Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Представник позивача, адвокат Козіна Н.В. звернулася до суду 21.09.2022 з указаним позовом, у якому, згідно з Закону України «Про захист прав споживачів», просить стягнути з АТ «ОТП БАНК» на користь [PERSON] незаконно списані кошти у розмірі 30000,00 грн, сплачені проценти за користування грошовими коштами у розмірі 6202,22 грн та пеню за кожен день прострочення у розмірі 2099,73 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог указала, що позивачка є клієнтом АТ «ОТП БАНК», у якому має кредитну картку № [NUMBER] , рахунок № [NUMBER] . На мобільний телефон [PERSON] 13.08.2022 прийшло повідомлення від АТ «ОТП БАНК» про сплату обов`язкового платежу за кредитною карткою за кредитом у розмірі 30000,00 грн, після чого позивачка зателефонувала на гарячу лінію банку, оскільки 13.08.2022 був вихідним днем (субота) та відділення банку не працювали. Оператору банку позивачка повідомила, що карткою не користувалася та коштів не знімала. Оператор зафіксував вказаний факт та картку заблокував. Того ж дня [PERSON] звернулася до Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області з заявою про вчення кримінального правопорушення щодо виявлення відсутності 30000,00 грн на власній кредитній картці АТ «ОТП БАНК», та 13.08.2022 о 20 год. 09 хв., указані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До самого відділення АТ «ОТП БАНК» позивачка звернулася 15.08.2022 з повідомленням даного факту. За допомогою засобів поштового зв`язку [PERSON] 01.09.2022 на адресу АТ «ОТП БАНК» направила заяву щодо поновлення її прав, як споживача послуг банку, повернення грошових коштів, які 20.07.2022 були зняті невідомими особами з її карткового кредитного рахунку в сумі 30000,00 грн разом із нарахованими відсотками у розмірі 1143,48 грн Представником позивачки 06.09.2022 направлено відповідачеві запит про повідомлення результатів розгляду заяви [PERSON] від 01.09.2022, на що відповіді не надано. При цьому, відповідач нараховує відсотки за користування кредитним лімітом до теперішнього часу, що за серпень та вересень 2022 року склало 3281,00 грн. Представник позивачки зазначає, що [PERSON] нікому свою картку не надавала, не втрачала її, ПІН-код не розголошувала, а зняття коштів відбулося внаслідок шахрайських дій, таємного викрадення грошових коштів, оскільки списання коштів з рахунку [PERSON] відбулося поза її волею, не з її вини та за відсутності поінформованості про проведення банком операцій за її банківським рахунком. Оскільки здійснення такої операції банком відбулося протиправно, тому позивачка просить стягнути з банку на свою користь грошові кошти, які протиправно були перераховані на рахунки третіх осіб, у розмірі 30000,00 грн та відсотки, які нараховувалися у розмірі, станом на момент звернення до суду у розмірі 6202,22 грн (проценти за користування кредитним лімітом у серпні 2022 року 2961,44 грн, у вересні 2022 року 3240,78 грн). Крім того, позивач, посилаючись на п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», просить стягнути з відповідача на свою користь пеню у розмірі 2099,73 грн із розрахунку 36202,22 грн (незаконно списані кошти) * 0,1% * 58 днів. Ухвалою суду від 23.09.2022 позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів від АТ «ОТП БАНК». Від АТ «ОТП БАНК» 26.10.2022 надійшли документи на виконання ухвали від 23.09.2022 в частині витребування доказів (а.с.32-80). Ухвалою від 23.11.2022 задоволено клопотання представника позивача від 23.11.2022 про витребування доказів від АТ «ОТП БАНК» та Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області, на виконання якої судом отримано інформацію 08.12.2022 та 18.01.2023 відповідно (а.с.97-101, 111). Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивачки подала суду заяву, у якій просила розглядати справу за її та позивача відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, участь свого представника в судовому засіданні не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань з процесуальних питань, зокрема про відкладення судового засідання з поважних причин, суд не надано, відзиву не подано. Оцінюючи характер\~процесу,\~значення справи\~для сторін,\~обраний позивачем\~спосіб захисту,\~категорію та\~складність справи,\~належне повідомлення\~відповідача,\~неподання відповідачем\~відзиву у\~встановлений судом\~строк,\~суд постановив,\~усилу\~ст.ст.\~280-281\~ЦПК України, ухвалити в справі заочне рішення на підставі наявних доказів та за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інших заяв та клопотань не подано. Інші процесуальні дії не вчинялися. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 14.12.2018 відповідачем АТ «ОТП БАНК» відкрито кредитну карту «Мані на кармані», та видано картку [NUMBER] , яка є анульованою та картку [NUMBER] , яка активна, з терміном дії до 31.08.2024. За активною кредитною карткою [NUMBER] змінювався кредитний ліміт - 18.11.2022 зменшено до 20000,00 грн, карта не використовується, 23.01.2022 збільшено до 30000,00 грн, причина: політика перегляду. Станом на 25.11.2022 кредитний ліміт за вказаною картою становив 30000,00 грн (а.с.97-98). Як зазначає позивач, 13.08.2022 вона отримала від АТ «ОТП БАНК» повідомлення про сплату обов`язкового платежу за кредитною карткою [NUMBER] за кредитом у розмірі 30000,00 грн, після чого відразу звернулася на гарячу лінію банку для блокування кредитної карти та до правоохоронних органів із заявою про виявлення відсутності грошових коштів на кредитній картці АТ «ОТП БАНК» у сумі 30000,00 грн без її відома, на підтвердження чого надала скрін-шот отриманого нею текстового повідомлення та талон-повідомлення ЖЄО № 15933 від 13.08.2022. За заявою [PERSON] 13.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 12022041230001039, із правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України (а.с.12, 13, 14). Під час проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні Криворізьким РУП ГУНП в Дніпропетровській області встановлено, що 13.08.2022 з письмовою заявою звернулася [PERSON] про те, що невстановлена особа у період часу з 20.07.2022 по 13.08.2022 при невстановлених обставинах, шляхом вільного доступу, таємно викрала грошові кошти з платіжного карткового рахунку, відкритого в АТ «ОТП БАНК», емітованого на ім`я [PERSON] , у розмірі 30000,00 грн. [PERSON] 16.08.2022 визнано потерпілою в даному кримінальному провадженні. На даний час досудове розслідування триває (а.с.111). Відповідачем надано звіт-рахунок по кредитній картці [PERSON] за період з 14.12.2018 по 20.07.2022, за кредитною карткою [NUMBER] , з якого вбачається користування позивачкою кредитними коштами банку. За вказаний період надійшло 89836,19 грн, списано 93284,71 грн, баланс на кінець періоду 58,56 грн. При цьому, за період з 15.06.2022 по 20.07.2022 [PERSON] кредитною карткою не користувалася та станом на 20.07.2022 за кредитною лінією її заборгованість становить 0,00 грн (а.с.33-65). Як вбачається з відповіді АТ «ОТП БАНК» від 28.11.2022 № 68-3-23-23/5468, 20.07.2022 за кредитною карткою [NUMBER] [PERSON] відбулося дві транзакції, а саме: о 17:14:40 год. списано переказ на 20010,00 грн та о 17:15:14 год. списано переказ на 10010,00 грн на картку [NUMBER] // [NUMBER] , що також підтверджується звітом-рахунком за період з 20.07.2022 по 23.11.2022. Окрім того, за даний період банком проведено наступні операції: погашення відсотків за кредитом у загальному розмірі 1182,04 грн, нарахування відсотків за прострочений кредит у загальному розмірі 190,01 грн, прирахування відсотків за прострочений кредит до прострочених відсотків за кредит у загальному розмірі 96,81 грн, перенесення відсотків за кредит на прострочені відсотки на кредит у загальному розмірі 2653,04 грн (а.с. 97-98, 99-101). Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком та клієнтом (а.с.1071 ЦК України). Як визначено ст. 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (тут і далі у редакції, яка діяла станом 20.07.2022), платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до п. 14.12 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Згідно з п. 2 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 (тут і далі у редакції Положення на час виникнення спірних правовідносин), емітент зобов`язаний надавати ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу, лише держателю електронного платіжного засобу. Відповідно до п. 3 розділу VI Положення, банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем; реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством України для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банку. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з п.п. 5, 6 розділу VI Положення, користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Пунктами 7, 8 розділу VI Положення визначено, що емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Отже, лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Аналогічні висновки викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 у справі №6-71цс15 та неодноразово підтверджені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.01.2018 у справі №202/10128/14-ц (провадження №61-1856св17), від 18.04.2018 у справі №190/926/16-ц (провадження №61-6470св18), від 20.06.2018 у справі №320/1169/16-ц (провадження №61-9855св18), від 22.11.2018 у справі №712/2283/16-ц (провадження №61-11291св18), від 05.12.2018 у справі №754/15020/15-ц (провадження №61-22283св18), від 17.07.2019 у справі №571/841/16-ц (провадження №61-25606св18), від.13.09.2019 у справі №501/4443/14-ц (провадження №61-10469св18), від 02.10.2019 у справі №182/3171/16 (провадження №61-24548св18), від 16.10.2019 у справі №676/2792/16-ц (провадження №61-34233св18), від 20.11.2019 у справі №210/245/18-ц (провадження №61-4352св19), від 05.12.2019 у справі №168/613/16-ц (провадження №61-11711св18), від 23.01.2020 у справі №179/1688/17 (провадження №61-12707св19). Судом встановлено, що по картковому рахунку [NUMBER] , відкритому у АТ «ОТП БАНК», на ім`я [PERSON] 20.07.2022 виконано дві транзакції шляхом списання грошових коштів та переведення на картку [NUMBER] // [NUMBER] у період часу менше однієї хвилини. Про даний факт позивач дізналася 13.08.2022 після отримання повідомлення про сплату обов`язкового платежу за карткою та невідкладно повідомила про це банк на гарячу лінію, заблокувавши картк, та звернулася до правоохоронних органів. Як вбачається з наданого відповідачем повідомлення від 28.11.2022 №68-3-23-23/5468, після отримання заяви позивачки про спірну транзакцію, відповідальними співробітниками банку проведено внутрішню перевірку, у результаті якої виявлено, що транзакція проведена відповідно до всіх вимог платіжної системи, послуги надані в повному обсязі (а.с.97-98). При цьому, відповідачем не надано беззаперечних доказів на підтвердження того, що [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню банківської картки, ПІН-коду або іншої інформації, яка б дала змогу ініціювати платіжні операції. За приписами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Посилаючись у повідомленні від 28.11.2022 № 68-3-23-23/5468 на п. 8.16 умов договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) (публічний), відповідачем не надано суду доказів на підтвердження ознайомлення позивачки з даними умовами договору. Окрім того, позивач та її представник зверталися до відповідача з заявою щодо повернення незаконно списаних коштів, які залишені АТ «ОТП БАНК» поза увагою. Таким чином, враховуючи відсутність обставин, які безспірно доводять, що позивачка своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню електронного платіжного засобу, суд приходить до висновку про безпідставне списання грошових коштів із рахунку позивача та обов`язок банку відновити порушене право останньої, шляхом стягнення з АТ «ОТП БАНК» на користь позивача незаконно списаних коштів з комісією у розмірі 30000,00 грн. Щодо стягнення з відповідача відсотків, які нараховувалися на незаконно списані кошти станом на момент звернення до суду у розмірі 6202,22 грн, суд зазначає, що відповідно до наданого відповідачем розрахунку за період з 20.07.2022 по 23.11.2022, за платіжною картою [PERSON] нараховано відсотки у меншому розмірі, на суму 5555,52 грн (з 15.08.2022 по 14.09.2022 у розмірі 1189,49 грн, з 15.09.2022 по14.10.2022 у розмірі 1558,46 грн, з 15.10.2022 по 14.11.2022 у розмірі 1462,44 грн, з 15.11.2022 по 23.11.2022 у розмірі 1345,13 грн), а тому, у цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягнення з АТ «ОТП БАНК» на користь позивача сплачених процентів за користування грошовими коштами у розмірі 5555,52 грн, згідно з наданого банком розрахунку, який учасниками справи в цій частині не заперечувався. Щодо стягнення з відповідача пені за кожен день прострочення повернення коштів, суд зазначає наступне. Як визначено п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Представником позивача в тексті позову приведено наступний розрахунок пені: суму незаконно списаних коштів у розмірі 36202,22 грн (з яких 30000,00 грн незаконно списані кошти з комісією) + 6202,22 грн (проценти за користування кредитним лімітом) * 0,1% * 58 (кількість днів) = 2099,73 грн. Разом з тим, як зазначено вище, за платіжною картою [PERSON] нараховано відсотки у загальному розмірі 5555,52 грн, а тому загальний розмір незаконно списаних коштів з картки [PERSON] , з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності, становить 35755,52 грн, з огляду на що, розмір пені буде складати 2073,50 грн (35755,52 грн * 0,1% * 58 днів). Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, суд зазначає про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача незаконно списаних коштів у розмірі 30000,00 грн, сплачених процентів за користування грошовими коштами у розмірі 5555,52 грн, та пені за кожен день прострочення повернення коштів у розмірі 2073,50 грн, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду в силу ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки рішенням суду її позовні вимоги задоволено частково,

Outcome: partial