Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон» (далі за текстом КС «Експрес Кредит Юніон») про захист прав споживачів шляхом стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.08.2020 [PERSON] та КС «Експрес Кредит Юніон» уклали договір № 113/08-20/В5 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (далі за текстом Договір), за умовами якого позивач цього ж дня вніс грошові кошти до КС «Експрес Кредит Юніон» у розмірі 1000,00 грн на строк до 24 місяці, тобто до 10.08.2022, з виплатою відсотків за вкладом в розмірі 14,5 річних. Датою повернення вкладу в договорів вказано 11.08.2022. 02.03.2021 вклад було поповнено на суму 110000,36 грн за рахунок виплати вкладу по договору № 28/01-20/В5 від 27.01.2020, що підтверджується випискою-довідкою відповідача, бухгалтерською довідкою № 602 від 02.03.2021. Позивач вказує, що умовами договору передбачено щомісячну виплату відсотків за вкладом. Відповідачем було здійснено виплату відсотків по депозиту по грудень 2021 року, а в подальшому виплата відсотків була припинена. Позивач зазначає, що 11.08.2022 він не зміг отримати суму вкладу та відсотків, прибути у відділення спілки, зв`язатися з відділенням КС «Експрес Кредит Юніон». Оскільки позивач не отримав суми вкладу, що становить 111000,36 грн, та відсотків, в сумі 11993,81 грн (після вирахування ПДФО та військового збору 9655,01 грн), вказані сумі підлягають стягненню з відповідача. Позивач також просить стягнути з відповідача на його користь на підставі положень статті 625 ЦК України за період з 11.08.2022 по 30.11.2022 - 7644,24 грн інфляційних, 1547,03 грн - 3% річних, 25784,58 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором на підставі статті 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» в розмірі 3% від суми, що підлягала поверненню, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Також унаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань за позивачу завдана і моральна шкода, оскільки позивач є особою з інвалідністю, постійно несе витрати, пов`язані з лікуванням, але відповідач позбавив його можливості використати свої грошові кошти. Внаслідок неотримання суми вкладу позивач був змушений звертатися до НБУ за роз`ясненнями. Позивач вважає, що компенсація за завдану моральну шкоду має становити 10000,00 грн та просить стягнути її з відповідача. 20.01.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 22.02.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі. 13.03.2023 в задоволенні клопотання про закриття провадження судом відмовлено. Представник позивача в судовому засідання позов підтримала. Представник відповідача КС «Експрес Кредит Юніон», належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Інших заяв чи клопотань на день розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 10.08.2020 [PERSON] та КС «Експрес Кредит Юніон» уклали договір № 113/08-20/В5 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (далі за текстом Договір). 10.08.2020 позивач вніс грошові кошти до КС «Експрес Кредит Юніон» у розмірі 1000,00 грн, що підтверджується квитанцією про отримання готівки. 02.03.2021 вклад було поповнено на суму 110000,36 грн за рахунок виплати вкладу по договору № 28/01-20/В5 від 27.01.2020, що підтверджується бухгалтерською довідкою № 602 від 02.03.2021. Після закінчення строку дії договору позивачем сума вкладу та відсотків отримана не була. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами (абзац 3 частини другої статті 23 Закону України «Про кредитні спілки»). Відповідно до частини сьомої статті 10 Закону України «Про кредиті спілки» у разі припинення членства фізичної особи у кредитній спілці вступний внесок їй не повертається. Повернення обов`язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. За своєю правовою природою договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок має багато спільного з договором банківського вкладу. Тому допустимим є застосування аналогії закону щодо прогалин правового регулювання відносин за договорами про залучення внеску (вкладу), які укладаються кредитними спілками. За змістом частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Згідно частини першої статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до частин першої, п`ятої статті 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Пунктом 1.2 Договору передбачено, що строк вкладу становить 24 місяці, в зв`язку з чим договір діє до 10.08.2022. Пунктом 1.2.1 Договору передбачено, що датою повернення вкладу є наступний день, після дня закінчення строку дії договору. Планова дата повернення вкладу 11.08.2022. Пунктом 1.3 Договору передбачено, що процентна ставка за вкладом встановлюється у розмірі 14,5% річних, з виплатою процентів щомісячно 11 числа на вимогу члена КС. Сума вкладу на суму нарахованих, але не виплачених процентів не збільшується. Порядок надання депозитних послуг кредитними спілками визначений Правилами здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затвердженими розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 30 грудня 2011 року № 821 (далі Правила), відповідно до яких операції, які здійснюються із внесками (вкладами) на депозитні рахунки та включають залучення і виплату грошових коштів, нарахування та виплату процентів за такими внесками (вкладами), що підлягають обов`язковій фіксації в комплексній інформаційній системі кредитної спілки. Сума внеску (вкладу) на депозитний рахунок, строки дії договору залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, умови залучення та повернення внеску (вкладу) на депозитний рахунок, а також нараховані на такі внески (вклади) на депозитний рахунок проценти (плата) визначаються між кредитною спілкою та членом кредитної спілки на договірних умовах. Договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок укладається в письмовій формі. Нарахування процентів визначається умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Кредитні спілки повертають внески (вклади) на депозитні рахунки та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок між вкладником і кредитною спілкою. Кредитна спілка виплачує вкладникові проценти на суму внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок у розмірі, який встановлюється в договорі про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до абзацу 2 частини другої Розділу ІІ «Договірне регулювання операцій кредитної спілки з внесками (вкладами) членів кредитної спілки на депозитні рахунки» Правил, підтвердженням залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки є укладені в письмовій формі договори, первинні бухгалтерські документи, оформлені згідно з вимогами законодавства України, та належним чином зафіксована в комплексній інформаційній системі кредитної спілки інформація про операції кредитної спілки з внесками (вкладами) членів кредитної спілки на депозитних рахунках. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд дійшов висновку, що позивач належними доказами підтвердив факт внесення ним на депозитний рахунок КС «Експрес Кредит Юніон» грошових коштів в сумі 111000,36 грн, натомість, відповідачем не надано доказів виконання свого обов`язку з виплати вкладу та відсотків в обумовлений договором строк, а тому суд дійшов висновку, що відповідачем вклад в сумі 111000,36 грн та відсотки за період з грудня 2021 року в сумі 11993,81 грн (після вирахування ПДФО та військового збору 9655,01 грн), не повернуто. При цьому суд погоджується із наданим позивачем розрахунком суми відсотків, оскільки такий розрахунок відповідає умовам договору. Отже, відповідачем порушено право позивача на тримання суми вкладу та відсотків, а тому право позивача підлягає захисту шляхом стягнення на його користь вказаних сум. Положення статті 625 ЦК України передбачають, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язання за договором, при цьому, прострочене зобов`язання має грошовий характер, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь на підставі положень статті 625 ЦК України за період з 11.08.2022 по 30.11.2022 - 7644,24 грн інфляційних, 1547,03 грн - 3% річних, є обґрунтованими. При цьому, суд погоджується із наданим позивачем розрахунком інфляційних та річних, що підлягають стягненню за період прострочення. Вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором на підставі статті 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» в розмірі 3% від суми, що підлягала поверненню, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, суд вважає необґрунтованими. Частина п`ята статті 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачає, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення, разом з тим, відповідачем порушені строки виконання грошового зобов`язання, а не строки виконання робіт чи надання послуг, тому, положення статті 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» не поширюються на спірні правовідносини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦКК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)шкоди» (далі за текстом Постанова), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих відносин через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з п. 5 Постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з п. 9 Постанови розмір відшкодування зазначеної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат і з урахуванням інших обставин; при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, враховуючи істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, наміру, з яким діяв відповідач. Так, в обґрунтування позовних вимог у частині завданої моральної шкоди позивач зазначив, що він є особою з інвалідністю, постійно несе витрати, пов`язані з лікуванням, але відповідач позбавив його можливості використати свої грошові кошти. Внаслідок неотримання суми вкладу позивач був змушений звертатися до НБУ за роз`ясненнями. Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги характер страждань позивача, обсяг заподіяної їй шкоди та обставини, за яких така шкода була заподіяна, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути компенсацію за завдану моральну шкоду у визначеному позивачем розмірі, в сумі 10000 грн, що відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості і у повній мірі відшкодує завдану позивачеві моральну шкоду. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Згідно з вимогами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, крім того, позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особу з інвалідністю ІІ групи. Так, виходячи з ціни позову, яка становить 165631,22 грн за розгляд даної справи необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1656,31 грн. Відтак приймаючи до уваги, що даний позов задоволено частково у сумі 139846,64 грн, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1398,49 грн судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial