором, 31.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 31.08.2007 було укладено іпотечний договір квартири, згідно з умовами якого іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно а саме: квартиру, загальною площею 50,50 кв.м, житловою площею 28,10 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 03.11.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 6584, яким звернуто стягнення на квартиру, загальною площею 50,50 кв.м, житловою площею 28,10 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Зазначене вище нерухоме майно було передано в іпотеку ПАТ КБ «Приватбанк» за договором іпотеки в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № К3B1GK03586585 укладеним 31.08.2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк». За результатами звернення стягнення вище вказане нерухоме майно задовольнити вимоги стягувача - АТ КБ «Приватбанк», а саме заборгованість в розмірі 60016,7 доларів США, що за курсом 27,85 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.08.2018 року складає 1671465,85 грн., з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 35050,27 доларів США, заборгованість за відсотками у розмірі 15140,56 доларів США, заборгованість з комісії у розмірі 4470,51 доларів США, заборгованості з пені у розмірі 5355,39 доларів США. Строк, за який провадиться стягнення 4014 днів, а саме з 31.08.2007 року по 27.08.2018 року. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 3\~500,00 грн. 28.09.2021 року державним виконавцем Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Арабаджийською Оксаною Сергіївною відкрито виконавче провадження № 66962882 на підставі виконавчого напису № 6584 від 03.11.2018 року. З отриманих судом від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. матеріалів вбачається, що на підставі Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження правил нотаріального діловодства» від 22.12.2010 року № 3253/45 та відповідно до Акту №1 про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду від 03.01.2022 року за 2014-2018 роки погодженого Протоколом № 5/10-22 засідання експертної комісії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 31.01.2022 року витребувані документи знищено 15.07.2022 року відповідно до Акту прийому здачі архіву на утилізацію підписаного між ним та ТОВ «Крамар Рісайклінг». За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 у редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса (далі - Порядок від 22.02.2012 № 296/5). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів від 29.06.1999 № 1172 в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса (Далі Перелік від 29.06.1999 № 1172) . Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, що діяла на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5 перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Аналіз підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку від 22.02.2012 № 296/5 дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Вимога щодо скерування іпотекодержателем письмової вимоги іпотекодавцю кореспондується із положеннями Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (ст.35 цього Закону). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 у справі №645/1979/15-ц вказала, що наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної волі. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5). Розділом «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» Переліку від 29.06.1999 № 1172 передбачено, що для одержання виконавчого напису на підставі нотаріально посвідчених угод, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення на заставлене майно, подаються: оригінал нотаріально-посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку від 22.02.2012 № 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»). Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14 557цс19). У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі та встановлює чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи взагалі існувала заборгованість та в якому розмірі, чи існують невирішені по суті спори щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. В постанові Верховного Суду України від 04.03.2015 р. у справі №640/5240/13-ц провадження №6-27цс15, викладено висновок згідно з яким наявність судового спору в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за кредитним договором спростовує висновок про безспірність заборгованості боржника, а отже свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису. Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд України у постанові від 05.07.2017 року у справі №754/9711/14-ц провадження №6-887цс17. У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження\~№ 14-154цс18) Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах: від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1252цс16 та зробила висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Станом на дату вчинення виконавчого напису в провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебувала цивільна справа №363/1783/15-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору. З відомостей офіційного Інтернет - порталу «Судова влада України» та копії позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором вбачається, що з вказаним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося 23.04.2015 р. з вимогою стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 51677,97 Доларів США, що за курсом 15,78 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.01.2015 року складає 815478,44 грн за кредитним договором № К3B1GK03586585 від 31.08.2007 року. Провадження у справі №363/1783/15-ц відкрито ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18.05.2015 року. Тобто на момент вчинення виконавчого напису № 6584 від 3 листопада 2018 року строк виконання договору № К3B1GK03586585 від 31.08.2007 року в повному обсязі було змінено. Що свідчить про спірність нарахування позивачу відповідачем заборгованості за кредитним договором № К3B1GK03586585 від 31.08.2007 року за період з 31.08.2007 року по 27.08.2018 року в розмірі 60016,7 доларів США, що за курсом 27,85 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.08.2018 року складає 1671465,85 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 35050,27 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 15140,56 доларів США, заборгованості з комісії у розмірі 4470,51 доларів США та заборгованості з пені у розмірі 5355,39 доларів США. Зазначене свідчить також, що спірний виконавчий напис нотаріуса в порушення ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» вчиненого поза межами трирічного строку з дня виникнення права вимоги. Окрім того, суду не надано жодних доказів щодо направлення [PERSON] повідомлення - письмової вимоги щодо усунення порушень та сплати заборгованості, що склалась за кредитним договором № К3B1GK03586585 від 31.08.2007 року за період з 31.08.2007 року по 27.08.2018 року в розмірі 60016,7 доларів США та за якою було видано спірний виконавчий напис нотаріуса. Позивач же у позовній заяві стверджував, що такого повідомлення - письмової вимоги він не отримував, та його твердження не були спростовані відповідачем. Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо нього або оспорити вимоги відповідачу. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у постанові від 30.09.2019 року у справі № 357/12818/17. Окрім того, як вбачається із заяви АТ КБ «Приват Банк» від 18.01.2021 року, заборгованість у [PERSON] , відповідно до кредитного договору № К3B1GK03586585 від 31.08.2007 року та додаткової угоди № 1 до кредитного договору № К3B1GK03586585 від 31.08.2007 року станом на 18.01.2021 року погашена в повному обсязі та договір виконано в повному обсязі. Отже, враховуючи, що судом було встановлено неправомірність вимог стягувача в частині розміру заборгованості, нотаріусом не було перевірено безспірність розміру заборгованості, а також не було враховано вимоги підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку від 22.02.2012 № 296/5, та статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», тож дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено порушення нотаріусом процедури вчинення напису та необґрунтованість вимог до боржника. Крім того, згідно ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved