Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовною заявою,\~в якій\~просила поділити\~нажите за\~час шлюбу\~з [PERSON] \~майно,\~а саме,\~припинити приватної власності [PERSON] на частку житлового будинку [ADDRESS] , виділити їй у особисту приватну власність частку вищевказаного житлового будинку. Вказувала,\~що з\~31.\~07.\~1982\~року вона\~перебувала в\~зареєстрованому шлюбі\~з відповідачем.\~Від даного\~шлюбу неповнолітніх\~дітей не\~мають.\~24.\~07.\~2014\~року Зарічненським\~районним судом\~Рівненської області\~шлюб між\~ними розірвано.\~За час\~спільного проживання,\~за спільні\~кошти,\~вони побудували\~житловий будинок,\~що розташований\~по [ADDRESS] ,\~а тому\~житловий будинок\~є їх\~спільною сумісною\~власністю. Спірний житловий будинок зареєстрований на її колишнього чоловіка [PERSON] . Домовленості про добровільний поділ майна не досягнуто, а тому вона змушена звернутись до суду. Покликаючись на те, що частки у спільному сумісному майні подружжя є рівними, [PERSON] просила суд розділити спільно нажите за час шлюбу з відповідачем майно та визнати за нею право власності на частку спірного житлового будинку з надвірними будівлями. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась. В заяві, адресованій суду, просила, провести розгляд справи без її участі. Позов підтримує і просить задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення та оголошення про виклик до суду, здійснене через офіційний веб-портал судової влади України. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Враховуючи неявку всіх учасників судового розгляду, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з частиною 1 статті 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до частини 1, 3 статті 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~з 31 липня\~1982\~року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Зарічненського\~районного суду\~від 27 липня 2014 року шлюб між ними розірваний. Судом встановлено, що за час спільного подружнього життя [PERSON] та [PERSON] набули житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] . Відповідно до акту прийняття в експлуатація закінченого будівництва житлового будинку, затвердженого рішенням виконкому Зарічненської селищної ради №131 від 31.08.2000 року, приймальна комісія Зарічненської селищної ради оглянула житловий будинок і господарські будівлі, які розташовані по [ADDRESS] . Підставою для будівництва слугував будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виданої [PERSON] згідно рішення Зарічненської селищної ради за №281 від 14 жовтня 1983 року. Забудова вищевказаної земельної ділянки почата в травні 1984 року та завершена у вересні 1990 року. Згідно заключення обласного управління житлово-комунального господарства, державного-комунального підприємства Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації від 09.10.2000 року, ціле домоволодіння [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] на підставі: рішення Зарічненської селищної ради №281 від 14.10.1983 року про виділення земельної ділянки; договору на забудову, посвідчений Зарічненською ДИК 03.07.1984 року №228; актів прийомки будинку в експлуатацію, затверджені 31.08.2000 року рішення №231; матеріалами технічної інвентаризації. Як вбачається з довідки-характеристики КП Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації від 15.11.2000 року №287, житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , зареєстровано в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №2 під реєстровим номером 298-895 за [PERSON] . Документом, що підтверджує право власності є свідоцтво про право власності видане виконкомом Зарічненської селищної ради 13.11.2000 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого 13. 11. 2000 року виконкомом Зарічненської селищної ради, об`єкт в цілому, який розташований в [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві приватної власності. Домоволодіння зареєстроване в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] та записаний в реєстрову книгу смт.Зарічне. Суд, оцінивши вищевказані докази, вважає, що позивачкою [PERSON] доведено, що житловий будинок [ADDRESS] , який зареєстрований за [PERSON] є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки побудований та набутий сторонами за час шлюбу і підлягає поділу. У статті 60\~СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Відповідно до ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до норм ЦК України. Розірвання шлюбу не тягне за собою зміну правового статусу майна подружжя. Таке майно залишається їх спільною сумісною власністю. Тобто лише після вирішення питання про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю, виділення конкретних часток кожному зі співвласників, таке майно набуває статусу спільної часткової власності чи особистої приватної власності. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи\~на частку\~у спільному\~майні може\~бути припинене\~за рішенням\~суду на\~підставі позову інших співвласників, якщо спільне володіння і користування майном є неможливим. Таким чином, вимога позивачки [PERSON] про припинення права власності на житловий будинок за відповідачем [PERSON] в розмірі частки та виділення у приватну власність [PERSON] частки спірного житлового будинку, ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. На підставі викладеного ст.ст. 69, 70, 71 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved