Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

У січні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, який мотивує тим, що між ними 16.04.2013 року було укладено договір про користування електричною енергією № 63101173, відповідно до якого відповідач є споживачем та користується електроенергією за адресою: [ADDRESS] , але обов`язків по сплаті за спожиту електричну енергію в повному обсязі не виконує, у зв`язку з чим за період з 30.10.2015 року по 01.01.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 1879 грн. 68 коп.За вищевказаний період споживачем здійснена оплата за використану електричну енергію у розмірі 31 грн. 68 коп., та оплачено субсидією 46 грн. 22 коп., всього сплачено у розмірі 77 грн. 90 коп. Борг за спожиту електричну енергію на теперішній час складає 1801 грн. 39 коп., тому просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. Ухвалою суду від 13.01.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву у якій просить розглядати справу без застосування технічних засобів фіксації судового засідання. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився про день т час слухання справи був повідомлений належним чином. Як вбачається з довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 05.01.2023 року, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , саме за цією адресою відповідач повідомлявся про розгляд справи. Рекомендований лист відповідачем не отриманий, який повернутий до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989р. у справі «ЮніонАліментарія проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі та з ними можливо ознайомитись на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://hr.zp.court.gov.ua/sud0825 Відповідач не скористався можливістю передбаченою ст. 178 ЦПК України, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надав, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.ст.526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений договором строк. Згідност.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Договір про користування електричною енергією в порядку ч. 1 ст. 633 ЦК України є публічним договором, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно з п.5 ч.2 ст.7, ст.9цьогоЗаконуіндивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п.20Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357(далі - Правила), які діяли до 11.06.2018р. розрахунковим періодом для встановлення розмірі оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно п.42 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно ст.48 Правил споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією, в т.ч. за прострочення терміну внесення платежів за електроенергію, згідно з законодавством. З 11.06.2018 року в повному обсязі набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018р. Пунктом 1.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що вони регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Згідно пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Судом встановлено, що між сторонами 16.04.2012 року було укладено договір про користування електричною енергією № 63101173, відповідно до якого відповідач є споживачем та користується електроенергією за адресою: [ADDRESS] , обов`язків по сплаті за спожиту електричну енергію в повному обсязі не виконує, у зв`язку з чим за період з 30.10.2015 року по 01.01.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 1801 грн. 39 грн. Оцінивши обставини справи суд вважає, що відповідач в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором постачання електроенергії, зокрема, не здійснив оплату за спожиту електроенергію, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яку суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача. При цьому, суд вважає, що відповідач обґрунтованого заперечення проти позову не надав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 грн.

Outcome: approved