overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

У березні 2023 року до суду надійшла заява [PERSON] , подана її представником [PERSON] , про встановлення факту народження у [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , дитини чоловічої статі - [PERSON] , який народився [INFO] у м.Сімферополь, АР Крим, Україна, для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах реєстрації актів цивільного стану. Відомості про батька внести на підставі ч. 1 ст. 135 СК України та вказати батьком: [PERSON] , громадянин України. Вона є громадянкою України, не перебуває у зареєстрованих шлюбних відносинах та є матір`ю одиначкою, згідно чинного законодавства України. Свідоцтво про народження дитини видано 28.10.2022 року зразку РФ, в силу чинного законодавства України не є чинним та не несе юридичних наслідків. Метою звернення до суду є встановлення факту народження дитини на окупованій території України для подальшої реєстррації ву органах державної реєстрації актів цивілнього стану. Документи, що підтверджують факт народження дитини є виписний епікриз, свідоцтво про народження видане окупаційним органом влади. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.03.2023 року відкрито провадження у справі. Заявники та їх представник в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені судом належним чином, просять розглянути справу у їх відсутності, а тому суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) свого представника до суду не направив, про час та місце слухання справи повідомлені судом належним чином, причини неявки суду не відома. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики грошових коштів,- Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

09.12.2022 року заявник звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною [PERSON] [INFO] та встановлення опіки, призначення опікуна, зазначивши заінтересованою особою Орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради. В заяві вказав, що його бабуся [PERSON] через свій поважний вік та поганий стан здоров`я не може висловлювати свої думки, бо вже не розмовляє, не може одягнутись, приготувати собі їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо неї, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, самостійно вийти із дому. Вона потребує постійного догляду та піклування. Оскільки інших близьких родичів у неї немає, діти померли, заявник з 2020 року цілодобово забезпечує її потреби, готує їжу, дбає про неї, сплачує комунальні послуги. [PERSON] має можливість дбати про бабусю, створювати необхідні побутові умови, забезпечувати її доглядом та лікуванням, просить призначити його опікуном. У зв`язку із викладеними обставинами, [PERSON] змушений звертатись до суду із вказаною заявою. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Чевилюк З.А. від 12.12.2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.12.2022 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.01.2023 року поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням до суду висновку судово-психіатричної експертизи. Заявник підтримав заяву та наполягав на її задоволені. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради не заперечувала проти задоволення заяви та представила подання про призначення опікуном заявника по справі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] [INFO] страждає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді деменції неуточненого ґенезу, не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. Психічний стан [PERSON] підтверджуються висновком судово-психіатричної експертизи №27 від 19.01.2023 року. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку. Разом з тим, характеристика [PERSON] дає підстави вважати можливим виконання ним опікунських обов`язків щодо [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути у солідарному порядку з відповідачів на його користь 27752,64 грн. боргу за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії та витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви. При цьому посилається на те, що квартира [ADDRESS] , власниками якої є відповідачі, забезпечується послугами централізованого опалення та постачання теплової енергії, які надає позивач. Відповідачі допустили заборгованість за надані їм позивачем послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 10.02.2023 року у цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк відповідачі не надали суду відзив на позов. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 509, 526 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», «Правилами користування приміщеннями житлових будинків», які затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, та «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 із змінами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є власником квартири [ADDRESS] . [PERSON] та член її сім`ї - син [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за місцем проживання у вищезазначеній квартирі, постійно в ній проживають та є споживачами з послуг централізованого опалення, постачання теплової енергії у зазначену квартиру. Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідачі користувалися послугами позивача з централізованого опалення та постачання теплової енергії, від отримання послуг не відмовлялися. Таким чином, між сторонами існували зобов`язальні правовідносини, які зі свого боку відповідачі не виконували належним чином, своєчасно не вносили необхідні платежі, чим порушили права позивача і допустили заборгованість станом на 01.02.2023 року в сумі 27752,64 грн., що є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

У січні 2023 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просила шлюб з відповідачем розірвати. Ухвалою судді від 23 лютого 2023 року було відкрито провадження у справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, сторонам роз`яснено їх право на подання відповідних заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов суду не надав, 01 березня 2023 року подав до суду заяву, якою позов визнав в повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 13 листопада 1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають від цього шлюбу неповнолітніх дітей: доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] /а.с.17-19/. Як убачається з позовної заяви, і відповідач визнав позов, сімейне життя у сторін не склалося, з грудня 2017 року вони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. За таких обставин суд вважає, що сім`я сторін фактично розпалась і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому даний шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 % відсотків сплаченого нею судового збору, що становить 536,80 грн. (1073,60 х 50 %). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути на відшкодування витрат по сплаті судового збору 536,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі. Зазначив, що вони припинили шлюбні відносини та збереження шлюбу є неможливим. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Відповідачка надала суду заяву у якій визнала позов. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 31 травня 2022 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 740, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31 травня 2022 року (а.с. 6). Позивач бажає розірвати шлюб і відповідач не заперечила щодо цього. Клопотань про надання строку для примирення не заявлено. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із змісту позовної заяви встановлено, що шлюб між сторонами має формальний характер, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення. Норми статті 206 ЦПК України передбачають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, на підставі частини першої статті 142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, решту суми судового збору слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свою заяву щодо необхідності розірвання шлюбу позивач [PERSON] мотивує постійними конфліктами та фактичним припиненням подружніх відносин. На його думку, подальше збереження шлюбу є неможливим. 17.02.2023 року судом винесена ухвала про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.16). Представник позивача [PERSON] адвокат Махацький Ю.М. звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі. Справу просить розглянути без його участі та без участі позивача /а.с.20/. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на розгляд справи по суті 07.03.2023 року не з`явилася. Однак, відповідачка звернулась до суду із заявою в якій зазначила, що позовні вимоги позивача визнає повністю. Просить розглянути цивільну справу без її участі, у разі розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с.21). Дослідивши докази по справі, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної заяви [PERSON] .. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 06.03.2019 року. Після державної реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище [PERSON] /а.с.4/. Позивач та відповідачка є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, збереження шлюбу є неможливим, тому його необхідно розірвати. Відповідно до норм ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, збереження шлюбу є неможливим, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд вважає за необхідне відновити [PERSON] дошлюбне прізвище та надати право іменуватись прізвищем [PERSON] . В позовній заяві позивач просить не стягувати з відповідачки судові витрати у вигляді судового збору сплаченого ним при пред`явлені позову. Норми ст. 13 ЦПК України (принцип диспозитивності цивільного судочинства), надають учаснику справи право розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В разі задоволення позовних вимог [PERSON] просить надати їй право і в подальшому іменуватися прізвищем [PERSON] . Свою заяву щодо необхідності розірвання шлюбу позивачка [PERSON] мотивує постійними конфліктами та фактичним припиненням подружніх відносин. На її думку, подальше збереження шлюбу є неможливим. 13.02.2023 року судом винесена ухвала про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.20). Представник позивачки [PERSON] адвокат Махацький Ю.М. звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги позивачки підтримав в повному обсязі. Справу просить розглянути без його участі та без участі позивачки /а.с.27/. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи по суті 07.03.2023 року не з`явився. Однак, [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій визнав позовні вимоги та просить розглянути цивільну справу про розірвання шлюбу без його участі (а.с.14). Дослідивши докази по справі, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної заяви [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 28.08.2015 року. Після державної реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище [PERSON] /а.с.4/. Позивач та відповідачка є батьками неповнолітньої [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, збереження шлюбу є неможливим, тому його необхідно розірвати. Відповідно до норм ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, збереження шлюбу є неможливим, тому його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення повністю позовних вимог позивачки [PERSON] про розірвання шлюбу та залишення за нею права надалі іменуватися прізвищем [PERSON] . В позовній заяві позивачка просить не стягувати з відповідача судові витрати у вигляді судового збору сплаченого нею при пред`явлені позову. Норми ст. 13 ЦПК України (принцип диспозитивності цивільного судочинства), надають учаснику справи право розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

Складення повного рішення відкладається судом на десять днів з дня закінчення розгляду справи, вступна та резолютивна частина рішення проголошується судом в судовому засіданні, в якому закінчився розгляд справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, зважаючи на те, що складання судового рішення вимагає додаткових затрат часу, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину, а складання повного тексту рішення суду відкласти не більш як на десять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

До Іллінецького районного суду Вінницької області звернулась [PERSON] із зазначеним позовом, в якому вказала, що 10 червня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем у справі. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалося, взаємне нерозуміння призвело до неможливості їхнього подальшого збереження шлюбу. На даний час сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо та не підтримують жодних подружніх стосунків, тому позивач звернулась до суду з даним позовом, просить суд розірвати їх шлюб та після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням про виклик, який був опублікований на офіційному веб-порталі судової влади України: https://court.gov.ua/fair/sud0207, але в судове засідання не з`явився, у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву суду не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задовольнити із наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 ЦПК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, судом установлено, що між сторонами шлюбні відносити фактично припинені, шлюб існує лише формально, а подальше його збереження є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати та відновити позивачу дошлюбне прізвище, а позов - задовільнити. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено 1073,60 грн. судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

До Іллінецького районного суду Вінницької області звернулась [PERSON] із зазначеним позовом, в якому вказала, що вона 10 травня 2019 року зареєструвала шлюб з відповідачем у справі. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Подружнє життя у сторін не склалося, взаємне нерозуміння призвело до неможливості їхнього подальшого збереження шлюбу. На даний час сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують жодних подружніх стосунків, тому позивач просить суд розірвати їх шлюб. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та відзиву на позовну заяву суду не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким позов задовільнити із наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, судом установлено, що між сторонами шлюбні відносити фактично припинені, шлюб існує лише формально, а подальше його збереження є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов - задовільнити. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено 992,40 грн. судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved