Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав, спрямованих на забезпечення її безпеки, а саме: заборонити [PERSON] наближатися на відстань 500 метрів до місця її постійного проживання за адресою: [ADDRESS] ; особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначено, що вона зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] . Вказана квартира належить їй на праві особистої приватної власності. Разом з нею у цій квартирі зареєстрований і проживає її молодший син [PERSON] . Між нею та сином часто виникають конфліктні ситуації, сварки та крики, ініціатором яких є [PERSON] . Такими діями [PERSON] чинить на неї постійний психологічний та фізичний тиск, позбавляє її законного права та можливості користуватися належною їй квартирою, спричиняє шкоду її життю та здоров`ю. На зауваження та прохання як її так і старшого сина, припинити протиправні дії [PERSON] належним чином не реагує, та продовжує вчиняти стосовно неї насильницькі дії (включає голосно музику, курить у квартирі, тощо). З приводу таких дій вона вимушена була неодноразово звертатися до поліції. Так, впродовж липня 2022 року, вона 11 разів зверталася стосовно протиправної поведінки [PERSON] , за наслідками яких було складено три протоколи про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП. Також, постановою Хмельницького міськрайонного суду від 11.07.2022 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП та на останнього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 170 гривень. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити. Зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Разом з нею зареєстрований і проживає її син [PERSON] . Останній нераціонально використовує воду, електрику: кожного дня двічі приймає ванну, пере свою білизну на максимальній температурі. Внаслідок чого у неї збільшується плата за спожиті воду, електроенергію, виникли борги. При цьому [PERSON] участі в утриманні квартири, в оплаті за спожиті комунальні послуги не приймає. З цих підстав між ними часто виникають сварки, під час яких останній ображає її. Також зазначила, з у зв`язку із сварками вона неодноразово викликала поліцію, та у зв`язку із неправомірною поведінкою стосовно [PERSON] складалися протоколи про адміністративне правопорушення за вчинення домашнього насильства і останній був притягнутий до адміністративної відповідальності. Заінтересована особа [PERSON] просив відмовити у задоволенні вказаної заяви. Зазначив, що фізичного насильства стосовно матері він не вчиняє. Визнав, що дійсно між ним та [PERSON] періодично виникали сварки. Вказані сварки виникали лише з приводу користування належною матері квартирою у якій він проживає. Стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності зазначив, що про факт накладення на нього штрафу він не знав, оскільки не був присутнім під час розгляду відповідної справи. Також просив врахувати, що за рештою обставин, з приводу яких [PERSON] зверталася до поліції, відповідна справа була закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому між ним та [PERSON] було досягнуто примирення і остання по суті відмовилася від підтримання відповідного обвинувачення. Також просив врахувати, що станом на даний час між ним та [PERSON] досягнута домовленість про те, що він переїде з належної їй квартири. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши матеріали заяви суд приходить до наступних висновків. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є\~Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, одним із яких є заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою (частина друга\~статті 26 вказаного Закону). Пунктом 7 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до частини четвертої\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У пункті 9 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої\~статті 350-4 ЦПК України\~у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої\~статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність. За змістом частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Як встановлено з матеріалів справи [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Остання проживає у цій квартирі разом зі своїм сином [PERSON] (заінтересованою особою у цій справі). 01.07.2022 року, 03.07.2022 року, 04.07.2022 року, 05.07.2022 року, 08.07.2022 року, 13.07.2022 року, 14.07.2022 року, 15.07.2022 року, 17.07.2022 року, 19.07.2022 року та 28.07.2022 року [PERSON] зверталася до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області з приводу протиправних дій [PERSON] . За наслідками розгляду вказаних звернень Хмельницьким РУП ГУНП в Хмельницькій області було ухвалені наступні рішення: - за зверненням від 01.07.2022 року стосовно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП; - звернення від 03.07.2022 року було розглянуто в відповідно до Закону України «Про звернення громадян» (відповідь суду не представлено); - звернення від 04.07.2022 року було розглянуто в відповідно до Закону України «Про звернення громадян» (відповідь суду не представлено); - звернення від 05.07.2022 року було розглянуто в відповідно до Закону України «Про звернення громадян» (відповідь суду не представлено); - за зверненням від 08.07.2022 року стосовно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП; - звернення від 13.07.2022 року було розглянуто в відповідно до Закону України «Про звернення громадян» (відповідь суду не представлено); - звернення від 14.07.2022 року було розглянуто в відповідно до Закону України «Про звернення громадян» (відповідь суду не представлено); - за зверненням від 15.07.2022 року стосовно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП; - звернення від 17.07.2022 року було розглянуто в відповідно до Закону України «Про звернення громадян» (відповідь суду не представлено); - звернення від 19.07.2022 року було розглянуто в відповідно до Закону України «Про звернення громадян» (відповідь суду не представлено); - звернення від 28.07.2022 року було розглянуто в відповідно до Закону України «Про звернення громадян» (відповідь суду не представлено). Також встановлено, що 19.07.2022 року заступником начальника СПДН ВП Хмельницького РУП в Хмельницькій області Наглій В.В.. за фактом вчинення 19.07.2022 року [PERSON] по відношенню до [PERSON] домашнього насильства (виражався нецензурною лайкою, погрожував, штовхав, виганяв із дому) стосовно [PERSON] був виданий терміновий заборонний припис у вигляді зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці постраждалої особи і заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 11.07.2022 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП у вигляді сплати штрафу у сумі 170 гривень. Згідно вказаної постанови [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні 01.07.2022 року стосовно [PERSON] за місцем їх спільного проживання (кв. [ADDRESS] ) насильства, яке полягало у висловлюванні на адресу останньої нецензурною лайкою, чим могла бути спричинена шкода її психічному здоров`ю. За фактами, які мали місце 08.07.20022 року, 13 та 15 липня 2022 року, за якими були складені відповідні протоколи про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП відповідно, постановою Хмельницького міськрайонного суду від 09.09.2022 року провадження у справі було закрито за відсутності в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП. Крім того, із мотивувальної частини вказаного судового рішення встановлено, що станом на час його ухвалення між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто примирення. Вказану обставину (факт примирення) підтвердили сторони в судовому засіданні. Також [PERSON] зазначила, що з того часу вона більше не зверталася до правоохоронних органів з приводу поведінки [PERSON] . Також пояснила суду, що дійсно 19.07.2022 року стосовно її сина [PERSON] був виписаний терміновий обмежувальний припис, за яким останній був зобов`язаний покинути її квартиру та впродовж 10 діб не проживати у ній, проте такий припис не був останнім дотриманий та по суті вона не заперечувала, аби [PERSON] проживав у її квартирі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що зі слів матері йому відомо про те, що [PERSON] (його молодший брат) вчиняє сварки з матір`ю, обзиває та ображає її. Такі сварки виникають з приводу користування належною матері квартирою у якій останній проживає, користується комунальними послугами, однак участі в їх оплаті не приймає. Його намагання аби [PERSON] припинив ображати матір позитивного результату не дають і останній продовжує знущатися над матір`ю. Отже під час розгляду справи судом встановлено, що між сторонами фактично існує спір з приводу порядку користування квартирою [ADDRESS] . Зокрема сварки виникають з приводу того, що [PERSON] , будучи зареєстрованим та проживаючи у цій квартирі, участі в утриманні помешкання, оплаті за спожиті комунальні послуги не приймає. Разом з цим суд зазначає, що самі по собі вказані факти не свідчать про вчинення [PERSON] домашнього насильства стосовно [PERSON] , та можуть бути вирішені шляхом подання відповідних позовів зокрема про стягнення з останнього частини понесених власником житла витрат з його утримання. Також суд зазначає, що з часу ухвалення судом рішення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП (11.07.2022 року), застосування до [PERSON] термінового обмежувального припису (19.07.2022 року) та відповідно примирення між сторонами, жодних доказів того, що останній притягувався до будь-якого виду юридичної відповідальності за вчинення протиправних дій щодо [PERSON] матеріли справи не містять та заявником не представлено. З огляду на встановлені обставини, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] про видачу обмежувального припису, оскільки заявник не довів вчинення домашнього насильства [PERSON] у розумінні\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». На підставі викладеного,

Outcome: dismissed