Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] \~пред`явив\~до суду\~позов до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 21 грудня 2015 року виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Харківської району Харківської області, за актовим записом 10. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він з відповідачем 21 грудня 2015 року зареєстрував шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою не склалося, відносини почали погіршуватись приблизно п`ять років тому, сторони поступово втратили взаєморозуміння, зростало відчуження та напруження у стосунках, вони втратили почуття кохання та довіри. В 2021 році відповідачка самостійно прийняла рішення поїхати за кордон України на заробітки, через військові дії в Україні вона залишилась за кордоном. Таким чином, шлюбні відносини припинені майже рік, однією сім`єю вони не проживають, спільного господарства не ведуть, позивач вважає, що збереження шлюбу не має сенсу, сім`я розпалась остаточно, будувати сімейне життя на почуттях любові, взаємоповаги та взаємопідтримки стало неможливим, шлюб носить формальний характер. Ухвалою Харківського\~районного суду\~Харківської області\~від 13 січня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21 грудня 2015 року виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Харківської району Харківської області, за актовим записом 10, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 25.11.2022 року у відділі держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 29.11.2022 року у відділі держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з положеннями частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до статті 3\~СК України\~сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено,\~що сторони\~проживають окремо\~з2021 року, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, тобто сім`я фактично розпалась. Відповідно до положень частини 1статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач до суду не з`явилась, відзиву на позов не надала, доводів позивача не спростувала. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, фактично живуть окремо. Суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем не надавалось до суду клопотання щодо бажання після розірвання шлюбу змінити своє прізвище на дошлюбне, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити її прізвище [PERSON] . Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось, оскільки позивачка не просила про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного і

Outcome: approved