Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 11.04.2019 між ними був укладений договір позики, за якими [PERSON] передала у власність [PERSON] на умовах повернення грошові кошти в розмірі 669000 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення договору еквівалентно 25000 доларів США, а [PERSON] зобов`язалась повернути їй таку ж суму грошових коштів, а в разі зміни курсу долара по відношенню до гривні, сторони домовилися про те, що сума позики буде еквівалентна 25000 доларів США. За умовами укладеного договору позичальник зобов`язалася повернути позикодавцю позику в повній сумі у строк не пізніше 11.04.2022, включно. Крім того, 11.04.2019 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки, яким забезпечувалось виконання зобов`язання, що виникло в [PERSON] на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом міського нотаріального округу Черповицькою І.Ю. від 11.04.2019 за №1036. У забезпечення виконання зобов`язань за даним договором [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку з кадастровим номером 7110800000:03:001:0586, яка також розташована по [ADDRESS] . Зважаючи на те, що в обумовлені строки відповідачем кошти не були повернуті позивачу, тому вона звернулася до відповідача з Вимогою про усунення порушення умов договору позики та умов іпотечного договору, проте, станом на 27.05.2022 жодної відповіді не надходило та кошти повернуті не були. З метою захисту своїх порушених прав, позивач звернулася з даним позовом до суду. Ухвалою судді від 15.09.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. Станом на 27.02.2023 р. відзиву від відповідача та пояснень від третьої особи не надходило. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з таких підстав. Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 11.04.2019 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, який нотаріально посвідчений, за якими [PERSON] передала у власність [PERSON] на умовах повернення грошові кошти в розмірі 669000 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення договору еквівалентно 25000 доларів США, а [PERSON] зобов`язалась повернути їй таку ж суму грошових коштів, а в разі зміни курсу долара по відношенню до гривні, сторони домовилися про те, що сума позики буде еквівалентна 25000 доларів США. За умовами п. 3 укладеного договору позики позичальник зобов`язалася повернути позикодавцю позику в повній сумі у строк не пізніше 11.04.2022, включно. Крім того, 11.04.2019 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки, посвідчений нотаріально, яким забезпечувалось виконання зобов`язання, що виникло в [PERSON] на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом міського нотаріального округу Черповицькою І.Ю. від 11.04.2019 за №1036. У забезпечення виконання зобов`язань за даним договором [PERSON] передала в іпотеку нерухомого майна, а саме: житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку з кадастровим номером 7110800000:03:001:0586, яка також розташована по [ADDRESS] . За умовами договору іпотеки від 11.04.2019, а саме п.8.4., іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання іпотекодавцем зобов`язань, забезпечених іпотекодавцем цим договором, вони не будуть виконані. Відповідно до п. 10 договору іпотеки за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: за рішенням суду або у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на невиконання відповідачем осново зобов`язання за договором позики, в зв`язку з чим наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Суд погоджується з доводами позивача, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ст. 572, ч. 1 ст. 575 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Іпотека, як вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Як передбачено ч.ч. 1 і 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Оскільки наявними у матеріалах справи належними, допустимими та достовірними доказами, неспростованими відповідачем, підтверджується факт неналежного виконання боржником основного зобов`язання, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, є вимога позивача, як іпотекодержателя, про звернення стягнення на предмет іпотеки. За умовами укладеного договору позики позивач надала відповідачу грошові кошти на умовах повернення в розмірі 669000 грн., що згідно курсу НБУ на день укладення договору еквівалентно 25000 доларів США, а відповідач зобов`язалась повернути їй таку ж суму грошових коштів, а в разі зміни курсу долара по відношенню до гривні, сторони домовилися про те, що сума позики буде еквівалентна 25000 доларів США. Станом на день звернення з даним позовом до суду відповідач не повернула отримані в позивача кошти в розмірі 25000 доларів США, що відповідно курсу НБУ становить 731250 грн., з розрахунку 1 долар США = 29,25 грн. З урахуванням наведеного, суд погоджується з позицією позивача щодо визнання вартості (ціни) предмета іпотеки, виходячи з погодженої у договорі іпотеки вартості. Оскільки, в обумовлені строки відповідачем кошти не були повернуті позивачу, тому вона звернулася до відповідача з Вимогою про усунення порушення умов договору позики та умов іпотечного договору, проте, станом на 27.05.2022 жодної відповіді не надходило та кошти повернуті не були. Так, за змістом Закону України «Про іпотеку» реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише тоді, якщо останнє не виконано чи виконано неналежно, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звернути стягнення на предмет іпотеки, що не перешкоджає іпотекодержателю звернутися з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання відповідно до частини другої статті 35 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому задовольняє їх в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved