Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

02 листопада 2022 року позивач [PERSON] звернулася до Згурівського районного суду Київської області із зазначеною вище позовною заявою, в якій просила визнати за нею - [PERSON] , право на завершення процедури приватизації та право на одержання свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0,1300 га, кадастровий номер 3221983901:01:017:0077, для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] та здійснити державну реєстрацію вказаної земельної ділянки. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, в тому числі і земельна ділянка площею 0,1300 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221983901:01:017:0077, що розташована на території Малоберезанської сільської ради Броварського району Київської області. Спадкодавець [PERSON] не встиг завершити процедуру приватизації земельної ділянки, а саме зареєструвати право власності на земельну ділянку на своє ім`я. Оскільки приватизація земельної ділянки не завершена, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку нотаріус позивачу відмовив. Земельна ділянка відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру є зареєстрованою в Державному земельному кадастрі та їй присвоєно кадастровий номер, тому вона є сформованою. Крім того, отримано позитивний висновок експерта про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Залишився лише етап затвердження проекту землеустрою з надання земельної ділянки у власність, тобто необхідно завершити процедуру приватизації. Позивач не може оформити спадкові права на земельну ділянку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, хоча належним чином прийняла спадщину, а тому обґрунтовано звертається до суду за захистом своїх прав та інтересів. Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 07.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам надано строк для подання заяв по суті справи, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалами від 25.01.2023 та 08.02.2023 суд задовольнив клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою від 28.02.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. Позивач [PERSON] у своїй заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити. Представник відповідача Згурівської селищної ради Мокронос В. у своїй заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі, знає та розуміє наслідки визнання позову відповідачем. Просить не стягувати з відповідача судові витрати. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Суд визнав можливим розглядати справу без участі сторін, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. З досліджених в ході судового розгляду письмових доказів судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 6 копія свідоцтва про смерть). Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно. У Згурівській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа до майна померлого (а.с. 39-123 копія спадкової справи). З матеріалів спадкової справи вбачається наступне. За життя 05.12.2015 [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Малоберезанської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 115, яким заповів [PERSON] належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8564 га, кадастровий номер 3221983900:03:007:0010, яка розташована на території Малоберезанської сільської ради. [PERSON] спадщину за заповітом прийняв та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. На решту майна після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є: дружина померлого [PERSON] , діти померлого [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] [PERSON] спадщину прийняла, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса у встановлений законом строк. В заяві зазначено, що майно, яке залишилось після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , є особистою приватною власністю, набуте ним за його особисті кошти і виділення частки у спільному майні подружжя вона не бажає. [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь дружини померлого [PERSON] . Інші спадкоємців першої черги відсутні. Спадкові права позивача [PERSON] ніким не оспорюються. До складу спадщини, окрім іншого майна, входить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1300 га, кадастровий номер 3221983901:01:017:0077, місце розташування якої [ADDRESS] , нормативна грошова оцінка якої 3226,01 грн (а.с. 9-11 копія Витягу з ДЗК про земельну ділянку, а.с. 12 копія Витягу № НВ-3201226722022 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок). Позивач [PERSON] 11.10.2022 звернулась до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку. Нотаріус Згурівської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку у зв`язку з тим, що, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб`єкта, за [PERSON] відсутня інформація щодо реєстрації права власності на вищевказану земельну ділянку. А в поданому [PERSON] . Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3224415982021 від 17.11.2021, інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня (а.с. 8 копія відмови нотаріуса). За життя [PERSON] розпочав процедуру приватизації спірної земельної ділянки. Так, на підставі заяви (клопотання) [PERSON] від 12.10.2020, ФОП « [PERSON] » виготовлено Проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, розташованої в [ADDRESS] (а.с. 132-175). Рішенням Згурівської селищної ради Броварського району Київської області восьмого скликання № 275-06-VIII від 09 квітня 2021 року затверджено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1300 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в [ADDRESS] , кадастровий номер 3221983901:01:017:0077, та передано її у приватну власність громадянину [PERSON] (а.с. 131 копія рішення). Це рішення прийняте вже після смерті [PERSON] . За життя [PERSON] не завершив процедуру приватизації та не зареєстрував своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. В силу ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землі приватної власності є громадяни та юридичні особи. Згідно зі ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно з ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В силу положень ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» за\~результатом розгляду\~заяв у\~сфері державної\~реєстрації прав\~надаються в\~електронній та\~(за\~бажанням заявника)\~в паперовій\~формі рішення\~державного реєстратора,\~витяг з\~Державного реєстру\~прав про\~проведену державну\~реєстрацію прав. Витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав за бажанням заявника надається у паперовій формі. Такий витяг у паперовій формі надається з проставленням підпису та печатки державного реєстратора чи адміністратора центру надання адміністративних послуг (у разі отримання витягу шляхом звернення до центру надання адміністративних послуг). Рішення державного реєстратора,\~ витяг\~з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав, отримані в електронній чи паперовій формі за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав, мають однакову юридичну силу та використовуються відповідно до законодавства. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. В силу положення ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18, зазначив наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. За життя спадкодавцем [PERSON] розпочато процедуру приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1300 га, кадастровий номер 3221983901:01:017:0077, місце розташування [ADDRESS] . Фактично земельна ділянка сформована, має чітку площу та розміри, винесена в натурі на місцевості, їй присвоєний кадастровий номер, про неї наявна інформація в Державному земельному кадастрі. У зв`язку зі смертю спадкодавця [PERSON] процедура приватизації не завершена, право власності за [PERSON] не зареєстроване. Право власності на земельну ділянку у [PERSON] не виникло, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача [PERSON] . У цьому випадку така земельна ділянка входять до складу спадщини, а спадкоємиця померлого позивач [PERSON] набуває право на завершення приватизації. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за необхідне позов задовольнити повністю. Визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,1300 га, кадастровий номер 3221983901:01:017:0077, для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] , на здійснення державної реєстрації вказаної земельної ділянки та одержання Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на реєстрацію права власності. Ціна позову 3226,01 грн (а.с. 12). Позивач сплатила судовий збір у розмірі 992,40 грн (а.с. 13 квитанція). На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути відповідача Згурівської селищної ради на користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved