Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

17 серпня 2022 року представник позивача КП «Харківські теплові мережі» Вірютіна О. В., яка діє на підставі довіреності, звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачки на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за теплову енергію у розмірі 44751 грн 86 коп., інфляційні витрати у розмірі 7791 грн 41 коп., 3% річних у розмірі 783 грн 45 коп. та судовий збір у розмірі 2481 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що відповідачці\~на праві\~власності належать\~нежитлові приміщення\~1-го\~поверху будинку\~ [ADDRESS] . У порушення Правил користування тепловою енергією, відповідачка договір\~купівлі-продажу\~теплової енергії\~не уклала,\~однак користувалася\~послугою без\~договору та\~без оплати.\~Відповідно до\~акту обстеження\~системи теплоспоживання\~№ 177/2041\~від 19\~серпня 2021\~року,система\~опалення зазначених\~приміщень є\~невід`ємною частиною\~централізованої системи\~опалення житлового\~будинку,\~тому при\~подачі теплової\~енергії у\~централізовану систему\~опалення житлового\~будинку одночасно\~опалюються нежитлові\~приміщення відповідача.\~Постачання теплової\~енергії відповідачу\~підтверджується актами\~про підключення/відключення\~вбудованого споживача\~до джерела\~теплової енергії\~за 2018-2021\~роки. Позивач провів нарахування відповідачу на бездоговірне користування тепловою енергією за період з 01.10.2018 по 30.11.2021 та направив відповідні рахунки, які сплачені не були. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг у відповідачки за період з 01.10.2018 по 30.11.2021 виникла заборгованість у розмірі 44751,86 грн, на яку позивачем нараховано 3% річних у розмірі 783, 45, інфляційні витрати у розмірі 7791,41 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02 вересня 2022 року справу за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд до Київського районного суду м.Харкова. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2022 року справу передано судді Київського районного суду м. Харкова Демченко С.В. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2022 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. У встановлений законом строк позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2022 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. 03 березня 2023 року від відповідачки по справі через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач порушив вимоги ст. 257 ЦПК України, оскільки звернувся до суду з порушенням строків позовної давності, а тому просила суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Окрім того, просила суд відмовити позивачу у задоволенні вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних витрат, посилаючись на постанову КМУ № 206 від 05 березня 2022 року, якою заборонено нараховування та стягнення штрафів, пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у період воєнного стану. Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» Вірютіна О. В. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у своїй заяві від 03 березня 2023 року просить суд розглядати справу без її участі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 208927964 від 14 травня 2020 року слідує, що нежитлові приміщення 1-го поверху №13-:-18 в літ «А-4», загальною площею 58,4 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу р№ 102 від 27 березня 2009 року, посвідченого ХМНО Купровською Я. М. належить [PERSON] 19 серпня 2021 представниками КП «ХТМ» складені акти обстеження системи теплоспоживання об`єкту №177/2041 та № 177/2042, зі змісту яких слідує, що система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку. Відповідачу надано припис виконати розрахунок теплового навантаження, надати правовстановлюючі документи та технічний паспорт на зазначені нежитлові приміщення, а також укласти договір купівлі-продажу теплової енергії. Припис відповідачкою не виконаний. З долучених до матеріалів справи документів вбачається, що відповідачка користувалась тепловою енергією, яку подавав КП «ХТМ» у цілому в централізовану систему теплопостачання будинку за адресою [ADDRESS] , що підтверджується актами про підключення та відключення опалення в житловому будинку № 177/8899 від 19 жовтня 2018 року, № 177/9900 від 10 квітня 2019 року, № 177/10354 від 25 жовтня 2019 року, № 177/11557 від 08 квітня 2020 року, № 177/12851 від 23 жовтня 2020 року, № 177/13686 від 12 квітня 2021 року, № 177/14638 від 19 жовтня 2021 року. Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, позивач за кожний розрахунковий період направляв на адресу відповідача рахунки-фактури за спожиту теплову енергію, що до цього часу не сплачені. Згідно з наданих позивачем доказів, заборгованість відповідачки за вказані вище послуги за період з 01 жовтня 2018 року по 30 листопада 2021 року складає 44751 грн 86 коп., на яку позивачем нараховано 3% річних у розмірі 783 грн 45 коп., інфляційні витрати у розмірі 7791 грн 41 коп. Позивач надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з положеннями Закону України "Про житлово-комунальні послуги", що регулюють відносини між виконавцем послуг (КП "ХТМ") та споживачами, які отримують ці послуги. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Тобто регулювання відносин здійснюється щодо постачання теплової енергії, яка призначена для купівлі продажу. Основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил. Статтею 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений ст. 7 цього Закону обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. У частині 1 статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Наведене свідчить, що відповідачка зобов`язана була своєчасно і в повному обсязі оплачувати витрати за надані послуги з теплопостачання. Однак, відповідачка від виконання своїх зобов`язань ухиляється, вчасно не проводить оплату послуг, якими користується. Вказана у розрахунку позивача заборгованість відповідачкою на теперішній час не погашена. Відповідачка [PERSON] , заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, просила застосувати строки позовної давності до вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч. 3,4,5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи, що позовна заява подана до суду 17 серпня 2022 року та беручи до уваги, що позивач без поважних причин пропустив строк позовної давності, тому позивач має право на стягнення заборгованості в межах 3-х річного строку позовної давності. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку з урахуванням строків позовної давності у відповідачки є заборгованість за період з 01 серпня 2019 року по 31 липня 2022 року у розмірі 28219 грн 87 коп., яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. При цьому, позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01 жовтня 2018 року по 31 липня 2019 року задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском позивачем трирічного строку позовної давності. Положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлений обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачці на підставі ст. 625 ЦК України здійснено індексацію боргу, нараховані 3% річних у розмірі 783 грн 45 коп. та інфляційні витрати у сумі 7791 грн 41 коп. Разом з тим, ст. 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно зі ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, у тому числі на території Харківської області. Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ), Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX), Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX), продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Постановою КМУ № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Позивач звернувся до суду з заявою про стягнення заборгованості 17 серпня 2022 року, в якій, окрім основної суми заборгованості за оплату послуг з теплопостачання, просить суд стягнути 3 % річних та суму інфляційних нарахувань. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги в частині стягнення 3 % річних та сум інфляції в умовах воєнного стану в Україні, задоволенню не підлягають. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивач заявив вимогу про відшкодування судового збору в розмірі 2481 грн, сплаченого ним при подачі позову, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України щодо пропорційності стягнення судового збору вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі в сумі 1312,95. На підставі викладеного і

Outcome: partial