Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Заявник в\~грудні 2022\~року звернулася\~до суду\~з заявою\~в якій\~просить встановити\~факт належності\~правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] від 03.11.1984 року [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що [PERSON] [INFO] помер, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори для отримання спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] 28.07.2021 року приватним нотаріусом Івановою А.Й. було надано відповідь на звернення заявника про відмову у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що при укладенні зазначеного договору були допущені помилки, та запропоновано звернутися до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення для подальшої реалізації її прав на спадкування на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 02.01.2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник та в судове засідання не з`явилася. Просила розгляд справи проводити за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку. Представник Приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванова А.Й. в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, відповідно до\~ст.293 ЦПК України, п.п.4,12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995року\~„ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(з наступними змінами),окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України [NUMBER] виданого Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, спадкодавець мав прізвище [PERSON] , [INFO] . Таке саме прізвище зазначено і в довідці про присвоєння ідентифікаційного номера заявника. В договорі купівлі-продажу від 03.11.1984 року посвідченого Роздільнянською державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим № 2757 зазначено , що « [PERSON] » придбав у « [PERSON] » житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Дане житло належить продавцю на підставі договору дарування, посвідченого Роздільнянською державною нотаріальною конторою Одеської області від 25.10.1983 року за реєстровим №2665. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 2601.2021 року зроблено актовий запис №61. Відповідно до заповіту від 24.06.2019 року, [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядився усім належним йому майном на користь [PERSON] . Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти , від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих ми майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1\~ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст.\~321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ а саме: договір купівлі-продажу від 03.11.1984 року укладений з [PERSON] і домоволодіння, розташоване за адресою:\~ [ADDRESS] \~належить [PERSON] як власнику. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу. Дані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявнику в реалізації її права на отримання свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки, не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Outcome: approved