Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] з вимогою про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна № 887/99, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 07.12.1999 року, зареєстрованого на Одеській новій біржі у «Журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості» 07.12.1999 року за реєстраційним № 887/99, щодо квартири [ADDRESS] загальною площею 46,3 кв. м. Позов мотивується тим, що позивач є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] набуто у приватну власність квартиру [ADDRESS] загальною площею 46,3 кв. м на підставі договору № 887/99 купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного з [PERSON] , зареєстрованого на Одеській новій біржі у «Журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості» 07.12.1999 року за реєстраційним № 887/99. Ні [PERSON] , ні відповідач не знали, що правочин, у відповідності до\~ст. 47 ЦК України\~(1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним\~Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого правочини, зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. На даний час позивач не може успадкувати вказану квартиру після смерті своєї матері - [PERSON] - оскільки є протиріччя в правових нормах, діючих на час укладання договору щодо необхідності його нотаріального посвідчення. Представник позивача адвокат Гаспарянц Д.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти прийняття заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, відзиву, заяв та клопотань не надав. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням того, що усі умови, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України дотримані, суд вважає за можливе ухвалите заочне рішення. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та подані письмові докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . 07.12.1999 року [PERSON] на підставі договору №\~887/99 купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного з [PERSON] , зареєстрованого на Одеській новій біржі у «Журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості» 07.12.1999 року за реєстраційним №\~887/99, набуто у приватну власність квартиру [ADDRESS] загальною площею 46,3 кв.\~м. Судом встановлено, що сторонами зазначеного договору було досягнуто всіх його істотних умов та вчинено дії, пов`язані з його виконанням, а саме: продавець передав покупцю квартиру, а покупець сплатила грошові кошти за неї, та у цій квартирі у встановленому порядку зареєстроване місце проживання позивача. Право власності [PERSON] на зазначену квартиру зареєстровано у Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості, що підтверджується наданим позивачем листом Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 13.09.2021 року №\~6819. З метою успадкування вищезгаданого майна після смерті своєї матері позивач звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рощіної Г.І., яка листом від 17.02.2022 року № 47/02-14 повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що договір не посвідчений нотаріально, та зазначила про необхідність визнання його дійсним у судовому порядку. Враховуючи те, що правовідносини щодо придбання [PERSON] вищезазначеної квартири виникли під час дії\~Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963\~року №\~1540-VI (далі ЦК УРСР), тому мають регулюватися саме його нормами. Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (у редакції, що діяла на момент укладання Договору), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи вищевикладене суд доходить до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , та всі істотні умови даного договору сторонами були виконані, що підтверджується фактом проживання за зазначеною адресою позивача та тим, що з відповідачем проведений розрахунок за договором. У той же час, відповідач не надавав згоди на нотаріальне посвідчення договору. Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як передбачено ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Як вбачається зі змісту довідки, виданої приватним нотаріусом Рощіною\~Г.І. 17.02.2022 року за № 48/01-16, [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину, однак позивач позбавлений можливості оформлення своїх спадкових справ та набуття права власності на відповідну квартиру у зв`язку із відсутністю нотаріального посвідчення вказаного договору. Враховуючи, що можливість нотаріального посвідчення договору фактично втрачена, а також враховуючи неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд доходить до висновку, що позовна вимога про визнання договору купівлі-продажу дійсним є обґрунтованою та підлягає задоволенню та визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного на товарній біржі, на сьогоднішній день можливо лише за рішенням суду. Згідно з ч. 1 ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. На підставі вищезазначеного суд вважає можливим захистити права позивача та визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним. На підставі викладеного та

Outcome: approved