Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 23 серпня 2002 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 69, свідоцтво серії [NUMBER] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що від шлюбу спільних дітей вони не мають. Через те, що зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки та вони припинили спільне проживання у грудні 2022 року. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. У нього склалась інша сім`я, він бажає укласти шлюб з іншою жінкою. На даний час він та відповідачка проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечать їхнім інтересам. Крім того, перебування у шлюбі суперечить його інтересам розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Примирення і збереження шлюбу неможливе. У травні 2022 року він останній раз спілкувався у телефонному режимі з відповідачкою, просив її розірвати шлюб через органи РАЦС, але вона не йде на контакт, не бажає розірвати шлюб через органи РАЦС, надавати точну адресу свого місця проживання відмовилась, тому він змушений був звернутись до суду з позовом. У судові засідання, призначені на 19 жовтня, 08 грудня 2022 року, 25 січня та 27 лютого 2023 року позивач не прибув, звернувся до суду із заявою, за змістом якої просив справу розглянути без його участі. Відповідачка у зазначені судові засідання також не прибула, причини неявки суду не повідомила, відкласти розгляд справи не просила, відзиву на позовну заяву не подала. Відповідачка про дату, час та місце судових засідань, призначених на 19 жовтня та 08 грудня 2022 року, повідомлялась через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, оскільки відповідно до інформації, отриманої судом від УДМС України у Запорізькій області, місце проживання відповідачки зареєстроване за адресою: [ADDRESS] входить до складу Пологівської міської територіальної громади, територія якої є тимчасово окупованою Російською Федерацією. Судом також було зроблено запит щодо реєстрації відповідачки як внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до інформації, отриманої 02.11.2022 судом від Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної держаної адміністрації, відповідачка [PERSON] з 31.08.2022 перебуває в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб, їй видано довідку ВПО за № 2326-7501253245, адреса її місця проживання: [ADDRESS] , а також повідомлено номер її телефону. У зв`язку з цим, судова повістка про виклик у судове засідання, призначене на 25 січня 2023 року, а також копії ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з доданими до неї документами, були направлені відповідачці за адресою її реєстрації як внутрішньо переміщеної особи рекомендованим поштовим відправленням, однак вручені адресату не були. Укрпошта повернула зазначене відправлення до суду з позначкою на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою». Судова повістка про виклик у судове засідання, призначене на 27 лютого 2023 року, також була направлено відповідачці рекомендованим поштовим відправленням. Окрім того, судова повістка про виклик у судове засідання, призначене на 27 лютого 2023 року, відповідачці надсилалась SMS-повідомленнями на номер телефону, повідомлений відповідачкою при реєстрації її як внутрішньо переміщеної особи. Отримання нею цієї повістки підтверджується довідкою про доставку SMS. За таких обставин суд вважає, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи, що відповідачка в судове засідання не прибула, була повідомлена про його дату, час та місце, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала, від позивача заперечень щодо заочного розгляду справи до суду не надходило, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 23 серпня 2002 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 69 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 12 травня 2020 року). Конституцією України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ст. 51). За приписами ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи причини, які спонукали позивача звернутись до суду з позовом, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а, отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє повністю, то понесені позивачем судові витрати зі сплаті судового збору у вказаній сумі підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved