Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.02.2021 року справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості передана за підсудністю на розгляд Святошинського районного суду м. Києва (а.с. 73-74, том № 1). Позов мотивовано неналежним виконання кредитного договору. Ухвалою суду від 19.04.2021 (під головування судді Коваль О.А.) відкрито провадження у вказаній справі, яку постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 81, том №1). 04.06.2021 р. до суду від відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 83-92, том №1) та зустрічна позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання правочинів недійсними, яка мотивована тим, що [PERSON] , не підписував заяви на видачу готівки та відповідно кошти не отримав (а.с. 106-119, том №1). Ухвалою суду від 20.09.2021 (під головування судді Коваль О.А. прийнято до провадження зустрічну позовну заяву та здійснено перехід із розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 134, том №1). 18.10.2021 р до суду надійшли заперечення на зустрічну позовну заяву з посилання на безпідставність вказаного позову (а.с. 148-154, том №1). Ухвалою суду від 24.01.2022 у справі прзначено судову почеркознавчу експертизу (а.с. 215, том №1). 16.06.2022 р. до суду надійшло клопотання експерта (а.с. 221-222, том №1). У зв`язку з перебуванням судді Коваль О.А. на лікарняному, 22.08.2022 року на підставі розпорядження №436 керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва, здійснено повторний авторозподіл справи та згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судових справ між суддями вказану справу передано в провадження судді Бабич Н.Д. (а.с. 225, 226-227, том №1) Ухвалою суду від 29.08.2022 р. відновлено провадження у справі для розгляду клопотання експерта про надання додаткових матеріалів (а.с. 229, том №1). 03.10.2022 р. позивачем за зустрічним позовом надано до суду експериментальні та вільні зразки підпису (а.с. 5-21, том №2). Ухвалою суду від 03.10.2022 р, провадження зупинено, матеріали справи з витребуваними доказами направлено експерту (а.с. 23, том №2). 04.11.2022 р. надійшло клопотання експерта (а.с. 27-32, том №2). Ухвалою суду від 30.11.2022 р. відновлено провадження у справі для розгляду клопотання експерта про надання додаткових матеріалів (а.с.33, том №2). Судом отримано витребувані експертом докази (а.с. 36-55, том 2) Ухвалою суду від 14.12.2022 р. зупинено провадження та направлено матеріали на експертизу (а.с. 57, том №2). 02.02.2023 р. до суду з експертної установи повернута справа з повідомленням про неможливість надання висновку (а.с. 61-64, том №2). Ухвалою суду від 06.02.2023 р. відновлено провадження у справі та призначено до підготовчого засідання (а.с. 65, том №2). Ухвалою суду від 27.02.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи (а.с. 74, том №2). В судове засідання представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив первісний позов задовольнити, в задоволені зустрічного відмовити, та повернути онаданим ним оригіналу документів, які надавались експерту (а.с. 68-70, том №2). В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - [PERSON] первісний позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що кошти за кредитним договором він не отримував. Зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на те, що заяви на отримання коштів він не підписував, кошти на вказаних заявах він також не отримував. Надав до суду Висновок експерта № 707/05/2021 від 27.05.2021 р., згідно якого підпис від імені [PERSON] , який міститься у технічній копії заяви № 962063 віжд 30.08.2013 р. на видачу готівки ПАТ "Актабанк", відділення № 16 [PERSON] на суму 100000,00 грн, виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] (а.с. 78-85, том № 2). Суд, вислухавши доводи та заперечення [PERSON] , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. 30.08.2013 р. між [PERSON] та ПАТ "Актабанк" було укладено кредитний договір № 0862056201/Т/973816 на споживчі потреби (а.с.6-7, том №1). Вказана обставина учасниками справи не оспорювалась, а тому доказуванню не підлягає в силу ст. 82 ЦПК України. 23.08.2018 р. між ПАТ "Актабанк" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення прав вимоги, в тому числі і прав вимоги до [PERSON] (а.с. 15-16, 17-18, том №1). Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Таким чином встановлено, що відбулась заміна кредитора у вказаному зобов`язанні та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло прав вимоги до [PERSON] по укладеному кредитному договору №0862056201/Т/973816 від 30.08.2013 р. укладеного мід [PERSON] та ПАТ "Актабанк" . Відповідач [PERSON] згідно договору взяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту, відсотків за користування ним. Як стверджував позивач вказані кошти відповідач не повернув, що змусило звернутися до суду за захистом порушено права. В судовому засіданні відповідач не заперечував щодо укладання та підписання з ПАТ "Актабанк" кредитного договіру № 0862056201/Т/973816 на споживчі потреби. Проте заперечував, щодо отримання ним коштів зазначених в договорі, вказував на те, що заяви на видачу готівки в розмірі 100000,00 грн. не подавав та не підписував. З виписки по рахунку відповідача за період з 30.08.2013 року по 16.12.2015 року вбачається, що 30.08.2013 року останньому було видано грошові кошти в розмірі 100000,00 грн., також вбачається, що заборгованість по кредиту жодного разу не погашалась (а.с. 12-14, том №1). Також матеріалах справи наявна оспорювальна копія заяви на видачу готівки №962063 від 30.08.2013 р. (а.с. 11, том № 1). Згідно висновку експерта № 707/05/2021 від 27.05.2021 р., проведеного Експертно-дослідною службою України, підпис від імені [PERSON] , який міститься у технічній копії заяви № 962063 віжд 30.08.2013 р. на видачу готівки ПАТ "Актабанк", відділення № 16 [PERSON] на суму 100000,00 грн, виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] (а.с. 78-85, том № 2). Судом було призначено почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. За повідомленням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України не можливо надати висновок судової почеркознавчої експертизи з посиланням на те, що відсутність оригіналів документів, а саме: заяви від 30.08.2013 р. № 962063 на видачу готівки в сумі 100000,00 грн. та заяви від 30.08.2013 № 96221 на переказ готівки в сумі 2000,00 грн., позбавляє можливість провести судову почеркознавчу експертизу, оскільки для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів (а.с. 63-64, том №2). Так позивачем в клопотанні від 06.12.2022 р. зазначено про відсутність у нього аяви від 30.08.2013 р. № 962063 на видачу готівки в сумі 100000,00 грн. та заяви від 30.08.2013 № 96221 на переказ готівки в сумі 2000,00 грн. (а.с. 36, том №2). Тобто, позивачемза первісним позовом не надано доказів, який є основним доказом отримання готівкових коштів відповідачем відповідно до умов кредитного договору. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно частини третьої статті 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до положень статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено у порядку, встановленому законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Якщо подано копію (електрону копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. [PERSON] не заперечував факту підписання 30.08.2013 року кредитного договору № 0862056201/Т/973816 , однак наполягав на тому, що кошти від банку за кредитним договором він не отримував. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (чинного на момент розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції інстанції), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Пунктом 3 розділу І Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, яка була чинною на час надання кредиту, передбачено, що до касових операцій, які регламентуються цією Інструкцією, належать, зокрема, і видача готівки клієнтам з їх рахунків чи рахунку банку через його касу. До касових документів, які оформлюються згідно із цією Інструкцією, належить заява на видачу готівки (пункт 1 глави 1 розділу III Інструкції) та визначені зразки касових документів, на підставі яких здійснюються прийняття і видача готівки (пункт 2 глави 1 розділу III Інструкції). Форми документів, які застосовуються під час приймання переказу готівки та виплати її суми отримувачу в готівковій формі, визначаються відповідною платіжною системою і мають містити обов`язкові реквізити: дата здійснення операції, зазначення платника та отримувача, дані паспорта особи - отримувача або документа, що його замінює, сума касової операції, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що позивач за первісним позовом, усвідомлюючи наявність судового спору, діяв недобросовісно, відповідач заперечує проти його задоволення та вказує, що заява про видачу готівки ним не підписувалася та кошти за кредитним договором він не отримував. Серед іншого суд звертає увагу, що факт отримання коштів може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки тощо. Однакґ. на підтвердження позовних вимог позивачем надано лише кредитний договір, розрахунок заборгованості та копію заяви від 30.08.2013р. А, відтак, ненадання позивачем під час розгляд справи у суді позбавило відповідача [PERSON] можливості доведення факту не підписання (підписання) такої заяви шляхом проведення судової почеркознавчої експертизи, а також потягло за собою втрату єдиного доказу, що міг підтвердити особисте отримання коштів відповідачем. Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не надано суду належних, достатніх та достовірних доказів, які підтверджують отримання [PERSON] коштів у сумі 100000,00 грн., в зв`язку з чим первісний позов не підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.1-4 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За положеннями частин першої і третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦПК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Для підписання заяви на видачу готівки № 962063 від 30.08.2013 р. правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а у разі її відсутності таких, такий договір за вимогами статті 215 ЦК України може бути визнано недійсним. На підставі наведено суд, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову, а в задоволенні первісного позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на зазначене з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь [PERSON] належить стягнути судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 1816,00 грн. (а.с. 120 том №1) та витрати пов`язані на залучення експертів в розмірі 1510,16 грн. (а.с. 62 том №2). На підставі викладеного та

Outcome: approved