Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якому просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на обліку Служби у справах дітей по Слобідському району перебуває малолітня [PERSON] , як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Батько дитини, [PERSON] помер [INFO] . Мати дитини - [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, постійно вживає алкогольні напої, вживає наркотичні речовини, вчиняла фізичне насильство відносно дитини, у зв`язку із чим малолітня [PERSON] не бажає проживати зі своєю матір`ю, просить влаштувати її до дитячого закладу, позбавити матір батьківських прав та знайти їй інших батьків. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Крім того, надала суду додаткові пояснення, у яких вказала, що на момент подачі позовної заяви до суду неповнолітня [PERSON] перебувала у КЗСЗД «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «міста Харкова», однак у зв`язку із початком воєнних дій, у березні 2022 року, без узгодження із Службою у справах дітей, дитина була передана на виховання матері. У жовтні 2022 року мати дитини, [PERSON] , вчинила фізичне насильство відносно своєї доньки. Бригадою швидкої допомоги дитину було влаштовано до лікарні із діагнозом забої, садна голови, обличчя, після надання медичної допомоги дитина повернулася додому до матері. Спеціалістами Служби у справах дітей була проведена відповідна робота та здійснено вихід за адресою проживання дитини, проведено оцінку рівня безпеки дитини та складено акт. За результатами оцінки був визначений «небезпечний» рівень, складено протокол тимчасового вилучення дитини з небезпечного середовища, та госпіталізовано до КНП «МКБЛ № 16». З 28.11.2022 року дитина перебуває у КЗСЗД «ЦСПРД «м. Харкова». Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 16.01.2008 року (а.с. 8). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.03.2017 року [PERSON] помер [INFO] (а.с. 10). Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.01.2020 року в задоволенні позовних вимог Департаменту служб у справах дітей до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав відмовлено (а.с. 22-24). Згідно з повідомленням Відділу поліції СЮП ВП ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області до чергової частини ВП № 2 надійшло повідомлення про те, що невідома жінка стукає у двері сусідам. В ході роботи, було виявлено [PERSON] , 1978 р.н., яка стверджувала що у сусідній квартирі знаходиться її донька [PERSON] , яку зараз ґвалтує невідомий чоловік. У зазначеній квартирі працівникам поліції відчинили двері донька [PERSON] та її подруга. Дівчата були налякані діями [PERSON] , яка мала намір викруткою нанести удари своїй доньці. Жінка перебувала в неадекватному стані у зв`язку з чим було викликано бригаду швидкої медичної допомоги. [PERSON] було госпіталізовано до психіатричної лікарні. Дитину забрав до себе дядько [PERSON] , який звернувся до ССД по Слобідському району із заявою що його сестру, [PERSON] , влаштовано до психоневрологічного диспансеру в стані алкогольного сп`яніння, залишилася його племінниця, малолітня [PERSON] , батько якої помер (а.с. 11). Згідно з письмовими поясненнями, від опіки над племінницею [PERSON] відмовився, просив влаштувати її до державного закладу. Привів дитину до будівлі Адміністрації Слобідського району та залишив (а.с. 15-16). Відповідно до Акту органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 18.05.2021, дитину влаштовано до КНП «МКДЛ № 16», згодом переведено до КЗ СЗД «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей м. Харкова» (а.с. 12). З письмових пояснень вбачається, що до ССД по Слобідському району звернулася [PERSON] та повідомила, що мати постійно вживає алкогольні напої, вживає наркотичні речовини, вчиняла фізичне насильство а саме: била по обличчю, накинула мотузку на шию та почала душити, дівчинка вирвалася та збігла. Це повторювалося часто, тому дитина вимушена була проживати у своєї подруги. Напередодні 14.05.2021 мати вдарила доньку пляшкою з під пива по обличчю, 15.05.2021 відчинила двері із ножем в руках. Дівчинка пішла до подруги та мати її там переслідувала, тому сусіди викликали поліцію, [PERSON] була госпіталізована до психіатричної лікарні (а.с. 17). Відповідно до висновку № 366 від 14.06.2021 року, Департамент служб у справах дітей Харківської міської, який діє від імені органу опіки та піклування, вважає за доцільне побавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Із листа КЗСЗД «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «міста Харкова» вбачається, що у зв`язку з початком воєнних дій, у березні 2022 року дитина була передана на виховання матері [PERSON] . Відповідно до повідомлення КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. О.І. Мещаанінова» ХМР, 30.10.22 року мати дитини, [PERSON] , вчинила фізичне насильство відносно доньки. Бригадою швидкої допомоги дитину було влаштовано до лікарні з діагнозом забої, садна голови, обличчя. Після надання медичної допомоги дитина повернулася додому до матері. Згідно Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 01.11.2022 року, визначено «небезпечний» рівень безпеки дитини, що передбачає необхідність вжиття негайних дій у межах сім`ї, зокрема проведення оцінювання потреб дитини та її сім`ї. За результатами проведення оцінки складено протокол тимчасового вилучення дитини з небезпечного середовища від 01.11.2022, неповнолітню [PERSON] було госпіталізовано до КПП «МКБЛ № 16. Згідно з Актом фактичної передачі дитини, з 28.11.22 року неповнолітню [PERSON] влаштовано до КЗСЗД «ЦСПРД «м. Харкова», де вона перебуває по цей час. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Положеннями ст.150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, за приписами п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, і судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що перешкоди для виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків - відсутні. Відповідач байдужа до життя, стану здоров`я та розвитку своєї дитини, не цікавиться її життям. Тривалий час без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та її утриманню, у зв`язку з чим позовні вимоги представника позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved