Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~із зазначеним\~позовом,\~посилаючись на\~те,\~що підприємство за\~специфікою своєї\~виробничої діяльності\~надає послуги\~з централізованого\~опалення/\~постачання теплової\~енергії населенню,\~тобто є\~виконавцем комунальних\~послуг.\~На виконання\~своїх \~зобов`язань позивач\~надавав відповідачу\~ комунальні\~послуги за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Внаслідок неналежного\~виконання зобов`язань\~щодо здійснення\~оплати за\~спожиту послугу,\~у відповідача\~за період\~з 01.10.2013\~по 30.11.2021\~утворилась заборгованість\~у розмірі\~17483,65\~грн, заборгованість\~по оплаті\~за абонентське\~обслуговування за\~листопад 2021\~року склала\~7,01\~грн.\~ Внаслідок\~порушення відповідачем\~вимог чинного\~законодавства,\~на підставі\~ст.\~625\~ЦК України,\~нараховано інфляційні\~втрати в\~сумі 6128,04\~грн та\~ 3%\~річних у\~сумі 1865,91\~грн.\~Просить стягнути\~з відповідача\~вказані суми\~заборгованості,\~інфляційні втрати і 3% річних. У судове засідання представник позивача не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась судом своєчасно та належним чином, за останнім відомим місцем проживання, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи без участі відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 22 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. АТ «Криворізька теплоцентраль» надає послуги з централізованого опалення/ постачання теплової енергії. Із інформаційної\~довідки з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~видно,\~що [PERSON] \~на підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом є\~власником квартири\~за адресою: [ADDRESS] . Державна реєстрація права власності проведена 12.02.2019 (а.с.5). За вказаною адресою позивачем відповідно до тарифів на теплову енергію надаються комунальні послуги з централізованого опалення. Відповідач вчасно оплату за вказані послуги не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума заборгованості за період з 01 жовтня 2013 року по 30 листопада 2021 року становить 17483,65 грн (а.с.6). Крім того, у зв`язку з невиконанням споживачем свого обов`язку по оплаті, позивачем за вказаний період здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 6128,04 грн за період з грудня 2013 року по грудень 2021 року та 3% річних у розмірі 1865,91 грн за період з 01 листопада 2013 року по 31 грудня 2021 року. Нахування зазначених сум підтверджується розрахунками. 01 жовтня 2021 року на офіційному сайті АТ «Криворізька теплоцентраль» розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання та вважається, що з 01 листопада 2021 року між позивачем та відповідачем фактично укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (а.с.12-16). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з неналежного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих послуг. \~ \~ \~ \~ Як видно з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню/ постачання теплової енергії, які врегульовано\~Цивільним кодексом України, Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~9\~листопада 2017\~року №\~2189-VIII,Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин. Статтею 322\~ЦК України\~ передбачено,\~що власник\~зобов`язаний\~утримувати майно,\~що йому\~належить,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~ Вказаною статтею встановлено презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" 2004 року, передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 частини 3 вказаної вище статті встановлено обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. 01 травня 2019 року вступив в дію\~Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 5 Закону №2189-VIII\~до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі,\~з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач\~- фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону\~встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом;\~оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача. Виходячи з п.12, 21 Правил №630 нарахування оплати за послуги централізованого опалення квартири не залежить від кількості зареєстрованих осіб в квартирі, а визначається відповідно до розміру опалювальної площі. Таким чином, власник квартири зобов`язаний здійснювати оплату комунальних послуг за опалення незалежно від фактичного користування вказаними послугами. Відповідно до змін до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», внесених Законом України №1060-ІХ від 03.12.2020 (набрав чинності\~01.05.2021),плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу та плати за абонентське обслуговування. Так після опублікування АТ «Криворізька теплоцентраль» 01.10.2021 Типового індивідуального договору про надання послугу з постачання теплової енергії та відсутності заперечень споживачів щодо обрання такої моделі договірних відносин, з 01.11.2021 вважається що такий договір укладено між позивачем і відповідачем. Тому за листопад 2021 року позивачем здійснено нарахування плати за абонентське обслуговування в розмірі 7,01 грн. Відповідно до\~статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, згідно з частиною 2\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини 1 статті\~901, частини 1 статті\~903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). На підставі ст.ст.12, 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлено, що позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, відповідач відзиву на позов не надала, факт утворення заборгованості по оплаті за надані позивачем комунальні послуги не спростувала. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS] , за якою значиться заборгованість, з 12.02.2019 року. Доказів про реєстрацію відповідача за вказаною адресою судом не добуто та позивачем такі обставини перед судом не доведені. Таким чином відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 11027,99 грн, яка значиться станом на 31 січня 2019 року. Крім того, як видно із розрахунку позивача, в лютому 2019 року позивачем було нараховано за послуги з постачання теплової енергії 705,09 грн, відповідачем у вказаному місяці здійснено оплату в розмірі 900 грн. та в подальшому оплата здійснювалась з серпня 2021 року. Таким чином, заборгованість відповідача виникла з березня 2019 року. Залишок нарахованої заборгованості, яка підлягає стягненню складає 6455,66 грн. Окрім того, як видно із матеріалів справи, позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача на свою користь інфляційних втрат в розмірі 6128,04 грн., нарахованих за період з грудня 2013 року по листопад 2021 року і 3% річних від простроченої суми в розмірі 1865,91 грн., нараховані з 01 листопада 2013 року по 31 грудня 2021 року та надав відповідні розрахунки. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до частини 2\~статті 625 ЦК України\~нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2\~статті 625 ЦК України. Оскільки встановлено, що заборгованість підлягає стягненню з березня 2019 року та враховуючи період сплати поточних платежів (до 20 числа наступного місяця), нарахування індексу інфляції та 3% річних слід здійснювати з травня 2019 року. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Слід стягнути з відповідача\~на користь позивача заборгованість за послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за період з березня 2019 року по 30 листопада 2021 року у розмірі 6455,66 грн, інфляційні втрати за період з травня 2019 року по грудень 2021 року у розмірі 696,97 грн, 3% річних за період з 01.05.2019 по 31.12.2021 у розмірі 251,84 грн. Виходячи з того, що вимоги позивача підлягають частковому задоволеню, з урахуванням приписів частини першої\~статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial