Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утриманні малолітньої дитини та дружини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 січня 2019 року. Від спільного життя мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що з відповідачем проживали разом не більше 6 місяців. Спільне життя не склалося, бо відповідач не бажав рахуватися з нею. Вона виходячи заміж зовсім не розуміла, що у різних народів різні звичаї, особливо щодо родинних відносин і ведення спільного господарства, тим більше, що і релігійні погляди на життя у них зовсім різні. Відповідач проживав у шлюбі так, нібито ні її, ні сина вдома не існує, і всі його бажання і забаганки повинні виконуватися за першою вимогою. Постійні скандали і сварки негативно впливали на нервовий і психічний стан її доньки [PERSON] , [INFO] , від першого шлюбу, бо вона не могла зрозуміти чому сторонній дядька ображає її маму, яка постійно плаче. У зв`язку з такими подіями позивач вимушена була піти з дитиною мешкати до своєї матері. Відповідач в цей час знаходився в Нідерландах. Потім він приїхав на реєстрацію шлюбу в січні 2019 року і через кілька днів знов виїхав до Нідерландів до народження сина. Приїхавши на народження сина через 5 днів відповідач знов повертається до Нідерландів нібито за для отримання виду на проживання, влаштування на роботу і після цього забезпечення її переїзду до Нідерландів. Через три місяці після народження сина позивач з дитиною виїхала до відповідача і мешкала з ним разом все літо. Потім повернулася в Україну. Після цього, відповідач в грудні 2019 року знов визвав її з дитиною до себе в Нідерланди, де вони ще прожили до середини січня 2020 року, потім знов повернулись в Україну. Але з моменту їхнього з сином повернення в Україну, відповідач перестав надавати гроші на її утримання та утримання їхнього малолітнього сина. Не погодившись з таким станом речей позивач подала до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області позовну заяву про розірвання шлюбу.Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 03 червня 2021 шлюб між ними був розірваний. З моменту їхнього з сином від`їзду з Нідерландів відповідач матеріальної допомоги на її утримання та утримання сина не надає, хоча знає, що вона знаходиться у відпустці до досягнення дитиною 3-х років. Вважає, що відповідач ухиляється від матеріальної допомоги, у вихованні сина участі не приймає, за весь час сина бачив не більше чотирьох місяців, і майже перестав цікавитися станом дитини. У зв`язку з цим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття до [INFO] , а також аліменти на її утримання у розмірі мінімальної заробітної плати з 01.02.2020 по 25.03.2022 включно. 09.01.2023 від відповідача до суду надійшло заперечення на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Вимоги про стягнення аліментів на дружину не визнає, оскільки вважає, що вона працює та має додатковий дохід, а поміч щодо перебування з сином надає її мати. Також 25.03.2023 спливає термін надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення за дитиною трирічного віку. Тобто, позивач вийде на основне місце роботи, яке закріплене за нею у період відпустки для догляду за дитиною. У зв`язку з чим просить у задоволені вимог про стягнення з нього аліментів на утримання дружини відмовити. До початку судового засідання позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітнього сина підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Від позовних вимог в частині стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку відмовляється. Також просила розглянути справу без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.01.2019 по 03.06.2021, що підтверджується рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2021 року. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджується, що сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Факт проживання дитини разом з позивачем сторонами не оспорюється. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, має можливість сплачувати аліменти на дитину у зазначеному в позові розмірі, а тому існують законні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved