Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-07 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, в якій просив розподілити судові витрати, які понесла остання у зв`язку з розглядом справи за її позовом до Лебединського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Калинка» Лебединської міської ради Сумської області, Управління освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності з урахуванням розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, які додатково до вже поданої заяви про відшкодування витрат, станом на день винесення судового рішення у справі складають 2057,33 грн. Свої вимоги сторона обґрунтовує тим, що 05.12.2022 у даній справі ухвалено рішення, але судом не вирішено питання про судові витрати, а саме про відшкодування вартості наданих послуг з представництва позивачки в судових засіданнях, що складає 1500,00 грн., витрат в сумі 473,90 грн. у вигляді оплати вартості пального, а також судового збору за отримання технічного запису судових засідань в сумі 74,43 грн. і 9,00 грн. сервісного збору. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися. В наданих заявах просили вирішити питання про судові витрати без їх участі. Представник [PERSON] заяву підтримує, представники відповідачів із заявленими вимогами не погоджуються. Представниця управління освіти вважає, що розмір витрат на правничу допомогу слід зменшити. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши подані представником позивачки докази на підтвердження витрат [PERSON] у даній справі, суд ухвалює додаткове рішення з огляду на таке. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження судових витрат у заявленому розмірі представником [PERSON] подано акти приймання-передачі юридичних послуг № 3 від 06.10.2022, № 5 від 06.12.2022 до договору № б/н від 22.12.2021 та № 2 від 06.10.2022, № 3 від 06.12.2022 року до договору № б/н від 15.02.2022, за якими загальна вартість послуг представника позивачки, пов`язаних з його участю у судових засіданнях склала 1500 грн., а також надано квитанцію про сплату судового збору 74,43 грн., при сплаті якого стягнуто сервісний збір в сумі 9,00 грн. та чек АЗК ТОВ «Євро смарт пауер» № 373899 від 17.11.2022 на підтвердження придбання пального на загальну суму 473,90 грн. Посилаючись на зазначене, представник позивачки просить додатково відшкодувати [PERSON] витрати, понесені нею у зв`язку з розглядом справи в загальній сумі 2 057,33 грн. (750 + 750 + 473,90 + 74,43 + 9). Ухвалюючи додаткове рішення, суд знаходить обґрунтованими заперечення представниці Лебединського ЗДО (ясла-садок) «Калинка» про те, що до заяви про стягнення судових витрат не було додано документів (квитанцій, платіжних доручень, чеків або інший документів) на підтвердження реальної оплати [PERSON] витрат, пов`язаних із наданням їй правової допомоги, що стосується участі представника у судових засіданнях 06.10.2022 та 05.12.2022 на загальну суму 1500 грн. Наявні ж в матеріалах справи акти приймання-передачі юридичних послуг від 06.10.2022 та 06.12.2022 (т. 1 а.с. 229, 229 на звороті, 230, 230 на звороті) не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, адже факт сплати зазначених витрат має бути доведений документально та відповідати критерію реальності витрат. Крім цього, заслуговують на увагу й доводи про необґрунтованість витрат на придбання пального згідно чеку АЗК ТОВ «Євро смарт пауер» № 373899 від 17.11.2022, понесених, як зазначає сторона позивачки, у зв`язку з прибуттям представника до суду для участі у судовому засіданні, що мало відбутися 17.11.2022 о 09:00 год., оскільки такі витрати були здійснені уже після зазначеного засідання, об 11:35 год., а тому наданий суду чек (т. 1 а.с. 231 на звороті) не є належним доказом на підтвердження заявлених вимог про відшкодування вартості пального в сумі 473,90 грн. Разом з цим, суд вважає необхідним стягнути на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 74,43 грн., понесений нею у зв`язку з отриманням технічного запису судових засідань у справі, а також сервісний збір в сумі 9,00 грн., понесений нею при оплаті вказаної суми судового збору, оскільки судове рішення у справі було ухвалено на користь позивачки, а відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зазначені витати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В свою чергу наданими доказами - квитанцією (т. 1 а.с. 231) сторона підтвердила реальну оплату суми судового збору у заявленому розмірі. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви представника [PERSON] про стягнення судових витрат. На підставі вище наведеного,

Outcome: partial