Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

06\~лютого\~2023\~р.\~до\~Жовтневого\~районного суду\~м.\~Запоріжжя\~надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] \~в\~особі\~представника \~адвоката\~Працевитого\~Г.О.\~до\~ [PERSON] , за результатом розгляду якої позивач просить: шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19.01.2021 р. Комунарський районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №25 розірвати; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільної дитини: [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 19.01.2019 року вона знаходиться у шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 25. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Спільне життя не склалося з причин відсутності спільних інтересів, взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач у добровільному порядку не надає, у зв`язку з чим вона бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Крім того, вважає, що у відповідності до ст.ст. 80, 84 Сімейного кодексу України, вона має право на її утримання до досягнення молодшою дитиною 3-х років у вигляді аліментів. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб\~між нею\~та [PERSON] , зареєстрований 19.01.2021 р. Комунарський районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро); стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання спільної дитини: [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] трирічного віку. Представник позивачки в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує та просить його задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач по справі у судове засідання не з`явився, хоча про час день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заперечень стосовно позовних вимог позивача не надав. Відповідно до ч.1\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Ухвалою суду від 09 лютого 2023 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. (а.с. 24-25) Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 19 січня 2021 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 25. (а.с. 17) Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. (а.с. 18,19) Сторони фактично припинили шлюбні відносини, у зв`язку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у зв`язку з чим вони не підтримують сімейних відносин. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач у добровільному порядку не надає, у зв`язку з чим [PERSON] бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений до суду одним з подружжя. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. \~Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що шлюбні стосунки між сторонами припинились, позивач та відповідач спільного господарства не ведуть, а тому суд приходить до висновку, що родина [PERSON] та [PERSON] розпалася остаточно та поновлена бути не може. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 84 СК України\~передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і у разі розірвання шлюбу. Таким чином, право на утримання (аліменти) від чоловіка - батька дитини, має дружина, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює, незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст.\~80 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін по справі, непрацездатний стан позивача (знаходження у відпустці по догляду за дитиною, якій на момент розгляду справи менше трьох років), зважаючи на передбачений законом обов`язок чоловіка -\~батька дитини, утримувати дружину до досягнення дитиною 3-х років, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частин від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з 06 лютого 2023 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років [INFO] . Крім того, при визначенні розміру аліментів по зазначеній справі, судом також враховано визначені у ч. 9\~ст. 7 СК України\~загальні засади регулювання сімейних відносин, а саме: справедливість, добросовісність і розумність. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ,є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі\~позовної заяви\~до суду\~позивач по\~справі [PERSON] сплатила судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у сумі 1073,60 грн., а тому на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору. (а.с. 2) Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від розміру мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Оскільки прожитковий мінімум\~для працездатних\~осіб станом на 1 січня 2023 року становить 2684,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved