Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

У травні 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив: - Визнати [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) батьком [PERSON] , [INFO] ; - Зобов`язати Чечелівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , серія [NUMBER] від 17 грудня 2021 року, складеного Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), вказавши в графі «Батько» [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач, [PERSON] чотири роки проживав у цивільному шлюбі з [PERSON] , яка знаходилась у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , але разом не проживали. У незареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON] , про 17 грудня 2021 року Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Оскільки матір дитини не перебувала у зареєстрованому шлюбі з позивачем, запис в графі «батько» у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 17.12.2021 року, вказаний відповідач. Однак позивач є біологічним батьком дитини. [INFO] матір дитини [PERSON] померла від короновірусної хвороби. 12 січня 2022 року позивач та [PERSON] , яка є бабусею дитини, звернулись до Управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради з проханням надати дозвіл відвідувати дитину [PERSON] , [INFO] , який знаходиться в лікарні № 6, у зв`язку з захворюванням на пневмонію. Розпорядженням голови центральної адміністрації Дніпровської міської ради № 19-р від 20.01.2022 року, було надано дозвіл [PERSON] забрати малолітнього онука, [PERSON] , [INFO] , з закладу охороні здоров`я, у зв`язку зі смертю матері дитини [PERSON] і письмовою відмовою батька дитини [PERSON] забрати дитину з закладу охорони здоров`я. Відповідач відмовився забирати дитину з лікарні і в подальшому виховувати її. Позивач офіційно працевлаштований у ТОВ «ВІДА БІЗ», де займає посаду директора, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашена судимості не має, в розшуку не перебуває. Позивач в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями КП «ОМПЦЛЗ» ДОР не знаходиться. У зв`язку з зазначеним позивач звернувся до суду з метою визнання батьківства відносно свого сина. Судом вірно встановлено найменування третьої особи - Чечелівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на обставини, які в ньому зазначені. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що позовну заяву визнає в повному обсязі, просив суд її задовольнити. В судовому засіданні третя особа [PERSON] позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила суд її задовольнити, пояснила, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON] . Представник третьої особи - Центральної адміністрації ДМР в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила суд її задовольнити. Представник третьої особи - Чечелівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за відсутності представника, просила прийняти рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши в судовому засіданні позивача, відповідача, третю особу, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що 17 грудня 2021 року Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено відповідний актовий запис № 1203, видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками [PERSON] записані - [PERSON] , [PERSON] (арк.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.11.2021 Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 37 років, про що складено відповідний актовий запис № 2830 (арк.с.10). Відповідно до довідки про причину смерті (до форми № 106/о № 3059, видається для поховання) від 09.11.2021 року, [PERSON] , померла [INFO] у віці 37 років, причина смерті короновірусна хвороба 2019 (арк.с.9 зворот). Відповідно до заяви [PERSON] від 12.01.2022 року, поданої до Центральної адміністрації ДМР, [PERSON] просив надати дозвіл відвідувати дитину [PERSON] , [INFO] , який знаходиться у лікарні № 6, у зв`язку з хворобою на пневмонію. Батько дитини відмовляється забирати дитину з лікарні та в подальшому виховувати її. Заявник, [PERSON] , є біологічним батьком дитини, проживав у цивільному шлюбі з матір`ю дитини останні чотири роки, планує звернутися до суду з метою встановлення батьківства (арк.с.10 зворот). Відповідно до заяви [PERSON] від 12.01.2022 року, поданої до Центральної адміністрації ДМР, [PERSON] просила надати дозвіл відвідувати дитину [PERSON] , [INFO] , який знаходиться у лікарні № 6, у зв`язку з хворобою на пневмонію. Батько дитини відмовляється забирати дитину з лікарні та в подальшому виховувати її (арк.с.11). Відповідно до розпорядження Центральної адміністрації ДМР від 20.01.2022 року № 19-п про надання дозволу [PERSON] забрати малолітнього онука забрати з закладу охорони здоров`я, надано дозвіл [PERSON] забрати малолітнього онука [PERSON] , [INFO] , з закладу охорони здоров`я, у зв`язку зі смертю матері дитини [PERSON] і письмовою відмовою батька дитини [PERSON] забрати дитину із закладу охорони здоров`я (арк.с.11 зворот). Відповідно до довідки КП «Обласного медичного психіатричного центру з лікування залежностей зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради від 22.12.2021 року [PERSON] , [INFO] , в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями КП «ОМПЦЛЗ» ДОР не знаходиться (арк.с.12). Відповідно до довідки про доходи ТОВ «ВІДА БІЗ» за № 13/12-2021, [PERSON] працює у ТОВ «ВІДА БІЗ», займає посаду директора та отримує дохід (арк.с.12 зворот). Відповідно до довідки серії ІІА № 2725345, за обліками МВС [PERSON] , [INFO] , станом на 02.01.2022 року до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, та в розшуку не перебуває (арк.с.13). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно зі ст.3 «Конвенції про права дитини» прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 «Конвенції про права дитини» батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи з наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. В судовому засіданні відповідач позовну заяву визнав. Позивач визнає себе біологічним батьком дитини - [PERSON] та просить встановити його батьківство, так як дитина народилася під час перебування у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1. за заявою матері та батька дитини; 2. за рішенням суду. Відповідно до ч. 1,2,3, ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2003 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України» - спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до підпункту двадцятого пункту першого розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом МЮ України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи . Відповідно до ч. 1,ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 82 СК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що померла мати дитини [PERSON] , яка не перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , натомість, з пояснень сторін судом встановлено, що позивач не міг подати заяву про запис його батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , оскільки на час його народження матір дитини перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Проте, позивач визнає себе батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Третьою особою [PERSON] підтверджено в судовому засіданні, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON] . Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачем [PERSON] , визнання батьківства позивача [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси, першочергово малолітньої дитини, позивача та інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивача, у зв`язку з відсутністю клопотання про їх стягнення з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved