Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON] , якій на праві приватної спільної сумісної власності належали три земельні ділянки, розташовані на території с.Кунин Рівненського району (раніше Здолбунівського району) Рівненської області, а саме: площею 0,3016 га з кадастровим номером 5622687000:05:001:0116, площею 0,2948 га з кадастровим номером 5622687000:04:001:0126 та площею 0,3621 га з кадастровим номером 5622687000:21:002:0111. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, в тому числі і на вказані земельні ділянки, спадкоємцями якого за законом першої черги є вона, її батько [PERSON] (чоловік спадкодавця) та її рідний брат [PERSON] (син спадкодавця), які відмовилися від прийняття спадщини на її користь.Стверджує, що спадщину прийняла своєчасно, оскільки у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак реалізувати своє право на спадкове майно не може, нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що вищевказані земельні ділянки належали спадкодавцю [PERSON] та відповідачам [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності без визначення часток. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, а саме: на 1/3 частину земельної ділянки з кадастровим номером 5622687000:05:001:0116 площею 0,3016 га, 1/3 частину земельної ділянки з кадастровим номером 5622687000:04:001:0126 площею 0,2948 га та 1/3 частину земельної ділянки з кадастровим номером 5622687000:21:002:0111 площею 0,3621 га, цільове призначення яких для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території с.Кунин Рівненського району (раніше Здолбунівського району) Рівненської області. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали до суду заяви, в яких позов визнають, не заперечують щодо задоволення позовних вимог, просять розглянути справу за їх відсутності. Голова Здовбицької сільської ради Рівненського району Рівненської області Тимощук Т.О. подала до суду заяву, в якій не заперечує щодо задоволення позову, просить розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно №51525504 від 12 січня 2016 року, № 51542789 від 12 січня 2016 року та № 51565727 від 13 січня 2016 року, земельні ділянки з кадастровим номером 5622687000:05:001:0116 площею 0,3016 га, з кадастровим номером 5622687000:04:001:0126 площею 0,2948 га та з кадастровим номером 5622687000:21:002:0111 площею 0,3621 га, цільове призначення яких для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с.Кунин Рівненського району (раніше Здолбунівського району) Рівненської області, на праві приватної спільної сумісної власності належать [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09 липня 2021 року Здолбунівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Після її смерті відкрилася спадщина на майно, в тому числі і на вказані земельні ділянки. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України позивач по справі як дочка спадкодавця є спадкоємцем спадкового майна за законом першої черги. Як вбачається з довідки № 02/11.1-6685 від 19 листопада 2021 року, виданої Здолбунівською міською радою Рівненської області, [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця за вказаною адресою були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Частиною 1 ст.1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Зі спадкової справи №34/2021, заведеної 16 листопада 2021 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Семенюк Ж.П. вбачається, що позивач своєчасно прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , подавши у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці - відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача, що стверджується відповідними заявами. У роз`ясненні приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Семенюк Ж.П. від 14 липня 2022 року за № 34/01-16 зазначено, що нотаріус не може видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на частку вищевказаних земельних ділянок, оскільки при житті померлою [PERSON] не укладався договір про визначення часток у спільній сумісній власності зі співвласниками земельних ділянок, договір про поділ або виділ часток, тобто не визначені частки померлої у спільному майні, яке є об`єктом спадкування. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Разом з тим, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Саме такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20); від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19). На підставі наведеного та, враховуючи, що відповідачі визнали позовні вимоги в повному обсязі, що в силу ст.82 ЦПК України є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає доведеними вимоги позивача, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved