Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

У липні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача АТ «ЗАВОД «МАЯК» про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 1 353 702,98 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказував, що у період з 18.12.2017 року по 16.02.2020 року перебував у трудових відносинах з АТ «Завод «Маяк», що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] . З 18.12.2017 року по 16.02.2018 року [PERSON] займав посаду першого заступника генерального директора ПАТ «Завод «Маяк», та з 17.02.2018 року по 16.02.2020 року включно займав посаду голови правління - генерального директора АТ «Завод «Маяк» на умовах контракту від 16.02.2018 року №28 та від 21.03.2018 № 29 з додатковою угодою від 15.02.2019 № 1. На підставі наказу ДК «Укроборонпром» від 14.02.2020 № 41 [PERSON] звільнено 16.02.2020 року у зв`язку із закінченням строку контракту, п. 2 ст. 36 КЗпП України. У день звільнення повний розрахунок з виплати заробітної плати [PERSON] АТ «Завод «Маяк» не проведено, заборгованість по заробітній платі не сплачена. Відповідно до розрахункового листка [PERSON] , за грудень 2019 року заборгованість АТ «Завод «Маяк» по рахунку 661 (заробітна плата) становить 1 353 702, 98 грн. Оскільки при звільненні належний розрахунок з позивачем не був проведений роботодавцем і не здійснений на час подачі даного позову, просив про задоволення позовних вимог. 04.03.2021 року відповідач через свого представника надав відзив, у якому не визнавали позовні вимоги щодо розміру заборгованості по заробітній платі, вказували що заборгованість позивача за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року становить 718 451,11 грн., що підтверджується довідкою АТ «Завод «Маяк» від 15.02.2021 року №126. Позивач 17.03.2021 року надав суду відповідь на відзив, де вказував що представник АТ «Завод «Маяк» надав суду довідку по заборгованості заробітної плати, яка не охоплює весь період заборгованості, тобто обрахунок здійснюють з 01.01.2018 року, при цьому позивач наголошував, що заборгованість виникла з 18.12.2017 року, що підтверджує відомостями із розрахункових листків та довідкою з Пенсійного фонду України. 24.06.2021 року відповідач через свого представника надав заперечення на відповідь на відзив де вказували, що позивач у позовній заяві помилково ототожнює період роботи з періодом не виплати заробітної плати, позов визнавали частково, а саме у розмірі 718 451,11 грн. Позивач у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив врахувати попередньо наданий відзив. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Із трудової книжки [PERSON] [NUMBER] вбачається, що останній у період з 18.12.2017 року по 16.02.2020 року перебував у трудових відносинах з АТ «Завод «Маяк». З 18.12.2017 року по 16.02.2018 року [PERSON] займав посаду першого заступника генерального директора ПАТ «Завод «Маяк», та з 17.02.2018 року по 16.02.2020 року включно займав посаду голови правління - генерального директора АТ «Завод «Маяк» на умовах контракту від 16.02.2018 року №28 та від 21.03.2018 № 29 з додатковою угодою від 15.02.2019 № 1. На підставі наказу ДК «Укроборонпром» від 14.02.2020 № 41 [PERSON] звільнено 16.02.2020 року у зв`язку із закінченням строку контракту, п. 2 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зважаючи на надані розрахункові листки [PERSON] за період з грудня 2017 по грудень 2019 року, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 18.05.2020 року та від 09.02.2021 року, а також Довідку Пенсійного фонду України за формою ОК-7 від 11.03.2021, сума заявлених позовних вимог щодо стягнення з АТ «ЗАВОД «МАЯК» на користь [PERSON] заборгованості із виплати заробітної плати за період з 18.12.2017 року по 31.12.2019 року у розмірі 1 353 702,98 гривень (без урахування обов`язкових податків та зборів) підтверджена належними та допустимими доказами. Таким чином, вимога позивача про стягнення на його користь з АТ «ЗАВОД МАЯК» 1 353 702,98 грн. заборгованості по заробітній платі законна, обґрунтована та підлягає задоволенню. При цьому доводи представника відповідача наведені у відзиві і запереченнях на відповідь на відзив не знайшли свого підтвердження у суді. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в рішенні. З огляду на зазначене, питання щодо справляння і сплати податків й інших обов`язкових платежів у такому випадку вирішуватиметься при виконанні рішення суду. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб які їх понесли, пропорційно до задоволеної частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути в дохід держави 13 420,00 грн., а саме судовий збір за вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі. На підставі викладеного,

Outcome: approved