Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Представник позивача адвокат Позненко Ю.В., 16 червня 2022 року звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій позивач просить: визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності 1/3 земельної ділянки площею 3,04 га, кадастровий номер 3522286300:02:000:1692 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії КР №1509 від 20 травня 2002 року, що виданий на підставі розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації від 26 квітня 2002 року №154-р та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1459 на ім`я [PERSON] , що належала спадкодавцеві [PERSON] , який помер [INFO] відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №0240667; визнати за [PERSON] право власності на 2/3 вищевказаної земельної ділянки. Вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2018 року визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 листопада 2000 року, видане державним нотаріусом Знам`янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Тепляковим В.М. на ім`я [PERSON] в частині права на земельну частку (пай) в КСП ім.Леніна розміром 3,88 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, спадкова справа №283, зареєстровано в реєстрі за № 1557. Визнано за [PERSON] право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на 1/3 частину земельної частки (паю), в КСП ім.Леніна розміром 3,88 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. На підставі\~вказаного рішення\~до спадкового\~реєстру внесено\~відповідні записи\~щодо визнання\~недійсним свідоцтва\~про право\~на спадщину,\~виданого 03\~листопада 2000\~року на\~ бланках\~АВО 077035,\~АВО 077036. При цьому, виконати вказане рішення суду, в частині видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку права на земельну частку (пай) розміром 3,88 га в умовних кадастрових гектарах в КСП ім.Леніна Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області нотаріус не зміг, про що 22 лютого 2019 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Так, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що [PERSON] будучи відповідачем по справі ухилилася від виконання вказаного рішення, не надала нотаріусу свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 листопада 2000 року для внесення до нього змін про зменшення частки у спадковому майні та отримання нових свідоцтв. Крім того, державним нотаріусом зазначено, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку права на земельну частку (пай) неможлива, оскільки спадкоємцем не надано жодного документу, що міг би підтвердити право власності та належності майна спадкодавці. За вказаного, позивач був змушений ще раз звернутися до суду за захистом свої прав. Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2020 року поданий позивачем [PERSON] позов задоволено, визнано за ним право на отримання у власність 1/3 частини земельної частки (паю), в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , яке належало спадкодавцеві відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №0240667. Вказане рішення оскаржувалося до Кропивницького апеляційного суду, та апеляційною інстанцією залишено без змін. Проте,\~і цього\~разу позивачу\~не вдалося\~реалізувати своє\~право на\~отримання у\~власність 1/3\~частини земельної\~частки (паю),\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті [PERSON] .\~Так,\~за наслідками\~усного звернення\~до сертифікованого\~інженер-землевпорядника\~щодо замовлення\~розробки документації\~із землеустрою\~із подальшим\~виділенням йому\~у приватну\~власність 1/3\~земельної ділянки\~відповідно до\~сертифіката на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серії КР\~№0240667\~загальною площею\~3,88\~га,\~позивачу було\~відмовлено у\~виділенні \~у приватну\~власність 1/3\~земельної ділянки\~з причин\~того,\~що право\~на земельну\~частку (пай)\~відповідно до\~сертифіката \~серії КР\~№0240667\~який було\~видано на\~ім`я [PERSON] \~передано [PERSON] \~на підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом АВО\~№077036\~від 03 листопада 2000 року. В подальшому [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю кадастровий номер 3522286300:02:000:1692 на підставі розпорядження голови Знам`янської районної державної адміністрації від 26 квітня 2002 року № 154-р. Із цього слідує, що розробка проекту згідно вищевказаного сертифікату є неможливою з причин видачі державного акта на право приватної власності на землю. Рекомендовано за вирішенням даного питання звернутися до суду із вимогою визнання право власності на 1/3 земельної ділянки кадастровий номер 3522286300:02:000:1692. За інформацією відділу №2 Управління надання адміністративних послуг встановлено, що згідно з книгою записів (реєстрації) сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів КСП ім.Леніна [PERSON] отримав сертифікат сері КР № 0240667, зареєстрований за №1297 від 23 лютого 1998 року, виданий на підставі розпорядження голови Знам`янської районної державно адміністрації від 02 лютого 1998 року №59-р на земельну частку (пай) розміром 3,88 умовних кадастрових гектарів. Згідно з книгою записів (реєстрації) сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів КСП ім.Леніна запис про реєстрацію сертифіката на право на земельні частку (пай) виданого [PERSON] відсутній. Крім того, за інформацією відділу, відповідно до даних книги записів реєстрації а 01 січня 2013 року по Суботцівській сільській раді Знам`янського району Кіровоградської області державний акт на право приватної власності на землю громадянину [PERSON] не видавався, у книзі записів (реєстрації) не реєструвався. Відповідно до даних книги записів (реєстрації) державних актів на право приватну власності на землю зареєстровано та видано державний акт на право приватної власної на землю серії КР №1509 від 20 травня 2002 року на ім`я [PERSON] . Підставою видачі державного акта зазначено розпорядження голови Знам`янської районної державної адміністрації від 26 квітня 2002 року № 154-р. Зазначену інформацію в подальшому було також підтверджено сертифікованим інженер-землевпорядником [PERSON] , яка надала письмовій лист від 10 червня 2022 року. Отже, як вбачається із документів наданих ГУ Держгеокадастру у Кіроворадськіі області, а саме копії сертифіката серії КР №0240667 виданого на ім`я [PERSON] , право на земельну частку пай було передано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом АВО № 077036 від 03 листопада 2000 року про що свідчить відповідна відмітка на самому сертифікаті. А, як вже зазначалося вище, іншого сертифіката на земельну частку пай [PERSON] не отримувала. В подальшому, на підставі внесених змін до сертифіката на земельну частку (пай) розпорядженням голови Знам`янської районної державної адміністрації від 26 квітня 2002 року №154-р [PERSON] було включено до списку громадян, яким передаються у приватну власність земельні частки (паї) із земель колишнього КСП ім Леніна. І вже, 20 травня 2002 року на ім`я [PERSON] було видано державий акт на право приватної власності на землю площею 3,04 га. Акт зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1459. В цілому вищезазначене дозволяє з упевненістю стверджувати, що [PERSON] отримала земельну ділянку у приватну власність саме на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія КР №0240667 виданого на імя [PERSON] , право на 1/3 якого визнано за [PERSON] , в порядку спадкування за законом, оскільки за інформацією ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області іншого сертифіката на право на земельну частку (пай) [PERSON] ніколи не отримувала. За вказаного позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки іншого способу захистити своє порушене право у нього відсутнє. На позовну заяву відповідачем подано відзив, в якому вона вважаючи, що позовні вимоги є безпідставними та не ґрунтуються на законі, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказала, що суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №925/1265/16). Станом на сьогодні відсутнє будь-яке рішення суду за яким було б скасоване розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації від 26 квітня 2002 року №154 р на підставі якого їй видано державний акт на право приватної власної на землю серії КР №1509 від 20 травня 2002 року, та визнано недійсним цей державний акт. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач та її представники у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] наголошував, що позивачем обраний не правильний спосіб захисту, оскільки розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації від 26 квітня 2002 року №154 р на підставі якого відповідачу видано державний акт на право приватної власної на землю серії КР №1509 від 20 травня 2002 року та сам державний акт не визнані не дійсними. Окрім того, у позовній заяві позивач посилається не на ті норми, що повинні регулювати спірні правовідносини, у даному випадку слід застосовувати положення Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини. Заслухавши присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в селі Суботці Знам`янського району Кіровоградської області помер [PERSON] . Після його смерті у Знам`янській районній державній нотаріальній конторі 07 липня 2000 року заведено спадкову справу №283, з матеріалів якої вбачається, що з заявою про прийняття спадщини від 05 червня 2000 року звернулася дочка [PERSON] - [PERSON] . Дружина спадкодавця [PERSON] подала заяву від 05 липня 2000 року про відмову від спадщини на користь дочки [PERSON] . Відповідно до довідки Суботцівської сільської ради від 20 жовтня 2000 року №2117, на день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] . Також у довідці вказано, що після смерті [PERSON] в спадщину вступила його дочка [PERSON] в період з 07 лютого 2000 року по 07 серпня 2000 року. 03 листопада 2000 року, державним нотаріусом Знам`янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області видано свідоцтво про право на спадщину, зареєстроване в реєстрі за №1557, бланки: АВО077035; АВО077036, в якому вказано, що спадкоємцем майна [PERSON] є дочка [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, зокрема складається з права наземельну частку (пай) в КСП ім.Леніна Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, розміром 3,88 га в умовних кадастрових гектарах, яке належить спадкодавцю на підставі сертифіката серії КР №0240667 виданого Знам`янською районною державною адміністрацією 20 лютого 1998 року та зареєстрованого 23 лютоого 1998 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1297. Відповідно до рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2018 року та ухвали Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2018 року в справі 389/4003/15-ц визнано частково недійсним вказане свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 листопада 2000 року, видане державним нотаріусом Знам`янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Тепляковим В.М. на ім`я [PERSON] в частині права на земельну частку (пай) в КСП ім.Леніна розміром 3,88 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, спадкова справа №283, зареєстровано в реєстрі за №1557. Визнано за [PERSON] право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , на 1/3 частину земельної частки (паю), в КСП ім. Леніна розміром 3,88 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, та належала спадкодавцю на підставі сертифіката серії КР №0240667 виданого Знам`янською районною державною адміністрацією 20 лютого 1998 року. Рішення суду мотивовано тим, що позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті батька [PERSON] , що є підставою для визнання недійсним виданого на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, на 1/3 частку земельної частки (паю), належного померлому на підставі сертифіката. Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 червня 2018 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2018 року залишено без змін. Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Постановою Верховного Суду від 23 липня 2020 року касаційна скарга [PERSON] залишена без задоволення. Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 червня 2018 року залишені без змін. На підставі рішення суду до Спадкового реєстру внесено відповідні записи щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Так, відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 54240140 від 27 листопада 2018 року у спадковому реєстрі визнано недійсним запис 58389623 щодо свідоцтва про право на спадщину виданого 03 листопада 2000 року на бланках АВО 077035; АВО 077036. У зв`язку із внесенням до Спадкового реєстру вказаних записів, нотаріусом на адресу [PERSON] було надіслано листа від 27 листопада 2018 року з роз`ясненням про право звернення до нотаріальної контори за оформленням спадщини за новим розподілом відповідно до рішення суду від 16 лютого 2018 року (ЄУН 389/4003/15-ц). Постановою державного нотаріуса Знам`янської районної державної нотаріальної контори від 22 лютого 2019 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на 1/3 частку права на земельну частку (пай) розміром 3,88 га в умовних кадастрових гектарах в КСП ім.Леніна Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. Відмова нотаріуса мотивована тим, що спадкоємець не надав до нотаріальної контори жодного документа, що міг би підтвердити право власності та належності майна спадкодавцеві. У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до Знам`янського міськрайонного суду з позовною заявою, за наслідками розгляду якої судом 09 вересня 2020 року ухвалено рішення (справа ЄУН 389/1614/19), яким за [PERSON] визнано право на отримання у власність 1/3 частини земельної частки (паю), в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , яке належало спадкодавцеві відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР № 0240667. Рішення мотивоване тим, що позивач [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Отже, [PERSON] фактичними діями прийняв спадщину після померлого батька [PERSON] на частину майна яке належало останньому на праві власності разом з матір`ю [PERSON] та сестрою [PERSON] . Реалізувати своє право на спадщину в позасудовому порядку та отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів, оригінали яких знаходилися у відповідача при переоформленні права на спадщину, та відсутність добровільної згоди відповідача як другого спадкоємця на внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, тому суд вважає захистити порушене право позивача та задовольнити його вимоги. На вказане рішення відповідачем [PERSON] було подано апеляційну скаргу. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 14 січня 2021 роу скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2020 року, без змін. На підставі\~вказаного рішення\~Знам`янського міськрайонного\~суду Кіровоградскьої\~області від\~09\~вересня 2020\~року (справа\~ЄУН389/1614/19),\~яким за\~ [PERSON] ,\~визнано право\~на отримання\~у власність\~1/3\~частину земельної\~частки (паю),\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті [INFO] [PERSON] ,\~яке належало\~спадкодавцеві відповідно\~до сертифіката\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії КР\~№ 0240667,\~позивач вирішив\~розпочати процедуру\~оформлення права\~власності на 1/3 земельної частки (паю), відповідно до вказаного сертифіката. Листом від 10 червня 2022 року за вих.311 сертифікованим інженер-землевпорядником [PERSON] на замовленням позивача про розробку документації із землеутрою щодо виділення йому у приватну власність 1/3 земельної ділянки, відповідно до схеми поділу, що була відведена та закріплена відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №0240667 загальною площею 3,88 га. повідомлено, що розробка документації із землеустрою відповідно до сертифіката\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії КР\~№0240667\~є неможливою,\~оскільки \~право на\~земельну частку\~(пай)\~відповідно до\~вказаного сертифіката\~який було\~видано на\~ім`я [PERSON] \~ передано\~ [PERSON] \~на підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом АВО\~№077036\~від 03\~листопада 2000\~року. В подальшому [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю кадастровий номер номер 3522286300:02:000:1692 на підставі розпорядження голови Знам`янської районної державної адміністрації від 26 квітня 2002 року № 154-р. Рекомендовано за вирішенням даного питання звернутися до суду із вимогою визнання право власності на 1/3 земельної ділянки кадастровий номер 3522286300:02:000:1692. З копії сертифіката серії КР №0240667 виданого на ім`я [PERSON] , вбачається, що до його розділу «зміни, які вносяться до сертифіката у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай)» внесено запис про те, що право на земельну частку (пай) передано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом АВО №077036 від 03 листопада 2000 року. Розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації від 26 квітня 2002 року №154-р свідчить по те, що [PERSON] включено до списку громадян, яким передаються у приватну власність земельні частки (паї) із земель колишнього КСП ім Леніна. Вказано,що їй передається земельна ділянка на плані №1692, площею 3,04 га. 20\~травня 2002\~року на\~ім`я [PERSON] \~видано державий акт на право приватної власності на землю, відповідно до якого їй на підставі розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації від 26 квітня 2002 року №154-р передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,04 га в межах згідно з планом, що розташована на території Суботцівської сільської ради, ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер 3522286300:02:000:1692. Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1459. У довідці головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 31 травня 2022 року вих.№29-11-0.2-1273/2-22 вказано, що за інформацією відділу №2 Управління надання адміністративних послуг встановлено, що згідно з книгою записів (реєстрації) сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів КСП ім.Леніна [PERSON] отримав сертифікат сері КР №0240667, зареєстрований за №1297 від 23 лютого 1998 року, виданий на підставі розпорядження голови Знам`янської районної державно адміністрації від 02 лютого 1998 року №59-р на земельну частку (пай) розміром 3,88 умовних кадастрових гектарів. Згідно з книгою записів (реєстрації) сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів КСП ім.Леніна запис про реєстрацію сертифіката на право на земельні частку (пай) виданого [PERSON] відсутній. Крім того, за інформацією відділу, відповідно до даних книги записів (реєстрації) до 01 січня 2013 року по Суботцівській сільській раді Знам`янського району Кіровоградської області державний акт на право приватної власності на землю громадянину [PERSON] не видавався, у книзі записів (реєстрації) не реєструвався. Відповідно до даних книги записів (реєстрації) державних актів на право приватну власності на землю зареєстровано та видано державний акт на право приватної власної на землю серії КР №1509 від 20 травня 2002 року на ім`я [PERSON] . Підставою видачі державного акта зазначено розпорядження голови Знам`янської районної державної адміністрації від 26 квітня 2002 року № 154-р. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно свідчить про те, що земельна ділянка кадастровий номер 3522286300:02:000:1692, площею 3,0364 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Суботцівської сільської ради належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії виданого 20 травня 2002 року Знам`янською районною державною адміністрацією. За даними довідники показників нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь в Україні станом на 01 січня 2022 року, нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення в Кіровоградській області (рілля, перелоги) становить 31888 грн. 00 коп за гектар. Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20) зробила висновок, що розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Згідно ч. 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, судом встановлено, що як позивач так і відповідач, є спадкоємцями [PERSON] , який помер [INFO] , та після смерті останнього позивач успадкував право на 1/3 земельної частки (паю), яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №0240667 виданого Знам`янською районною державною адміністрацією 20 лютого 1998 року та зареєстрованого 23 лютого 1998 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №1297, а відповідач успадкувала право на 2/3 вказаної земельної частки (паю). При цьому, позивач наразі позбавлений можливості реалізувати своє право на одержання в натурі (на місцевості) успадкованої ним 1/3 земельної частки (паю), оскільки право на\~земельну частку (пай) відповідно до сертифіката серії КР №0240667 вцілому реалізовано відповідачем та в подальшому нею виготовлено технічну\~документацію із\~землеустрою та отримано державний акт на право приватної власної на землю серії КР №1509 від 20 травня 2002 року, відповідно до якого їй на підставі розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації від 26 квітня 2002 року №154-р передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,04 га в межах згідно з планом, що розташована на території Суботцівської сільської ради, ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер 3522286300:02:000:1692. Пунктом 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. При цьому сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Враховуючи вищевикладене, те, що на підставі належного спадкодавцю [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №0240667, права на земельну частку (пай) за яким перейшли до сторін у порядку спадекування, вже здійснено відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), присвоєно земельній ділянці кадастровий номер 3522286300:02:000:1692 та на ім`я відповідача видано державний акт на право приватної власної на землю серії КР №1509 і здійснено реєстрацію прав власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. За позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 земельної ділянки площею 3,04 га, кадастровий номер 3522286300:02:000:1692, а у власності відповідача, залишити 2/3 вказаної земельної ділянки. На думку суду, обраний позивачем спосіб захисту є ефективним, не суперечить закону, відповідає виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами і є найбільш сприятливим для сторін. Разом з цим, твердження представника відповідача про те, що позивач у позовній заяві посилається не на ті норми, що повинні регулювати спірні правовідносини та у даному випадку слід застосовувати положення Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, суд не приймає до уваги, оскільки саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Відмова в задоволенні позову лише з підстави неправильного визначення позивачами підстав позову є відмовою в доступі до правосуддя. У даному випадку спір між сторонами щодо права власності на спадкове майно, виник з моменту визнання за позивачем права на отримання у власність 1/3 частини земельної частки (паю), в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним за подання даного позову до суду судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved