Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла їх мама [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно. У зв`язку з війною в Україні, вони були змушені виїхати до західної України і повернулися на Полтавщину лише в кінці листопада 2022 року, тому не встигли звернутися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини та пропустили визначений Законом строк звернення. Просять суд надати їм додатковий строк 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та представник позивачів адвокат Плохута О.В. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Третя особа не заперечувала проти задоволення позову, про що надала відповідну письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , яка до дня своєї смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім неї за вказаною адресою був зареєстрований її онук - [PERSON] , що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 28.11.2022 року за № 09.1-15/4/228 (а.с.16,36). За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 05.08.2020 року секретарем Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Кузьменко О.Ф. за реєстровим № 69 яким заповіла позивачам в рівних частках житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, площею 0.25 га, кадастровий номер: 5324086504:04:001:0034, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Спадкове майно , а саме указані житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (1/2 частка) та договору дарування (1/2 частка) (а.с.21,23,24,26). 28.11.2022 року позивачі звернулися до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ївженко Лариси Володимирівни із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, площею 0.25 га, кадастровий номер: 5324086504:04:001:0034, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , після смерті матері. Нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії та надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.11.2022 року за №140/02-31 яку мотивувала тим, що [PERSON] та [PERSON] пропустили строк для прийняття спадщини (а.с.29-31). Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Предметом спору у справі, яка переглядається, є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини перевіряється шляхом витребування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. З цим висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18). Вирішуючи по суті спори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обов`язковому встановленню підлягають факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини. Зазначений висновок міститься Верховним Судом у постанові від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20). Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. Правозастосовча практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною. Позивачі на обґрунтування поважності пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини указують, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України було введено в Україні воєнний стан. Перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадщини в умовах воєнного стану зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. За загальним довоєнним правилом строк прийняття спадщини становив 6 місяців з дня відкриття спадщини. Зміни, що почали діяти з 06.03.2022 року , додали до цього строку ще 4 місяці. Якщо до 06.03.2022 року шестимісячний строк спадкування не сплинув, то він автоматично подовжується ще на 4 місяці і в сумі становить 10 місяців . Так як спадщина після смерті матері відкрилася [INFO] , десятимісячний строк для прийняття позивачами спадщини сплив 05.11.2022 року , а з заявами про оформлення своєї спадщини за заповітом до приватного нотаріуса за місцем відкриття спадщини вони звернулися через 23 дні після проходження цього строку . Тому строк для прийняття спадщини позивачі пропустили, оскільки перебували на Західній Україні через війну та проживали у близьких родичів за адресою: [ADDRESS] і змогли повернутися додому 23 листопада 2022 року, тому мали перешкоди і була відсутня можливість для подання цих заяв у встановлені строки за поважних причин. Наведене доводить існування підстав для визначення позивачам додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, оскільки визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини пропущено позивачами із поважних, не залежних від них причин. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Як зазначено у п. 255 Рішення ЄСПЛ від 12 грудня 2012 року у справі «Ель-Масрі проти колишньої Югославської Республіки Македонія» (заява № 39630/09) та п. 152 у справі «Кудла проти Польщі» (заява № 30210/06) від 26 жовтня 2000 року засіб повинен бути ефективним на практиці й по закону, а згідно п. 36-40 Рішення від 24 липня 2012 року у справі «Джорджевич проти Хорватії» (заява № 41526/10) при оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника. У своєму рішенні від 17 березня 2009 року у справі «Хутман і Меус проти Бельгії» (заява № 9411/05) п. 44 ЄСПЛ зазначив, що національні органи повинні тлумачити та застосовувати своє національне законодавство без зайвого формалізму. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачі пропустили встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved