Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

03.02.2023 року позивачка у порядку ч.1 ст.28 ЦПК України звернулася до суду із заявою, в якій просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання спільної дитини сторін по справі - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, а також аліменти на утримання позивачки як матері у розмірі 1/6 частини доходу відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. В обгрунтування позову було зазначено, що сторони з 12.09.2019 перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого народилася малолітня дитина сторін по справі. Спільне життя між сторонами не склалося та на час подання даної позовної заяви у Ленінському районному суді м. Полтави знаходиться відповідна цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами. З вересня 2021 року відносини між сторонами припинені, сторони мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Відповідач приймає участь в утриманні сина, однак позивачка вважає, що належним утриманням є утримання, яке підтверджено офіційними документами, яким є рішення суду. Крім цього, позивачка перебуває у декретній відпустці, оскільки дитині не виповнилося 3-х років, ніде не працює, а тому потребує матеріальної допомоги, оскільки дитина мешкає з позивачкою. Ухвалою судді від 16.02.2023 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, з можливістю подання відзиву з боку відповідача, а також поданням відповіді на відзив та заперечення у порядку статей 179-180 ЦПК України (а.с.15-16). Відповідач 17.02.2023 року надав заяву, в якій вказав адресу отримання кореспонденції у м. Первомайський, а не за адресою, де він зареєстрований, підтвердивши адресні дані, надані позивачкою до суду (а.с.21). Позивачка перед судовим засіданням 13.03.2023 року надала заяву, в якій вимоги своєї позовної заяви підтримала та просила її задовольнити, справу просила слухати за її відсутності у загальному порядку (а.с.24). Відповідач перед судовим засіданням 13.03.2023 року надав заяву, в якій вимоги просив слухати справу за його відсутності, своєї думки щодо заявлених позовних вимог не зазначив, рішення суду за результатами розгляду справи просив направити йому за фактичним місцем проживання або вручити нарочно (а.с.23). Враховуючи, що сторони до суду не прибули, надавши згоду на розгляд справи у судовому засіданні без їх участі, при цьому відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі а позивачка наполягала на їх задоволенні, суд вважає за можливе розглянути справу у судовому засіданні без участі сторін та без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. При цьому суд розглядає справу у загальному порядку, оскільки підстави для заочного розгляду справи відсутні. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 12.09.2019 року був укладений шлюб між позивачкою та відповідачем по справі, який був зареєстрований у Первомайському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (актовий запис №116), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.7). Від шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (актовий запис №98 від 07.08.2020 року)(а.с.8). Дитина мешкає з позивачкою, що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Первомайської міської ради Лозівського району Харківської області №808 від 02.02.2023 року (а.с.10). Згідно з частиною п`ятою ст.183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивачка у позовній заяві просила стягнути мінімально визначений розмір аліментів на дитину з відповідача, окрім верхньої межі, тому такі її вимоги слід задовольнити, оскільки вони становлять мінімально допустими законодавчі вимоги до стягнення аліментів на одну дитину. В даній частині з відповідача у порядку ст.141 ЦПК України слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн., від сплати якого була звільнена позивачка при зверненні до суду, оскільки вимоги в цій частині суд задовольняє у повному обсязі. Частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини 4 статті 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Підстави для припинення такого права передбачені ст.85 СК України: право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини, а також право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. Порядок та способи сплати аліментів подружжю визначені законодавством наступним чином. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (частини 1-3 статті 77 СК України). За рішенням суду розмір аліментів присуджується одному з подружжя у частці від заробітку другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (частини 1-3 статті 80 СК України). Таким чином, вимоги позивачки в цій частині є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дружини, суд виходить з того, що позивачка станом на час подачі позовної заяви не працює, відповідач ж працює та отримує відповідний дохід, який дозволяє утримувати дружину до досягнення дитиною трирічного віку. А тому суд вважає, що заявлені вимоги щодо аліментів на дружину є обгрунтованими та достатніми. Таким чином, вимоги позивачки [PERSON] знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи та підлягають задоволенню. В даній частині з відповідача у порядку ст.141 ЦПК України слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн., від сплати якого була звільнена позивачка при зверненні до суду, оскільки вимоги в цій частині суд задовольняє у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі зазначеного та

Outcome: approved