Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача надмірно перераховані кошти у вигляді державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства в розмірі 16 380,00 грн та судові витрати. В обґрунтування вимог вказано, що 17.06.2011 до Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради звернулась [PERSON] із заявою про призначення державної соціальної допомоги особам з інвалідністю ІІІ групи з дитинства. Рішенням позивача від 22.06.2011 відповідачу була призначена допомога особам з інвалідністю ІІІ групи з дитинства на період з 17.06.2011 по 30.06.2012. У подальшому, на підставі виписок з актів огляду медико-соціальної експертної комісії про продовження групи інвалідності гр. [PERSON] , період виплати державної соціальної допомоги відповідачу неодноразово продовжувався, востаннє на період з 01.07.2017 по 30.06.2020. Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» з липня 2020 року по квітень 2021 року було призначено та виплачено державну соціальну допомогу особам з інвалідністю у розмірі 1638,00 грн щомісячно. Зі змісту позовної заяви слідує, що управління неодноразово зверталося до [PERSON] з проханням надати виписку з акта огляду медико-соціальної експертної комісії з продовженням інвалідності з 01.07.2020, але необхідну виписку відповідач не надала. В січні 2022 року до управління надійшов лист від Житомирської міської медико-соціальної експертної комісії від 11.01.2022, на підставі якої було з`ясовано, що відповідач не проходила переогляд для встановлення інвалідності в період з 01.07.2020. 13.01.2022 розпорядженням начальника управління було припинено виплату державної соціальної допомоги особі з інвалідністю III групи з дитинства гр. [PERSON] , у зв`язку з непроходженням чергового переогляду медико-соціальної експертної комісії. Внаслідок встановлених обставин утворилася переплата державної соціальної допомоги особам з інвалідністю III групи з дитинства за період з 01.07.2020 по 30.04.2021 в сумі 16380,00грн. У позові вказано, що управлінням вжито заходів досудового врегулювання спору та на адресу [PERSON] неодноразово направлялись повідомлення про переплату допомоги та з проханням з`явитись до управління для вирішення даного питання, однак станом на 14.11.2022 відповідачем сума переплати в розмірі 16380,00 грн не сплачена. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.12.2022 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з матеріалами позовної заяви направлялися відповідачу за її зареєстрованим місцем проживання, однак повернулися на адресу суду не врученими. Заяв по суті справи до суду не надійшло. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 17.06.2011 до Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради звернулась [PERSON] із заявою про призначення державної соціальної допомоги особам з інвалідністю ІІІ групи з дитинства. Рішенням позивача від 22.06.2011 [PERSON] була призначена допомога особам з інвалідністю ІІІ групи з дитинства на період з 17.06.2011 по 30.06.2012. У подальшому, на підставі виписок з актів огляду медико-соціальної експертної комісії про продовження групи інвалідності гр. [PERSON] , період виплати державної соціальної допомоги відповідачу неодноразово продовжувався, востаннє на період з 01.07.2017 по 30.06.2020. Згідно з довідкою Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 27.07.2021, [PERSON] у період з 01.07.2020 по 30.04.2021 виплачувалась державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства ІІІ групи у сумі по 1638,00 грн щомісячно. Відповідно до змісту листа Житомирської міської медико-соціальної експертної комісії №2 від 11.01.2022, [PERSON] у період з 01.07.2020 огляду не проходила. Документи на чергову перекомісію не надавала. 27.07.2021 на адресу [PERSON] позивачем направлено повідомлення про те, що у зв`язку з дооформленням особової справи для призначення державної соціальної допомоги особам з інвалідністю, необхідно надати довідку МСЕК із заліком з 01.07.2020. Розпорядженням Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 13.01.2022 [PERSON] припинено виплату допомоги особі з інвалідністю з дитинства ІІІ групи з 01.05.2021, у зв`язку із пропуском строку переогляду стану здоров`я МСЕК. Відповідно до повідомлень Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 13.01.2021 №73/07, від 20.04.2022, та претензії від 15.08.2022 №800/13, [PERSON] повідомлено про надміру виплачені за період з 01.07.2020 по 30.04.2021 кошти в сумі 16 380,00 грн та про необхідність їх повернення. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" № 2249-VIII від 19.12.2017 (далі - Закон №2249-VIII) передбачено, що право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років. Причина, група інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством України з одночасним роз`ясненням особам з інвалідністю з дитинства їх права на державну соціальну допомогу. Державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства призначається на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи (стаття 4 Закону №2249-VIII ). Відповідно до ст.5 Закону №2249-VIII, у разі зміни групи інвалідності державна соціальна допомога у новому розмірі виплачується особі з інвалідністю з дитинства з дня зміни групи інвалідності, якщо така зміна приводить до збільшення розміру, але з місяця, наступного за тим, в якому встановлена нова група інвалідності, при зменшенні розміру допомоги. Заява про призначення державної соціальної допомоги подається особою з інвалідністю з дитинства до управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання. До заяви про призначення державної соціальної допомоги повинні бути додані документи про вік особи з інвалідністю з дитинства або дитини з інвалідністю, а також довідка медико-соціальної експертизи або медичний висновок, видані у встановленому порядку (стаття 8 Закону №2249-VIII ). Згідно з п.2-1 ст.18 Закону №2249-VIII, у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку переогляду особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю виплата державної соціальної допомоги не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої державної соціальної допомоги на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю з дитинства або дитини з інвалідністю. Аналогічні положення містив Порядок надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства фінансів України 30.04.2002 № 226/293/169, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок). Відповідно до п. 4.4 Порядку, припинення виплати державної соціальною допомоги (в тому числі з надбавкою) у зв`язку з відновленням здоров`я здійснюється з місяця, наступного за тим, в якому особу не визнано особою з інвалідністю. На момент припинення виплати відповідачу допомоги особам з інвалідністю з дитинства, набув чинності Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №79 (далі Порядок №79). Згідно з п. 14 Порядку №79, виплата державної соціальної допомоги припиняється, якщо особа з інвалідністю з дитинства пропустила строк переогляду стану здоров`я МСЕК. Пунктом 16 Порядку №79 передбачено, що виплата державної соціальної допомоги (в тому числі з надбавкою на догляд) у зв`язку з тим, що особу не визнано особою з інвалідністю з дитинства чи дитиною з інвалідністю віком до 18 років, припиняється з місяця, що настає за тим, в якому таку особу не визнано особою з інвалідністю або дитиною з інвалідністю віком до 18 років. Якщо отримувачем приховано чи подано недостовірні дані або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги, надбавки на догляд та визначення їх розміру, що призвело до надмірних виплат коштів, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги, надбавки на догляд та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану отримувача; повідомляють отримувачу про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення (п. 26 Порядку №79). Відповідно до п. 27 Порядку №79 надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги, надбавки на догляд повертаються: отримувачем самостійно; за згодою отримувача у повному обсязі за рахунок наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги, надбавки на догляд такі суми стягуються в судовому порядку. Згідно з підпунктом 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» (в редакції станом на час припинення виплати відповідачу) (далі - Постанова), установлено, що на період карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 №255 (далі - карантин): у разі коли отримувачами державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю пропущено строк переогляду, виплата таких видів допомоги не зупиняється до закінчення строку дії карантину з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої допомоги на підставі результатів переогляду та заяви отримувачів або їх батьків чи інших законних представників. Пунктом 2 постанови установлено, що орган соціального захисту населення протягом одного місяця після відміни карантину проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги та державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів. У разі коли за результатами проведеного перерахунку: розмір отриманої допомоги був меншим, орган соціального захисту населення проводить доплату у розмірі різниці між перерахованим та виплаченим розміром допомоги; не буде підтверджено право на отримання допомоги або її розмір буде меншим, ніж виплачена під час карантину допомога, орган соціального захисту населення протягом одного місяця з дати відміни карантину надміру виплачені суми допомоги стягує згідно із законом у розмірі не більш як 20 відсотків суми виплаченої допомоги. Перерахунок проводиться з першого числа місяця, в якому закінчився строк виплати допомоги, але не раніше ніж з місяця встановлення карантину. Дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", продовжено з 19.12.2020 до 30.04.2023 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236, враховуючи зміни, внесені постановами Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 №104, від 21.04.2021 №405, від 16.06.2021 №611, від 11.08.2021 №855, від 22.09.2021 №981, від 15.12.2021 №1336, від 23.02.2022 №229, від 27.05.2022 №630, від 19.08.2022 №928, від 23.12.20220 №1423. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 2-1 ст. 18 Прикінцевих положень Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», відповідачу було продовжено виплату державної соціальної допомоги на період з 01.04.2020 по 31.07.2021. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем пропущено строк переогляду, однак відповідно до підпункту 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», виплата допомоги особі з інвалідністю з дитинства не зупиняється до закінчення строку дії карантину, дію якого продовжено до 30.04.2023, отже посилання позивача на те, що [PERSON] у період з 01.07.2020 по 30.04.2021 безпідставно отримувала державну соціальну допомогу, є передчасними. Крім того, положенням ч.1 ст.1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215 ЦК України визначено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Законодавцем передбачені два винятки із правила, встановленого ст. 1215 ЦК України, щодо обов`язку повернення безпідставно набутих заробітної плати і платежів, що прирівнюються до неї, пенсій, допомог, а саме: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). Суд звертає увагу, що у період з 01.07.2020 по 30.04.2021 відповідач отримувала допомогу особі з інвалідність з дитинства на підставі положень п. 2-1 ст.18 Прикінцевих положень Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №264, отже відсутні підстави стверджувати, що відповідач допустила недобросовісні дії з метою отримання державної соціальної допомоги. Також, позивач у позові посилається на те, що 27.07.2021 на адресу [PERSON] направлено повідомлення про те, що у зв`язку з дооформленням особової справи для призначення державної соціальної допомоги особам з інвалідністю, необхідно надати довідку МСЕК із заліком з 01.07.2020, разом з тим, доказів, що таке повідомлення було отримане відповідачем, матеріали справи не містять. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Беручи до уваги встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає, що позивач не довів наявність правових підстав, які передбачені ст.1215 ЦК України, для стягнення з відповідача суми надміру перерахованих коштів у вигляді державної соціальної допомоги особам з інвалідністю ІІІ групи з дитинства в розмірі 16380,00 грн, а саме, що відповідач вчинила недобросовісні дії з метою отримання державних соціальних виплат та свідомо подала недостовірні відомості для їх отримання, що виключає можливість покладення на відповідача обов`язку з їх повернення. З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за безпідставністю. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed