Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що на підставі рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10.09.2020 відповідачу встановлено обов?язок щодо сплати на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 від його заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 07.09.2020 і до досягнення кожною дитиною повноліття. У зв`язку з досягненням [PERSON] повноліття виконавче провадження по стягненню аліментів на її утримання припинено. В 2021 році [PERSON] вступила на навчання до Ужгородського національного університету за освітньою програмою «Правоохоронна діяльність», денна форма навчання, платної форми. Період навчання з 01.09.2021 до 30.06.2024, загальна вартість освітньої послуги становить 56\~400,00 грн., розмір оплати за навчальний рік складає 18\~800,00 грн. Починаючи з 2023 року та до закінчення навчання залишається внести оплату за навчання за другий та третій курс, а саме: 37 600 грн. Крім того, вартість проживання в гуртожитку становить 7200,00 грн. за 10 місяців. Як зазначає позивачка, оплату за проживання в гуртожитку дочки вносила вона, зокрема в квітні 2022 року було сплачено 2400,00 грн., безпосередньо у бухгалтерії університету, опісля в листопаді 2022 року було сплачено суму 2400,00 грн. Щомісячно на утримання доньки у зв?язку із її навчанням позивачка витрачає в середньому 5000,00 грн., зокрема витрати на харчування 2500,00 грн.; одяг, засоби гігієни, шкільне знаряддя, заняття спортом, поповнення мобільного телефону, транспорт, тощо 2500,00 грн. Загальні витрати позивачки в рік на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, становлять 76000,00 грн., станом на 2023 рік, або 6333,00 грн., на місяць протягом року. Як зазначила позивачка на даний час відповідач не надав їй згоди щодо утримання їх повнолітньої дочки у зв`язку з її навчанням. Відповідач має регулярні самостійні доходи за кордоном та в Україні, бо є сезонним робітником, регулярно виїжджає за кордон на роботу і за цих підстав може брати участь в утриманні повнолітньої дочки [PERSON] , але добровільно надавати кошти на її утримання не бажає. З наведених підстав у позовній заяві висловлено прохання стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 3000,00 грн., щомісячно починаючи з 19.02.2023 і до часу закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Ухвалою суду від 31 січня 2023 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 23-24). Позивачка [PERSON] подала заяву з проханням розгляду справи без її участі та висловила позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог (а.с. 27). Відповідач [PERSON] в судове засідання вдруге не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся, шляхом спрямування за адресою проживання судової повістки та розміщення виклику у судове засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України. Оскільки зі сторони позивачки не вбачається заперечень проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є студенткою вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» і оплату за її навчання проводить позивачка, що підтверджується Договорами про навчання за кошти фізичних та юридичних осіб, від 12.08.2021, довідкою №226 від 23.01.2023, довідкою №103 від 23.01.2023, копіями квитанцій про проведення оплати за навчання та проживання (а.с. 12-18). Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно вимог статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що вимога позивачки про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі 3000,00 грн. підлягає до задоволення, що буде відповідати, загальним засадам сімейних відносин добросовісності, розумності, справедливості та відповідності моральним засадам суспільства, а також забезпечить належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку повнолітньої дитини сторін. До того ж така сума аліментів не погіршить матеріальне становище відповідача. Також, відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі встановленому на день подачі позову 1073,60 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі статей 4, 10-13, 19, 76-82, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved