Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

07 грудня 2022 року представник заявника [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , з січня 2001 року до дня його смерті [INFO] включно за адресою: [ADDRESS] . Встановлення вказаного факту позбавляє позивача права отримати у встановленому законом порядку належну їй спадщину. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, пояснила обставини, викладені в позові. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в заяві до суду при розгляді справи поклався на розсуд суду, просив справу слухати за відсутності представника. Особи, які беруть участь у справі, будучи належним чином повідомленими про день, час, місце розгляду заяви в судове засідання не з`явилися, зважаючи на положення ч. 2 ст. 349 ЦПК України, суд визнав можливим розглянути справу у їх відсутність. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконкомом Галківської сільської ради Роменського району Сумської області 27.04.2007 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,320 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Галківської сільської ради Роменського району Сумської області, яка належала спадкодавцю на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії Р3 №741132 та Р3 №706632, виданих Галківською сільською радою Роменського району Сумської області 05.09.2002 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №108 та №499. \~ \~Спадкоємицею на\~все майно\~після смерті [PERSON] стала [PERSON] , яка на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала з ним за однією адресою та в одному погосподарському номері: [ADDRESS] , інших спадкоємців, в тому числі неповнолітніх і непрацездатних немає, заповіт від імені [PERSON] виконкомом Роменської міської ради не посвідчувався, що підтверджується довідками № 185 від 05.10.2022 року та №198 від 28.10.2022 року, виданими Галківським старостинським округом Роменської міської ради. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Галківської сільської ради Роменського району Сумської області 01.05.2008 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої, зокрема, входять земельні ділянки, які належали співмешканцю померлої [PERSON] . Згідно довідки № 68 від 10 травня 2016 року, виданої Галківською сільською радою Роменського району Сумської області, спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON] за законом є племінниця покійної, [PERSON] , яка своєчасно вступила в управління та володіння спадковим майном, так як на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавиці подала заяву на прийняття спадщини до Роменської районної державної нотаріальної контори Сумської області. Інших спадкоємців, у тому числі неповнолітніх та непрацездатних немає. На день смерті [PERSON] за однією адресою та в одному погосподарському номері ніхто зареєстрований не був. 24 вересня 1990 року за реєстровим №10, виконавчим комітетом Галківської сільської ради Роменського району Сумської області був посвідчений заповіт, у якому [PERSON] , у випадку смерті, надавала право розпорядитися усім своїм майном своїй племінниці [PERSON] . Даний заповіт не відмінявся і не змінювався. Позивачка частково оформила свої права, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02.11.2022 року, посвідчене приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Юрченко А.М. Згідно довідки приватного нотаріуса Юрченко А.М. № 1570/01-165 від 26.10.2022 року позивачка, як спадкоємиця після смерті [PERSON] , яка, в свою чергу, була спадкоємицею після смерті [PERSON] , позбавлена права оформити спадкові права, у зв`язку з відсутністю підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст.\~3\~Сімейного Кодексу\~України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. При віднесенні особи до кола спадкоємців четвертої черги суд має виходити не лише із кровного споріднення, а й інших наведених ознак. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 07 лютого 2018 року по справі № 127/1765/16. Згідно з п. 7\~\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~р.\~№ 5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних\~\~відносин, коли цей акт\~\~безпосередньо породжує юридичні наслідки,\~\~наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до ч. 1 ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі\~\~ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , підтвердила, що [PERSON] проживав з [PERSON] без реєстрації шлюбу десь 25 років, обробляли огород, мали в господарстві свійських тварин, спільних дітей у них не було. Свідок вказала, що вони дружили родинами, ходили один до одного в гості, відмічали часто разом свята. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved