Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

10 січня 2023 року, адвокат Селезньов М. В., діючи в інтересах [PERSON] , шляхом використання поштового зв`язку, звернувся до Варвинського районного суду Чернігівської області з вказаним позовом, відповідно до вимог якого просить суд розірвати шлюб укладений між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Позивач обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, посилається на те, що 19 липня 2014 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від подружніх відносин у них народилось двоє спільних дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Вважає, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливим та таким, що суперечить інтересам позивача. Потреба у наданні строку на примирення відсутня. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 24 лютого 2023 року, яке в подальшому, з підстав заявленого відповідного клопотання відповідачем, було відкладено на 13 березня 2023 року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с. 31-33), в прохальній частині позову представник наполягав на здійсненні розгляду справи без участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштового листа за його зареєстрованого адресою місця проживання (а.с. 34). 10 березня 2023 року на адресу суду від [PERSON] надійшла заява про здійснення розгляду справи без його участі, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечує (а.с. 35). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що з 19 липня 2014 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - [PERSON] ), [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №930, що доводиться оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 3). Від подружніх відносин у сторін народилося двоє спільних дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що доводиться відповідними копіями їх свідоцтв про народження (а.с. 6). Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, примирення неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] слід залишити прізвище [PERSON] , оскільки вона не виявила бажання його змінювати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір у сумі 1073,60 грн (а.с. 1, 7). Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved