Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] , за участі третьої особи служби в справах дітей Бершадської міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав з тих підстав, що як стверджує [INFO] померла [PERSON] у віці 52 роки. На час її смерті вона мала трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Батьком цих дітей є [PERSON] , [INFO] . 06.09.2010 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (рішення суду в справі № 2-289/2010). 05.07.2010 за рішенням суду були стягнуті аліменти з відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (рішення суду в справі № 2-689/2010). Вона являється старшою сестрою своїх неповнолітніх сестер [PERSON] , [PERSON] та брата [PERSON] по покійній їх матері [PERSON] , які зараз тимчасово проживають в її сім`ї. Відповідач [PERSON] станом на [INFO] (дата смерті їх матері) заборгував 497457 грн. 61 коп. за виконавчим провадженням № [NUMBER] Бершадської ДВС. З батьком її сестри та брат проживати не бажають. Одне, що вони пам`ятають з дитинства так це те, що батько крав речі з дому, спалив сарай біля хати та намагався спалити хату. У зв`язку з цим вона звернулась до органу опіки та піклування Бершадської міської ради з проханням підтвердження залишення неповнолітніх дітей без батьківського піклування та встановлення доцільності влаштування дітей в її сім`ю, на що служба у справах дітей надала акт про доцільність їх влаштування тимчасово в її сім`ю. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення від виховання дітей батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Зазначені нею обставини у відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Представник позивача адвокат Янчук В.М. в підготовчому судовому засіданні зменшує розмір позовних вимог у зв`язку з настанням повнолітння [PERSON] 21.01.2023, позов щодо решти позовних вимог підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає. Представник третьої особи служби у справах дітей Бершадської міської ради Смакоус Ж.Л. в підготовчому судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову та зазначила, що орган опіки та піклування Бершадської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав підготовано на двох неповнолітніх дітей, оскільки третя дитина на даний час вже повнолітня. Заслухавши представника позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , виданих виконкомом Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 06.09.2010 у справі № 2-688/2010 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 05.07.2010 у справі № 2-689/2010 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задоволено. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожної дитини, щомісячно, починаючи з 22.06.2010 і до їх повноліття. Мати дітей [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Бершадським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні № [NUMBER], наданого головним державним виконавцем Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Кончаківським Р.С., за період з 22.06.2010 по [INFO] у боржника [PERSON] перед стягувачем [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] становить 497457,61 грн. Позивачка [PERSON] являється старшою сестрою своїх сестер: [PERSON] , [PERSON] та брата [PERSON] по покійній їх матері [PERSON] , які зараз тимчасово проживають в її сім`ї. Відповідно до актів обстеження умов проживання від 18.10.2022, діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживають в сім`ї сестри [PERSON] . Діти не заперечують проти їх тимчасового влаштування в сім`ю сестри [PERSON] . Діти відмовляються проживати з батьком, про що підтвердили письмово. Згідно висновку органу опіки та піклування Бершадської міської ради № 01-18/551 від 13.03.2023, виконавчий комітет Бершадської міської ради, як орган опіки та піклування Бершадської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таке рішення має бути прийнято з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, яка фактично позбавлена його батьківського піклування. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнає у повному обсязі, що свідчить про відсутність з його боку інтересу до його неповнолітніх дітей. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року ( справа № 631/2406/15-ц провадження № 61-36905св18 ). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини (cт. 18 Конвенції про права дитини). Отже, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.06.2021 року у справі № 466/9380/17. У постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18) зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 296/7848/16-ц (провадження № 61-43695св18) зазначено, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18) зазначено про те, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Крім того, ухвалюючи дагне рішення, суд приймає до уваги позицію відповідача, який позов визнав. Згідно ст. 200 ч.ч. 3, 4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки під час підготовчого судового засідання відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову підлягає прийняттю, а позов - задоволенню. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав на спілкування з дітьми і побачення з ними, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Аналогічна правова позиція мститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2021 року у справі № 331/8310/15, провадження № 61-4879св20. На підставі ч. 2 ст. 51 Конституції України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 155, 164 СК України,

Outcome: approved