Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач ПрАТ «СК «АРКС» звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього в порядку суброгації суму матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, у розмірі 63934,39 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПрАТ «СК «АХА Страхування», яке 20.06.2019 змінило своє найменування на ПрАТ «СК «АРКС», та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 159а9зда від 16.05.2019, за яким застраховано автомобіль марки «Porsche Cayenne», д.н.з. [NUMBER] . 26.08.2019 о 10 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Чорновола сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного транспортного засобу під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Peugeot 301», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «СК «Брокбізнес». В результаті ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. На підставі розрахунку суми страхового відшкодування ПАТ «СК «Брокбізнес» здійснило виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 100 000,00 грн. Проте згідно рахунків, наданих ТОВ «Віннер ПЦКА», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Porsche Cayenne», д.н.з. [NUMBER] , склала 163 934,39 грн. З огляду на наведене, позивач вважає, що залишкова сума відшкодування у розмірі 63 934,39 грн. (що становить різницю між сумою страхового відшкодування у розмірі 163 934,39 грн. та частковою виплатою ПАТ «СК «Брокбізнес» у розмірі 100 000,00 грн.) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку суброгації. Із наведених підстав позивач звернувся із даним позовом до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2021 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою судді від 04.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подачі відзиву, а позивачу - відповіді на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечив щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.05.2019 між ПрАТ «СК «АХА Страхування», яке 20.06.2019 змінило своє найменування на ПрАТ «СК «АРКС», та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 159а9зда, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобам «Porsche Cayenne», д.н.з. [NUMBER] . 26.08.2019 о 10 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Чорновола сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Porsche Cayenne», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу марки «Peugeot 301», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «Peugeot 301», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] . Зазначені обставини та вина відповідача підтверджена постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 05.09.2019 у справі № 761/34703/19, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення. Постанова суду не оскаржувалася та набрала законної сили. У відповідності до ст. 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню. 30.08.2019 [PERSON] подала до ПрАТ «СК «АРКС» заяву про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Актом огляду транспортного засобу №1.003.19.0015819 від 30.08.2019 зафіксовано назву деталей та опис пошкоджень автомобіля марки «Porsche Cayenne», д.н.з. [NUMBER] . Згідно рахунків № 1045664 від 02.09.2019 та № 1045734 від 11.09.2019, виданих ТОВ «Віннер ПЦКА», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Porsche Cayenne», д.н.з. [NUMBER] , в загальному розмірі склала 163 934,39 грн. (рахунок № [NUMBER] - в розмірі 143 018,93 грн., рахунок № [NUMBER] - в розмірі 20 915,46 грн.) На основі договору ПрАТ «СК «АРКС» складено страхові акти №ARX2495323 від 11.09.2019 та №ARX2499820 від 23.09.2019, якими визнано вказаний випадок страховою подією та визначено суму страхового відшкодування у розмірі 155 555,39 грн. без суми не сплачених страхових платежів (163 934,39 грн. - 8379,00 грн. = 155 555,39 грн.), що підлягає до виплати ТОВ «Віннер ПЦКА» на відповідний рахунок. Разом з тим, згідно умов п. 29.28 договору страховиком було здійснено страхове відшкодування страхувальнику за вирахуванням різниці між повним страховим платежем за договором, вказаним у розділі 14 договору, та фактично сплаченим за договором страховим платежем. Зокрема, враховуючи, те що страхувальник на момент настання страхового випадку не сплатив страховий платіж у сумі 8379,00 грн., позивачем було вирахувано цей платіж у відповідному розмірі із суми страхового відшкодування. Фактичну виплату страхового відшкодування у сумі 155 555,39 грн. згідно страхових актів на користь ТОВ «Віннер ПЦКА» підтверджено платіжними дорученнями №595195 від 12.09.2019 та № 598381 від 24.09.2019. Встановлено також, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Peugeot 301», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] була застрахована в ПАТ «СК «Брокбізнес» згідно полісу обов`язкового страхування ЦПВ № АМ/8633273. ПАТ «СК «АРКС» з метою компенсації страхового відшкодування звернулось із заявою до ПАТ «СК «Брокбізнес» та останнім частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 100 000,00 грн. було відшкодовано позивачу на відповідний банківський рахунок, що підтверджується платіжним дорученням № 18462 від 20.11.2019. Таким чином, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору про добровільне страхування, ПАТ «СК «АРКС» набуло право вимоги до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних зі страховою виплатою потерпілому, які залишилися невідшкодованими після процедури прямого врегулювання збитків, у розмірі 63934,39 грн. з урахуванням страхового платежу в сумі 8379,00 грн. за настання страхового випадку, оскільки згідно вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Для можливості врегулювання досудового спору між сторонами позивач звертався до відповідача шляхом надіслання претензії № ЕЛ_00012181 від 08.02.2021, що підтверджується фіскальним чеком № 3000450002 від 09.02.2021. Однак така претензія була повернута позивачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання та вказана сума відповідачем позивачу не відшкодована. Таким чином, враховуючи те, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 159а9зда, до даних правовідносин застосовуються вимоги Закону України «Про страхування». Правовідносини між сторонами врегульовані також положеннями глави 67 ЦК України. Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 3 частини 1 статті 988 ЦК України та пунктом 3 частини 1 статті 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується ; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Із роз`яснень, викладених у п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вбачається, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, у межах виплаченого відшкодування переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи. Також, у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні (кредитора), тому, з урахуванням статті 515 ЦК України, суброгація застосовується лише до майнового страхування. Таким чином, відповідно до вказаних норм законодавства від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Зважаючи на ту обставину, що позивач (страхова компанія), виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором майнового страхування, отримав від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдані збитки, то спірні правовідносини між сторонами у справі регулюються саме положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування». Виконання страховиком обов`язку з виплати страхового відшкодування страхувальнику відповідно до умов договору добровільного страхування породжує у позивача право вимоги сплачених коштів із заподіювача шкоди у порядку суброгації (постанова ВС у справі №752/9026/16-ц від 06.02.2019). Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-2878цс15, за змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та ст. 27 Закону України «Про страхування», можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація). Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved