Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

В грудні 2022 року Перший заступник керівника Знам`янської окружної прокуратури Петров Тимур Іванович, в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Бобринецька міська рада Кіровоградської області, звернулася до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи його тим, що відповідно до ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23.09.2021 року у кримінальному провадженні №383/567/21, яка набрала законної сили 30.09.2021 року, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. У результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження, у вигляді переломів лонної кістки справа сідничної кістки зліва, які згідно висновку судово - медичної експертизи №6 від 15.03.2021 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, яке викликало тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більше як 21 день). Внаслідок злочинних дій [PERSON] потерпіла [PERSON] в період з 06.01.2021 року по 25.01.2021 року перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Бобринецька лікарня Бобринецької міської ради» та на її лікування закладом витрачено кошти на загальну суму 17417,80 грн. Кошти [PERSON] на лікування потерпілої в добровільному порядку не відшкодовано, тому звернулися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22.12. 2022 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання з викликом сторін. Перший заступник керівника Знам`янської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кобзаренком М.О. до суду надійшла заява про слухання справи за відсутності прокурора, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених у позовній заяві та просить їх задовольнити (а.с.51). Представник третьої особи Комунальне некомерційне підприємство «Бобринецька лікарня Бобринецької міської ради» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, до суду заяв чи клопотань не надійшло. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, наслідки визнання позову зрозумілі в повному обсязі. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило (а.с.52). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів осіб вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Судом встановлено, що відповідно витягу з ЄРДР встановлено, що 07.01.2021 року розпочато кримінальне провадження №12021120110000006 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с.13-14). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2021 року [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Ухвала набрала законної сили 30.09.2021 року (а.с.15-18). Відповідно до ухвали досудовим розслідуванням встановлено, під час руху [PERSON] , не забезпечивши безпеку дорожнього руху, не вибравши безпечну швидкість руху транспортного засобу, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, маючи можливість бачити групу пішоходів, які рухались в зустрічному йому напрямку по узбіччю з лівої сторони, здійснив з`їзд на ліве узбіччя по напрямку свого руху де допустив наїзд на пішохода [PERSON] . У результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , отримала тілесні ушкодження, у вигляді переломів лонної кістки справа сідничної кістки зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи №6 від 15.03.2021 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, яке викликало тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день). Таким чином, [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.289 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлено ухвалу, лише в питаннях, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до довідки - розрахунку 1-го ліжко дня по КНП «Бобринецька лікарня Бобринецької міської ради», [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Бобринецька лікарня Бобринецької міської ради» з 06.01.2021 року по 25.01.2021 рік, провела 20 ліжкоднів, вартість 1 ліжкодня становить 870,89 грн. Всього витрат 17417,80 грн. (а.с.34). Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до п.3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 868 ( 868-2012-п ) від 19.09.2012 у разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Згідно з порядом обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету у їх використанні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545,Із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 868 (868-2012-п) від 19.09.2012 сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Відповідно до вищевказаного порядку, сума витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Як вбачається з п.6 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Відповідно п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. В ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження цивільний позов про стягнення витрат на лікування потерпілої до [PERSON] не заявлявся, відповідачем кошти добровільно не відшкодовано. Враховуючи встановлені обставини справи, та оскільки між злочинними діями [PERSON] , який спричинив тілесні ушкодження потерпілій [PERSON] , та перебуванням її на стаціонарному лікуванні існує причинний зв`язок, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати, які поніс закладу охорони здоров`я - КНП «Бобринецька лікарня Бобринецької міської ради», у зв`язку із перебуванням потерпілої на стаціонарному лікуванні в сумі 17417,80 грн., а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved