Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне життя із відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї постійно відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між ними припинилися з 02.04.2022. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Окрім вимоги про розірвання шлюбу, позивачка також просить неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею, а також після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28 грудня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак 08.02.2023 від неї надійшли заяви, в яких вона просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а також відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, зокрема, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України на підставі ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 липня 2018 року Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №55, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.07.2018. Від шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, сторони не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Оскільки між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання дитини, відповідач не надав заперечень, що дочка [PERSON] , [INFO] залишиться проживати разом з позивачкою, суд вважає за можливе залишити проживати дитину разом з матір`ю.

Outcome: approved