Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачем у справі перебував в зареєстрованому шлюбі, в якому у подружжя була народжена дитина: [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Одеси, яке набрало законної сили 18.12.2015 року. Позивач зазначає, що відповідач повторно, в 2016 році зареєструвала шлюб, та одразу після цього втратила інтерес до дитини. Спільна дочка сторін проживає з батьком, який повністю займається вихованням та утримання дочки. Мати дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. На підставі викладеного позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрити провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. Третій особі роз`яснено про право на подання пояснення щодо позову в порядку ст. 181 ЦПК України. Крім іншого, зобов`язано третю особу: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору з приводу доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] . В підготовче засідання позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Ярмолович Олексій Євгенович не з`явились, представник позивача звернувся із заявою про розгляд справи за відсутності позивача, в якій зазначив про підтримку позовних вимог. а також зазначив, що не заперечує з приводу заочного розгляду справи (а.с.41). Відповідач [PERSON] , в підготовче засідання також не з`явилась, при цьому, на електронну адресу суду 28.02.2023 року (вх. № 1454) надійшла заява за підписом відповідача, згідно якої. Відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач в заяві також зазначила, що в силу ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу (а.с.38). Представник Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, до суду також не з`явився, 20.01.2023 року (вх. № 1530) надійшов лист за підписом заступник голови Суворовської районної адміністрації ОМР Т.Тормоса щодо можливості розгляду справи у відсутність третьої особи, в якій представник зазначив, що просить прийняти рішення з урахуванням прав та інтересів дитини (а.с.35). Крім іншого, 20.01.2023 р. надійшов висновок органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.36). Таким чином, судом встановлено, що сторони у справі про час та місце слухання справи повідомлені, та звернулись на адресу суду з заявами про підтримку та визнання позовних вимог в яких зазначили щодо можливості розгляду справи за їх відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані письмові докази на підтвердження та визнання позовних вимог в їх сукупності, дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07.12.2015 року (справа № 523/8175/15-ц) - позовні вимоги [PERSON] задоволено. Шлюб, зареєстрований 18 вересня 2004 року у першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 671, між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Також, даним рішення визначено місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Рішення суду набрало законної сили 18.12.2015 року (а.с.16-18). Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] 24.02.2016 року зареєстрували шлюб. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.19). Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що після одруження відповідач, як мати, втратила до дитини інтерес, перестала виконувати свої батьківські обов`язки, в 2016 році відповідач, добровільно залишила дитину на проживання та виховання батькові, тобто, позивачу у справі. Відповідач не підтримує родинних стосунків з дитиною, не спілкується з нею, будь-якої участі у виханні дитини не приймає, всі питання щодо виховання дитини вирішуються виключно батьком, мати є такою, що самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Судом на підтвердження зазначених обставин досліджуються наступні документи. Згідно характеристики учениці 11-А класу Одеської СШ № 17 [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , остання навчається в Одеській СШ № 17 з листопада 2016 року. Учбовим матеріалом володіє на середньому та достатньому рівні. Виявляє добре образне мислення, на уроках уважна. Бере активну участь у громадському житті школи. Весела, товариська, врівноважена, самостійна, чемна, завжди готова прийти на допомогу. В характеристиці зазначено, що [PERSON] проживає з батьком, який приділяє належну увагу у навчанні та вихованні дитини, займається її розвитком, благонадійний, регулярно відвідує батьківські збори, допомагає школі (а.с.22). Судом також досліджуються письмові покази/свідчення свідків, відібрані адвокатом в порядку передбаченому п.7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно яких опитана [PERSON] , пояснила, що [PERSON] та його дочка [PERSON] , проживають разом з 2016 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] , та останні є сусідами по багатоквартирному будинку. [PERSON] , пояснила, що [PERSON] та його дочка [PERSON] привітні, чемні, [PERSON] поважає старших. З матір`ю [PERSON] свідок не знайома, за адресою місця проживання її не бачила (а.с.25). Згідно письмових пояснень/свідчень [PERSON] , остання зазначила, що [PERSON] , та його дочка [PERSON] проживають разом з 2016 року і по теперішній час, за адресою: [ADDRESS] , являються сусідами по багатоквартирному будинку. Свідок зазначила, що [PERSON] та [PERSON] є привітними, конфліктних ситуації з ними не виникло. Дочка [PERSON] чемна, стримана, поважає старших. З матір`ю дитини не знайома, за адресою проживання її не бачила (а.с.26). Судом досліджується висновок органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку зазначено, що [PERSON] , та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2004 року, шлюб було розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07.12.2015 року. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , та [PERSON] , є батьками [PERSON] , актовий запис про народження, № 525. У висновку зазначено, що [PERSON] , батьківські обов`язки не виконує, дитиною не цікавиться. Вихованням [PERSON] , та її забезпеченням займається батько, [PERSON] . Згідно заяви [PERSON] , [INFO] , від 06.09.2022 року, засвідченої консулом Генерального консульства України в Дюссельдорфі, вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки. Зважаючи на викладене, згідно ст. 164 СК України, Постанови № 3 Пленуму ВСУ від 30.03.2017 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.36). Таким чином, з досліджених судом доказів, встановлено, що мати дитини [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, та не піклується, не цікавиться дитиною та її життям. Дані обставини підтверджені висновком органу опіки та піклування, та власною заявою відповідача про визнання позовних вимог. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про дитину. Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Судом встановлено, що дитина проживає та перебуває на утриманні позивача за адресою: [ADDRESS] , її вихованням та утриманням займається батько. Згідно п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» визнає, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Приписами ст. 171 СК України передбачено врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя, так, ч. 1 ст. 171 цієї норми зазначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Судом враховується, що відповідач у справі визнала позовні вимоги, про що написала відповідну заяву. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини і допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Суд, дослідивши обставини справи, надавши оцінку наявним у ній доказам, приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , виявила ознаки стійкого небажання підтримувати особисті відносини з дочкою, не виявляє піклування про неї, не забезпечує матеріально, не піклується про її духовний та фізичний розвиток. Вихованням дитини у повній мірі займається батько дитини. Вказане свідчить про свідоме ухилення відповідача від виховання дитини та повне перекладання виконання батьківських обов`язків на батька дитини. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки щодо дочки, не цікавиться її життям, не приймає участі в її вихованні, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин, приймаючи до уваги висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав, необхідно дійти висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , буде відповідає інтересам дитини. Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved