Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

05.12.2022 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 1000 грн на 2500 грн.; стягувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 грн. та стягнути з відповідача додаткові витрати на повнолітню дочку у зв`язку з навчанням у сумі 9000 грн. В обґрунтування позову, покликається на те, що 04.06.2004 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.02.2013 у справі №442/387/13-ц розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] , за її вибором залишено « [PERSON] ». 23 березня 2021 року вона уклала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . В шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 08.04.2019 року по справі № 442/944/19 з [PERSON] стягуються аліменти на неповнолітніх дітей у розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Станом на сьогодні аліментних коштів присуджених судом в розмір 1000 гривень на кожну дитину є недостатніми для нормального розвитку дітей. Діти потребують належного харчування, забезпечення одягом, взуттям, предметами гігієни, а також донькам необхідно купляти книги, зошити, канцелярське приладдя, ліки, що потребує значних коштів, яких позивачу не вистачає. Відповідач сплачує аліментні зобов`язання нерегулярно та із затримками, з дітьми не спілкується, не цікавиться їхнім життям: успіхами, потребами. Станом на 01 грудня 2022 року, їй відомо, що відповідач перебуває за кордоном у Республіці Польща. Де працює відповідач, їй невідомо. Вона працює прибиральницею у Стебницькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 18 Дрогобицької міської ради, середньомісячний розмір заробітної плати, якої становить 6780.00 грн, що підтверджується довідкою №169 від 30.11.2022 року. Зазначає, що на її утриманні окрім трьох неповнолітніх дітей перебуває ще одна малолітня дитина - син, [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] , [INFO] , навчається у ВПУ № 19 м. Дрогобича з 01.09.2022 року (Наказ № 03 «З-УЗД» від 31.08.2022 року) по 30.06.2025 року, форма навчання денна. Щодня [PERSON] на навчання у навчальний заклад їздить автобусами Стебник Дрогобич, та на день витрачає 50 гривень, а в місяць приблизно 1100 гривень. [PERSON] навчається у 8 класі середньої школи № 18 у місті Стебник Львівської області. Згідно Договору (Контракту) 22 про надання освітньої послуги закладом фахової перед вищої освіти за кошти фізичних та/або юридичних осіб КЗ ЛОР «Бориславський фаховий медичний коледж» в особі директора Хемича Олега Ярославовича, що діє на підставі статуту Закладу та [PERSON] уклали договір № 110 від 12.09.2022 року про навчання вступника [PERSON] за денною формою навчання, за освітньо-професійним ступенем фаховий молодший бакалавр, галуззю знань 22 Охорона здоров`я, Спеціальністю 223 Медсестринство за освітньо-професійною програмою Акушерська справа для здобуття рівня фахової передвищої освіти. Згідно Розділу 4 вищезазначеного Договору, розмір плати встановлюється за весь строк надання освітньої послуги і не може змінюватися. Загальна вартість освітньої послуги становить 54000 гривень. Отже, вартість навчання одного навчального року становить 18 000 гривень. Згідно квитанції № 146 від 16.09.2022 року [PERSON] здійснено оплату за перший семестр навчання за [PERSON] , перший курс, денна форма навчання у сумі 9000,00 гривень. Крім того, у зв`язку з денною формою навчання, [PERSON] щодня їздить на навчання у місто Борислав Львівської області автобусами [PERSON] . Вартість проїзду становить 30 гривень. В середньому за місяць вона витрачає на проїзд 1 520 гривень. На підставі вищевикладеного, просить суд стягувати з [PERSON] аліменти у зв`язку з продовженням навчання у КЗ ЛОР «Бориславський фаховий медичний коледж», на платній формі навчання у сумі 2500,00 гривень з дня виповнення повноліття і до закінчення навчання, тобто до 30.01.2025 року, та стягнути з [PERSON] додаткові витрати на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в сумі 9000 грн. (оплата вартості навчання за перший курс, другий семестр навчальною року у КЗ ЛОР «Бориславський фаховий медичний коледж»). Також просить стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 3400 грн. на професійну правничу допомогу. В судовому засіданні представник позивача адвокат Хевпа І.М. позовні вимоги підтримала. Просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки. Судом було вжито належних заходів задля виклику відповідача в судове засідання з розгляду даної справи по суті шляхом направлення йому судових повісток за адресою місця проживання та через оголошення на сайті суду. Будь яких повідомлень про зміну адреси відповідач суду не подавав, а відтак, суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11, ч. 12 ст. 128 ЦПК України, вважає останнього належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище викладене, суд ухвалив завершити розгляд справи у відсутності відповідача, за наявними у матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Встановлено, що [PERSON] є батьком для [PERSON] , [INFO] , (Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] , (Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] ) [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] ). Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 20.02.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] повернулась на своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/944/19 від 08.04.2019 року змінено розмір аліментів, які стягувались з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , за рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 31 січня 2013 року по цивільній справі № 442/380/13-ц, на утримання [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] і вирішено стягувати з [PERSON] , в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] по 1000 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. 23 березня 2021 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що 23.03.2021 складено актовий запис №55 (Свідоцтво серії [NUMBER] ) та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Як визначено в ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України та роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення, так і у бік покращення. При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Відповідно до положення статті 182 та 184 СК України під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 01 січня 2023 року - 2833 гривень. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що як відповідач, так і позивач мають рівний обов`язок перед дітьми щодо їх утримання до досягнення повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дітей та їх гармонійний розвиток. Враховуючи матеріальне становище позивачки, на утриманні якої знаходиться троє дітей, двоє з яких є неповнолітні, а також те, що цінова політика на одяг та продукти харчування в порівнянні з 2019 роком (коли було ухвалено рішення про зміну розміру аліментів) неодноразово змінювалася, суд вважає слушним покликання позивачки на те, що їй важко повноцінно утримувати дочок. Позивач несе інші витрати пов`язані з фізичним, духовним та моральним розвитком дітей, а тому з врахуванням наведеного вище, суд приходить до переконання, що розмір стягуваних аліментів слід збільшити до 2000 грн. на кожну дитину. На думку суду, вказаний розмір аліментів зможе забезпечити дітям належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивача чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Що стосується вимоги позивачки про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, то така підлягає до часткового задоволення з огляду на таке. Вимогами ст. 199 СК України зазначено, що якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальну допомогу, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що можуть надавати таку матеріальну допомогу. Згідно довідки №142 від 20.10.2022, виданої КЗ ЛОР «Бориславський фаховий медичний коледж», [PERSON] є студенткою першого курсу спеціальності 223 Медсестринство за освітньо-професійною програмою Акушерська справа КЗ ЛОР\~«Бориславський фаховий\~медичний коледж».\~Зарахування на\~навчання:\~наказ №64-с\~від 16.09.2022\~р.\~Навчається за\~кошти фізичних\~та/або\~юридичних осіб.\~Період навчання\~з 19.09.2022\~ 30.01.2025. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на повнолітню дитину, суд враховує матеріальне становище позивача, яка виховує доньку, і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою). При цьому, суд враховує рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дитини, матеріальний стан позивача та відповідача, вимоги розумності та справедливості і визначає їх у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 18.12.2022 (повноліття дитини) і до дня закінчення навчання у КЗ ЛОР «Бориславський фаховий медичний коледж», тобто до 30.01.2025, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку, при умові навчання, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дитини, враховуючи вік та матеріальні потреби, можливості відповідача. Що стосується вимоги позивача щодо стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину, а саме половину вартості навчання за перший рік в сумі 9000 грн., то в задоволенні цієї вимоги слід відмовити з огляду на таке. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання обов`язку утримувати дитину, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). А статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Верховний суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц). В частині стягнення з відповідача в користь позивача витрат понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 3400,00 грн. суд дійшов такого висновку. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу по даній справі, позивачем долучено Договір про надання правової допомоги №10/Ц-С05 від 07.11.2022, Акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 28.11.2022 з детальним описом робіт та Довідку про сплату коштів від 28.11.2022 на суму 3400 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги у розмірі 3400 грн. є обґрунтованими та співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, а тому заяву слід задоволити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved