Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

У серпні 2022р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не нижче 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з дня надходження позовної заяви. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 12.10.2014р. по 03.04.2021р. вона та відповідач перебували у шлюбі. В шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Дитина знаходиться повністю на утриманні позивача, а відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Розмір витрат на утримання дитини протягом календарного місяця приблизно складає 12 500,00 грн. При цьому позивач зазначає, що несе додаткові витрати на оренду квартири, яку вона винаймає у м. Львові і в якій проживає з донькою. Зазначає, що відповідач постійно працює, займається підприємницькою діяльністю дванадцять років, офіційно зареєстрований як фізична особа-підприємець з 16.07.2010р., має три спеціалізованих магазини з роздрібної торгівлі побутовими електротоварами, отримує дохід щомісячно, являється працездатним, інших неповнолітніх дітей немає, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина немає, не сплачує коштів по зобов`язаннях, отже спроможний сплачувати аліменти на дитину. Вона ж не працює, займається доглядом і вихованням малолітньої дитини. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, свої інтереси в суді довірив представляти адвокату Куть Н.В. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила суд зменшити розмір аліментів до 1/6 частки, посилаючись на важкий матеріальний стан відповідача та стан його здоров`я. Суду пояснила, що відповідач наразі важко хворіє, проходить курс хіміотерапії, йому призначена друга група інвалідності. У зв`язку із хворобою, відповідач наразі не взмозі повноцінно працювати. Так, дійсно відповідач зареєстрований ФОП, однак доходів від діяльності не отримує. Крім того, позивач за рішенням суду також сплачує аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки від першого шлюбу, про що позивачу достовірно відомо. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 12.10.2014р. сторони уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 03.03.2021р. шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 10). У позивача та відповідача під час шлюбу народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Також позивачем надані копії договорів оренди квартири у м. Львові від 10.01.2019р. та від 11.01.2020р. (а.с. 12-13). Інших доказів позивачем суду не надано. В свою чергу представником відповідача на підтвердження заперечень проти розміру аліментів суду надані такі докази: -накладні з придбання ліків за період з квітня по жовтень 2022р. для хіміотерапії з зазначенням ціни та квитанції про їх оплату. Так, в середньому щомісячні витрати на лікування складають 130 000,00 грн.; - довідка МСЕК, видана [PERSON] , відповідно до якої останньому з 08.08.2022р. встановлена друга група інвалідності; -відомості з Пенсійного фонду щодо суми заробітку для нарахування пенсії [PERSON] за 2004р., за період з 2010р. - 2021р.; -рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 02.06.2014р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі. Квитанції про перерахування [PERSON] виконавчій службі грошових коштів в оплату аліментів по зазначеному рішенню суду у розмірі 1 309,00 грн. за період з лютого 2022р. по грудень 2022р. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1-3 ст.183 СК України частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку(доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною першою ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, враховуючи надані сторонами докази, а також часткове визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, зважаючи на матеріальне становище платника аліментів, його стан здоров`я на теперішній час, проходження інтенсивного лікування, обмеженість у працездатності, відсутність даних з приводу наявності у сторін нерухомого майна, даних щодо стану здоров`я дитини, вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Суд роз`яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, так, і відповідно до абзацу 2 ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час пред`явлення позову позивач була звільнена від сплати судового збору у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідач відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» також звільнений від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю 2 групи. В такому випадку судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Outcome: partial