Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на таке. Сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 10.11.2009р. виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області за актовим записом №16. Від шлюбу у сторін є 2-є дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сторони припинили шлюбні відносини та не підтримують їх. Подальше перебування з відповідачем у шлюбі позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Виходячи з викладеного позивач просить суд шлюб розірвати, на примирення не погоджується. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Також позивач зазначив, що відповідач, будучи батьком дітей, кошти на їх утримання не надає. Виходячи з викладеного позивач просить суд шлюб розірвати, стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 31.10.2022року. Ухвалою Вижницького районного суду від 23.01.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов визнає повністю, просив суд розглянути справи без його участі. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису за відсутності учасників справи - не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, 10.11.2009р. виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області за актовим записом №16. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб. Позивач має бажання розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач проти цього не заперечує. Очевидним є те що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та не підтримують їх. Вони не ведуть спільне господарство, у них не має спільного сімейного бюджету, вони спільно не вирішують сімейні питання. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин подальше перебування сторін у шлюбі було б порушенням прав охоронюваних законом інтересам як позивача, так і відповідача. Тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Діти сторін проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою видану Лукавецьким старостинський округом №1 Берегометської селищної ради від 24.10.2022р. №1-1273. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 182 СК України, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини справи та вимоги ст. 182 СК України. Суд приймає до уваги можливості відповідача і потреби його малолітніх дітей, враховує, що обов`язок утримувати дітей є обов`язком обох батьків, та приймає до уваги визнання позову відповідачем, тому суд вважає, що аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , необхідно стягнути в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Визначену суму аліментів на утримання дітей суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 31.10.2022р., що відповідає положенням ст. 191 С-К України та згідно вимог п.1 ч.І ст.267 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв`язку з тим, що позов задоволено на користь позивача. При цьому сплачені позивачем 992,40 грн. судового збору суд стягує з відповідача на користь позивача за розгляд вимоги про розірвання шлюбу. Та судовий збір за розгляд вимоги про стягнення аліментів суд стягує з відповідача на користь держави, зважаючи на те, що у спорах про стягнення аліментів позивачі, при зверненні до суду, згідно вимог ЗУ «Про судовий збір», звільнені від сплати судового збору. Зважаючи на ту обставину, що рішення суду прийняте на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору, на підставі ст.141 ЦПК суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40грн. На підставі ст.ст. 3, ч.1 ст.24, 56, 84, 110, 112, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.51 Конституції України,

Outcome: approved