Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] разом у квартирі [ADDRESS] з 20 серпня 1980 року і до моменту смерті [PERSON] [INFO] . В обгрунтування заяви зазначає, що перебувала у шлюбі з [PERSON] з 14 листопада 1964 року і до моменту його смерті [INFO] . Для перерахунку пенсії за особливі заслуги перед Україною та переходу з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника звернулася до відділу обслуговування громадян №1 із відповідною заявою від 04.10.2022р. Однак отримала відмову, в якій, зокрема, зазначено про те, що відповідно до п. 2.11. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документи про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема, органом місцевого самоврядування, що підтверджує такий факт. При цьому, як вказує заявник, на момент смерті чоловіка вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а чоловік за адресою: [ADDRESS] . Проживали разом з чоловіком за адресою: [ADDRESS] . Звернення з даною заявою зумовлене метою перерахунку пенсії у зв`язку з переходом з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13.01.2023р. відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , призначено її до розгляду. Заінтересована особа пояснень щодо заяви [PERSON] до матеріалів справи не подала. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Встановлено, що 14.11.1964р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.08.2022р. Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вбачається, що [INFO] [PERSON] помер. Заявниця звернулась до органів пенсійного фонду із заявою від 04.10.2022р. про перехід з пенсії на віком на пенсію по втраті годувальника, однак Відділ обслуговування громадян №1 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Пенсійного фонду України повідомив про відмову щодо перерахунку за особливі заслуги перед Україною та переходу з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника. Відмова мотивована тим, що заявниця не підтвердила факт перебування на утриманні померлого годувальника [PERSON] . Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1 до заяви про переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника подаються такі документи померлого годувальника: свідоцтво про смерть годувальника, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника, документи про стаж та заробітну плату, копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником. За п. 2.11. Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У пункті 2.22. Порядку зазначено, що для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні. Матеріали справи свідчать, що заявниця [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Її померлий чоловік [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА №89544180 від 22.02.2023р. період реєстрації померлого за адресою [ADDRESS] , з 23.11.1991р. по 27.08.2022р. Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що заявниця зі своїм чоловіком проживали разом за адресою [ADDRESS] до моменту смерті [PERSON] . Відповідно до п.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ, які підлягаю розгляду судом в порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення. Даний перелік не є виключним. Відповідно до вимог статей 315-319 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Дослідженими судом доказами повністю підтверджується той факт, що заявниця [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] , з 23.11.1991р. і до моменту смерті чоловіка. Заявниця зазначає, що разом з чоловіком проживали за вказаною адресою з 20.08.1980р., однак доказів на підтвердження цьому не надає. Встановлення факту проживання заявниці разом з чоловіком за певною адресою має для неї юридичне значення і не пов`язується з наступним вирішенням спору про право та чинним законодавством не передбачено іншого (позасудового) його встановлення. Встановлення даного факту необхідне заявниці для оформлення пенсії по втраті годувальника. За таких обставин, враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, беручи до уваги відсутність спору про право, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити частково. У відповідності до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати суд залишає за заявником. На підставі наведеного та

Outcome: partial