Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-07 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Управління ДМС в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої йому 28 травня 2022 року невиконанням постанови суду в справі №2270/14181/11. Поданий позов позивач обґрунтовує тим, що рішення суду від 12 грудня 2011 року у справі № 2270/14181/11 до цього часу залишається невиконаним з вини працівників відповідача, тобто є триваючим в часі правопорушенням. Неналежне виконання посадовими і службовими особами органів державної влади своїх повноважень, що призвело до порушення його прав та свідчить про невиконання державою головного обов`язку перед людиною - утверджувати та забезпечувати її права. Адекватне відшкодування шкоди, зокрема, й моральної, в такому випадку є одним із ефективних засобів юридичного захисту, який починається з не менше п`ятисот Євро по курсу НБУ. Порушення державою прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції та завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей, зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди (наприклад, «Рисовський проти України»). Психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави прав людини є свідченням заподіяння моральної шкоди. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, неспростовний факт невиконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2011 року у справі № 2270/14181/11, винесеної Іменем України. Внаслідок невиконання судового рішення порушені його права триваючим правопорушенням, які завдали йому моральних страждань: зокрема - порушення права на справедливий суд, порушення права на судовий захист та відшкодування витрат, які були понесені ним на відновлення порушених його прав, яке держава Україна зобов`язана забезпечити і яке є реальним, а не уявним чи покладені обов`язки на судову владу та державу Україна, полягають в тому, щоб рішення було не просто винесене, а й виконане, право на справедливий суд /порушення ст.6 Конвенції, право на судовий захист, адже виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Постановою Верховного Суду у справі №2270/14181/11 від 17 січня 2019 року констатовано факт невиконання рішення суду, паспорт серії [NUMBER] , виданий Хмельницьким УМВС України в Хмельницькій області 27 липня 1999 року [PERSON] видано не було. Таким чином оцінений ним розмір моральної шкоди у вісімсот шістнадцять мільярдів гривень є достатнім для покриття завданих та страждань, оскільки не буде доведено іншого (ст. 614 та ч. 2 ст. 1166 ЦК). Просить задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, У позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника. У поданому відзиві проти задоволення заперечує, оскільки позивачем не доведено факту завдання такої шкоди. 20.11.2012 року на підставі поданої позивачем заяви був оформлений новий паспорт громадянина України серії [NUMBER] , який власноручно ним отриманий та позивач не заперечував про його отримання. Позивачем не зазначено, в чому полягає завдання йому моральної шкоди, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи саме такий розмір моральної шкоди та якими доказами це підтверджується. При цьому саме на позивача покладається обов`язок довести наявність завданої шкоди, її розмір та протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із завданою шкодою. Дослідивши доводи позивача, викладені ним у позовній заяві, заперечення представника відповідача, подані ним у відзиві, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] звернувся до суду з позовом до Держави Україна, представник - управління ДМС в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди завданої невиконанням постанови суду у справі №2270/14181/11 завданої йому 28 травня 2022 року. Позивач вважає. що йому завдано посадовими та службовими особами УДМС у Хмельницькій області моральної шкоди в розмірі вісімсот сімнадцять мільярдів гривень. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.11.2011 року у справі №2270/14181/11, яка залишена в силі ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012 року, адміністративний позов було задоволено частково та зобов`язано Хмельницький відділ УМВС України в Хмельницькій області невідкладно вклеїти фотографію в паспорт громадянина України [PERSON] , який видати йому на руки та відмовлено в задоволенні позову в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 жовтня 2020 року, залишеного без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 19 січня 2021 року, стягнено з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь [PERSON] 10510 грн. моральної шкоди, завданої бездіяльністю Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області. Статтями 167, 170 ЦК України визначено, що Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Згідно ч.2 ст. 30 ЦПК України - позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника (частина четверта статті 38 ЦПК України у вказаній редакції). Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В силу ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно з частин 3, 5 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода відшкодовується потерпілому (позивачеві) одноразовим платежем. Якщо договором або законом не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах, то позови про таке відшкодування не підлягають задоволенню. Схожі за змістом висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 березня 2020 року (справа №641/8857/17). Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу). У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб Виконання рішень суду про відшкодування шкоди, завданої фізичним та юридичним особам внаслідок незаконних рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, здійснюється відповідно до встановленого порядку. Зокрема, такі рішення виконуються органами Державної казначейської служби України у порядку черговості надходження виконавчих документів шляхом безспірного списання коштів державного бюджету у межах відповідних бюджетних призначень і наданих бюджетних асигнувань. Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого. Моральна шкода відшкодовується потерпілому (позивачеві) одноразовим платежем. Якщо договором або законом не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах, то позови про таке відшкодування не підлягають задоволенню. Отже, позивач реалізував своє законне право на відшкодування моральної шкоди за невиконання судового рішення, так як чинним законодавством не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди за затримку виконання рішення суду про стягнення з державного бюджету відшкодування шкоди, завданої фізичним та юридичним особам внаслідок незаконних рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади. Враховуючи вищевикладене позов [PERSON] до Держави Україна, представник - управління ДМС в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди завданої невиконанням постанови суду у справі №2270/14181/11 28 травня 2022 року не може бути задоволений. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed