Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

08.02.2023 року заявниця звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що свідоцтво №669 від 18.09.1996 року про право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів належить [PERSON] , яка є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.02.2023 року відкрито провадження у справі. 01.03.2023 року учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином та своєчасно. Від заявниці до суду надійшла заява, в якій вона зазначила, що вимоги заяви підтримує та просила розгляд справи проводити без її особистої участі. Від предстаника заінтересованої особи Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради надійшла заява, в якій він просив розглядати справу без їх особистої участі. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту належності документупідлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] у м. Бердськ Новосибірської області. 05.01.1963 р. заявниця вийшла заміж та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », де прізвище заявниці вказувалось російською мовою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Згідно зворотної сторінки паспорту громадянина України прізвище заявниці російською мовою записано « [PERSON] », що підтверджується паспортом громадян України серії [NUMBER] , що виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 13.01.1999 року. 01.10.1966 року [PERSON] був виданий ордер №227 на трьох кімнатну квартиру [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Ленінської райради від 01.12.1964 р. Згідно ордеру склад родини вказаний російською мовою: чоловік « [PERSON] », донька « [PERSON] ». Судом встановлено, що заявниці належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва №669 від 18.09.1996 р. про право власності на квартиру у домі ЖБК «Ленінський б». Свідоцтво видано на підставі технічного паспорту і довідки ЖБК «Ленінський 6» про виплату паю від 05.04.1996 р. за №9. У свідоцтві власником вказано [PERSON] . Технічний паспорт від 16.08.1996 р. на вказану квартиру, також, виготовлено на [PERSON] . Згідно штампу на сторінці 11 паспорту вбачається, що з 25.11.1966 р. заявниця зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» від 29.01.2018p. №491781.36.18 вказано, що станом на 31.12.2012 р. право власності на квартиру зареєстровано за [PERSON] . 02.02.2023 р. заявниця звернулась до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради для отримання довідки про зареєстрованих осіб у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Для отримання довідки заявницею були надані паспорт громадянки України, ідентифікаційний код та правовстановлюючі документи на квартиру. Однак заявниці було відмовлено у наданні вказаної довідки (рішення про відмову №B1-15612-ф/л від 02.02.2023 р.) з підстав ненадання документів, що підтверджують право власності на житло. Судом встановлено, що при роз`ясненні вказаного рішення заявниці було повідомлено, що підставою для відмови у наданні довідки є невідповідність прізвища заявниці у свідоцтві на право власності на квартиру та у її паспорті громадянки України, а саме: « [PERSON] » та « [PERSON] ». Саме наявність вказаної розбіжності у написанні прізвища заявниці і стала підставою для відмови у видачі довідки про зареєстрованих осіб. Таким чином, судом встановлено, що для отримання [PERSON] довідки про зареєстрованих осіб у квартирі за адресою: [ADDRESS] , їй необхідно встановити факт, що свідоцтво №669 від 18.09.1996 р. про право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить заявниці - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення юридичного факту, який розглядає суд. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було дано роз`яснення що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: ?згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; ?чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; ?заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, якій посвідчує факт, що має юридичне значення; ?встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України Ne 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім?я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім?ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що отримання судового рішення про належність заявниці свідоцтва №669 від 18.09.1996 р. про право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , необхідно для отримання довідки про зареєстрованих осіб та подальшої реалізації її прав як власника квартири. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для реалізації повноважень власника майна, суд вважає за можливе задовольнити заяву про встановлення факту належності документу. Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просив заявник, та не потребує вчинення додаткових дій щодо його виконання.

Outcome: approved