Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 11.08.2011 року у справі №2-1042 з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 14.07.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що на даний час неповнолітній син потребує значно більшого догляду та матеріальних витрат, у зв`язку з тим, що збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому, а їй одній важко забезпечити усім належним та необхідним спільну дитину. З урахуванням викладеного, позивач вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідча аліментів на утримання неповнолітнього сина до розміру в 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, оскільки позивач на даний час не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього [PERSON] одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби його лікування відвідування гуртків тощо, що й стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 30.01.2023 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) осіб. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст.178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до довідки Квартального комітету "Лівобережний" від 26.01.2023 р. за №54, [PERSON] проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Як вбачається із виконавчого листа, виданого на підставі рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 11.08.2011 р., з [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 14.07.2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5). Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання. Відповідно до положень ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України- батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ч.1 ст.62 "Про охорону дитинства та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року № 2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до акт № 2947-III від 10.01.2002 Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2 ст. 182 СК України та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо збільшення розміру аліментів, враховує те, що відповідач фізично здорова особа та може надавати матеріальну допомогу, протилежних доказів останній не надав, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання сина 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не білье 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття Судом враховані всі обставини, визначені ст. 182 СК України. Доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано, а в подальшому відповідач не позбавлений права на звернення до суду з відповідною вимогою щодо зменшення розміру аліментів тощо. На підставі викладеного,

Outcome: approved