Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

1.Позиція позивача. 16 січня 2018 року між [PERSON] (надалі - Відповідач) та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «МЕГАБАНК», правонаступником якого з 31.10.2018 р. є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МЕГАБАНК», (надалі - Позивач) було укладено Кредитний договір № 5-015-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами) (надалі - Кредитний договір). Згідно з п. п. 1.1, 1.2. Кредитного договору, Позивач надає Відповідачу грошові кошти (далі - Кредит) на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів з каси банку готівкою в сумі та на умовах визначених Договором, які Відповідач зобов`язався повернути Позивачу, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з договором. Відповідно до п. п. 2.2, 2.3. та 2.4. Кредитного договору Кредит надається Відповідачу в сумі 14 573,99 (чотирнадцять тисяч п`ятсот сімдесят три) грн. 99 коп. на строк з 16 січня 2018 року до 15 січня 2021 року включно, процентна ставка за користування Кредитом, що нараховується на суму заборгованості 15 (п`ятнадцять) річних. Згідно з п. 4.1. Кредитного договору повернення Кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Пунктом 4.2. Кредитного договору зазначено, що платіжний період календарний місяць. Позивач виконав зобов`язання, передбачене Кредитним договором, видавши грошові кошти в розмірі 14 573,99 (чотирнадцять тисяч п`ятсот сімдесят три) грн. 99 коп., що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] за період з 16.01.2018 р. по 30.09.2021 р. та заявою на видачу готівки TR.1725910.1503.46 від 16.01.2018 р. Пунктом 2.9. Кредитного договору передбачено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця і становить 871,92 (вісімсот сімдесят одна) грн. 92 коп. Згідно з п. 3.2.1. Кредитного договору, Відповідач зобов`язаний повернути одержаний Кредит у повному обсязі до 16.00 години 15 січня 2021 року. Пунктом 1.3. Кредитного договору передбачено, що цей Договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в АТ «МЕГАБАНК». Згідно з п. 3.2.3. Кредитного договору, Відповідач зобов`язався своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за Договором на передбачених Договором умовах. З 01.02.2018 р. Відповідачем порушуються умови та строки сплати платежів за Кредитом. Відповідно до п. 4.4. Кредитного договору, в разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів, Позивач обліковує заборгованість за Кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини Сторін за цим Договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії Договору. З цього моменту Позивач припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за Кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п. 2.11. цього Договору (0,1% процента річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагороди Відповідач, сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3. цього Договору. З 30.05.2018 р. Відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1 % річних. Станом на 01.10.2021 р. заборгованість за кредитом складає 14 573,99 (чотирнадцять тисяч п`ятсот сімдесят три) грн. 99 коп., що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] за період з 16.01.2018 р. по 30.09.2021 р. та розрахунком заборгованості за Кредитним договором станом на 01.10.2021 р. Відповідно до пункту 4.3. Кредитного договору, нарахування процентів за користування Кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення Кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). В порушення п. п. 1.1., 4.1. Кредитного договору, Відповідачем не сплачені в повному обсязі проценти за користування кредитом за період з 01.02.2018 р. по 30.09.2021 р. включно в розмірі 765,28 (сімсот шістдесят п`ять) грн. 28 коп., що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] за період з 16.01.2018 р. по 30.09.2021 р. та розрахунком заборгованості за Кредитним договором станом на 01.10.2021 р. Відповідно до п. 2.8 Кредитного договору, за обслуговування кредитної заборгованості Відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 2,5 % від суми кредиту. Додатком №1 до Кредитного договору визначено, що комісійна винагорода становить 364,35 (триста шістдесят чотири) грн. 35 коп. і сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. В порушення п. п. 1.1., 3.2.3. Кредитного договору, Відповідачем не сплачена в повному обсязі комісія за період з лютого 2018 р. по травень 2018 р. включно в розмірі 1 457,40 (одна тисяча чотириста п`ятдесят сім) грн. 40 коп., що підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 16.01.2018 р. по 30.09.2021 р. та розрахунком заборгованості за Кредитним договором станом на 01.10.2021 р. Так як Відповідачем були порушені строки сплати щомісячних платежів за кредитом, і сума заборгованості за кредитом була перенесена на рахунок простроченої заборгованості у зв`язку з порушенням строків сплати платежів понад 90 днів, то відповідно до п. 6.3. Кредитного договору, Відповідач сплачує Позивачу штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту. Сума штрафу у розмірі 45% від суми кредиту, відповідно до п. 6.3. розділу 6 Кредитного договору, становить 6 558,30 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 30 коп. Таким чином, загальна сума вимог Позивача до Відповідача за Кредитним договором станом на 01.10.2021 р. становить 23 354,97 (двадцять три тисячі триста п`ятдесят чотири) грн. 97 коп. та складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 14 573,99 (чотирнадцять тисяч п`ятсот сімдесят три) грн. 99 коп., суми нарахованих та несплачених процентів за період з 01.02.2018 р. по 30.09.2021 р. включно в розмірі 765,28 (сімсот шістдесят п`ять) грн. 28 коп., залишку нарахованої та несплаченої комісії в розмірі 1 457,40 (одна тисяча чотириста п`ятдесят сім) грн. 40 коп. та суми штрафу в розмірі 6 558,30 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 30 коп. 2.Позиція відповідача. Відповідач, [PERSON] , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачу на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними. Відзив відповідач на позов не подав. Заяв та клопотань про проведення розгляду за його відсутності не подавав. 3.Процесуальні питання, заяви та клопотання. 09 грудня 2021 року позивачем подано даний позов до суду (а.с. 1-9). 09 грудня 2021 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано до провадження судді Івченко Т.П. (а.с. 54). 12 вересня 2022 року судом отримано довідку про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 56). 12 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 57). 02 січня 2023 року на електронну пошту суду від адвоката Кульбій-Кухар Ю.В., яка діє в інтересах позивача АТ «МЕГАБАНК», надійшла заява про відкладення розгляду справи та направлення документів (а.с. 77). 10 січня 2023 року на електронну пошту суду від адвоката Гнідченко Г.Г., який діє в інтересах позивача АТ «МЕГАБАНК», надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 79). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 8\~ст. 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено\~ст. 279 ЦПК України. 4.Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 16 січня 2018 року [PERSON] підписала заяву № 63069 на отримання кредиту на споживчі цілі у ПАТ «МЕГАБАНК», у якій зазначено суму кредиту 14573,99 гривень, термін користування 36 місяців, процентна ставка 15,0%, комісія 2,5 % (а.с. 12). Також встановлено, що 16 січня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та [PERSON] було підписано кредитний договір № 5-015-850-18-Г, згідно до п. 2.2 кредит надається на строк з 16 січня 2018 року по 15 січня 2021 року включно. Відповідно до п.2.3.Договору, загальний розмір кредиту складає 14573,99 грн. процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості 15 % річних, відповідно до п.2.4., розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості 2,5% від суми кредиту, відповідно до п.2.11. процентна ставка за користування кредитом понад строк, вказаний в п.2.2.Договору 0,1%річних (а.с.13-14). Відповідно до Додатку № 1 до кредитного договору № 5-015-850-2-18-Г від 16 січня 2018 року обчислено загальну вартість кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 15-16). Згідно до графіку платежів вбачається, що за період з 16.01.2018 року по 15.01.2021 рік загатна сума платежів за розрахунковий період складає 31803,57 гривень, загальна сума погашення основної суми кредиту 14573,99 гривень, проценти за користування кредитом складають 3748,63 гривень, погашення комісії за даний період складає 13480,95 гривень (а.с. 17-18). Судом досліджено паспорт споживчого кредиту «Споживчий кредит готівкою», який погоджено та підписано відповідачем 16.01.2018 року, згідно якого сума кредитного ліміту 14573,99 гривень, строк кредитування 36 місяців, спосіб та строк надання кредиту споживчі потреби (а.с 36). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 5-050-850-2-18-Г від 16 січня 2018 року, станом на 01 жовтня 2021 року загальна сума вимог складає 23354,97 гривень , яка складається з: 14573,99 гривнь залишок кредиту, 765,28 гривень залишок нарахованих та несплачених відсотків, 1457,40 гривень залишок нарахованої та несплаченої комісії, 6558,30 гривень штраф (а.с. 37-38). Згідно до виписки/особового рахунку з 16.01.2018 по 30.09.2021 року вбачається рух грошових коштів за рахунком (а.с. 39-53). \~ \~ \~ 5.Норми права застосовані судом та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Ці дані встановлюються такими засобами: \~ \~ \~ \~1) письмовими, речовими і електронними доказами; \~ \~ \~ \~2) висновками експертів; \~ \~ \~ \~3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Крім того положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Судом встановлено, що укладений між сторонами договір раніше не оспорювався та не визнавався судом недійсним. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.2\~ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 ЦК України. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою\~споживачем банківських послуг (частина перша\~статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів»\~(далі\~Закон). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону споживач\~фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули\~Закону України від 22 листопада 1996 року «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»\~від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ПАТ «МЕГАБАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, таким чином, суд вважає, що заявлена позовна вимога, щодо стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договром №5-015-850-2-18-Г від 16.01.2018 року у ромірі 23354,97 гривень, підлягає задоволенню. Вказаний висновок відповідає висновку щодо застосування норм права, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 336/887/18 (провадження № 61-11747св19). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) вказано, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Також суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). \~ \~ \~ 6.Судові витрати. Позивачем понесені судові витрати у розмірі 2270,00 гривні, що підтверджується меморіальним ордером № 4738_6 від 12 листопада 2021 року (а.с.10), як судові витрати на оплату судового збору при зверненні із позовом. Враховуючи прийняття рішення про задоволення позовних вимог, згідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі відповідачем, на користь позивача. Згідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати відшкодовуються пропорційно до задоволених позовних вимог, а враховуючи встановлених підстав для задоволення заявлених вимог у повному обсязі, підлягають покладенню на відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved