Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] народилася спільна дитина: [PERSON] , [INFO] , про згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 березня 2019року, зареєстрованого Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місці Києві з відповідним актовим записом №720. Спільне життя з відповідачем не склалося, донька проживає з позивачем на території Естонії та перебуває на її утриманні матері. Враховуючи, що в добровільному порядку не досягнуто згоди щодо утримання спільної дитини, тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 7 000,00 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась.Була повідомлена належним чином. Представник позивача в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в сумі 1300 грн. Представник позивача заперечувала. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13 січня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі, що визнається сторонами. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась спільна дитина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. На день розгляду справи [PERSON] разом з дитиною проживає в Естонії, що підтверджується випискою з Естонського регістру народонаселення. Звертаючись до суду із позовом позивач наполягає на стягнення з відповідач аліментів в сумі 7000 грн., виходячи з того, що батьки зобов`язані утримувати дітей та дана сума є необхідною для утримання чотирьохрічної дитини. Відповідач частково визнав позов про стягнення аліментів та просить встановити розмір аліментів доньку у розмір 50 % прожиткового мінімуму для дитини чотирьох років. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року). Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (частина третя статті 182 СК України). Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За приписами ч. 3 ст. 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 2272 гривні. Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом з пояснень сторін встановлено, що позивач на сьогодні не працює. Відповідач не працює, щомісячного доходу не має, займається волонтерською діяльністю, проживає в квартирі разом з батьками та за їх рахунок, не має інших офіційних утриманців, не має у власності ні рухомого ні нерухомого майна. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей, відсутність рухомого та нерухомого майна у власності відповідача. Також враховує, що розмір аліментів у 50% прожиткового мінімуму на дитину віком чотири роки, що запропонований в судовому засіданні відповідачем, не зможе забезпечити гармонійного розвитку малолітньої дитини. Крім цього, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, доказів того, що останній не може знайти роботи, або знайти джерело доходу не надано. З огляду на викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів дитини, водночас, враховуючи те, що обов`язок з утримання дітей покладено на обох батьків, суд дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно починаючи з 09.01.2023 року і до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованим та підлягає задоволенню з урахуванням принципу найкращих інтересів дитини. Суд вважає, що аліменти у зазначеному розмірі не є завищеними та не будуть порушувати майнові права відповідача. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладено,

Outcome: partial