Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

21 грудня 2022 року АТ «ОТП БАНК» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 10 червня 2020 року між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2031041441. Позичальнику надані кредитні кошти у розмірі 69\~376,00 грн. на споживчі цілі. Відповідно до укладеного договору строк кредитування 60 місяців; сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному в Графіку платежів; встановлена фіксована процентна ставка у розмірі 40% річних. Банк свої зобов`язання згідно з умовами Договору виконав, надав позичальнику кредитні кошти, але позичальник взяті на себе зобов`язання виконував з істотними порушеннями договору, що призвело до виникнення заборгованості. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 22 вересня 2022 має заборгованість по кредиту в розмірі 70\~283,05 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 57\~780,19 грн., заборгованості по відсоткам 12\~502,86 грн. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2031041441 від 10 червня 2020 року в розмірі 59\~383,60 грн. та судові витрати в розмірі 2481,00 грн. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2022 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву в якій просить цивільну справу розглянути без нього, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та дату повідомлялась належним чином за допомогою поштового зв`язку та смс-повісток, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, та відповідних заяв чи клопотань не надала, про причини неявки не повідомила. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так, судом встановлено, що між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2031041441 від 10 червня 2020 року про надання позичальнику кредитних коштів у розмірі 69 376,00 грн. на споживчі цілі. Відповідно до укладеного договору дата остаточного повернення суми кредиту встановлено 10 червня 2025 року; сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному в Графіку платежів; за управління кредитом позичальник сплачує комісію у розмірі 0,00% від суми кредиту; встановлена фіксована процентна ставка у розмірі 40% річних. 30 вересня 2022 року за вих. №49/2022 АТ «ОТП БАНК» надіслав на адресу відповідача [PERSON] вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі в розмірі 70\~283,05 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 2031041441 від 10 червня 2020, [PERSON] станом на 22 вересня 2022 року має заборгованість по кредиту в розмірі 70\~283,05 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 49\~471,99 грн., заборгованості по відсоткам 4 299,19 грн., заборгованість за прострочене тіло кредиту 8\~308,20 грн., заборгованість за простроченими відсотками 8 203,67 грн.. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Проте відповідач умови кредитним договором № 2031041441 від 10 червня 2020 року своєчасно і в повному обсязі не виконувала, кредит не сплачувала. Таким чином відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, умов Договору і виникла заборгованість перед Банком, загальна сума якої станом на 22 вересня 2022 року розмірі 70\~283,05 грн. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2031041441 від 10 червня 2020 року станом на 22 вересня 2022 року розмірі 70\~283,05 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 57\~780,19 грн., та заборгованості за відсотками 12\~502,86 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2481,00 грн.

Outcome: approved