Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з указаною заявою. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Зазначає, що вона разом з чоловіком проживала за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за вказаною адресою проживав та був зареєстрований, а позивач за вказаною адресою проживала без реєстрації. 09 лютого 2022 року заявник звернулась до приватного нотаріусу Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Баки О.В. із заявою для видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Однак у вчиненні нотаріальної дії заявнику було відмовлено у зв`язку з тим, що встановити факт спільного проживання було неможливим, так як адреса реєстрації померлого та адреса реєстрації заявника відрізняються, а шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини вже сплив. Указане змусило заявника звернутись до суду з цією заявою. Ухвалою судді від 16 лютого 2022 року відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 29 березня 2022 року витребувано докази у справі. Докази отримано 11 квітня 2022 року. У судовому засіданні 29 червня 2022 року допитано свідків у справі [PERSON] та [PERSON] . Ухвалами суду від 14 листопада 2022 року та 10 січня 2023 року витребувано докази у справі. Докази отримано 15 лютого 2023 року. Заявник надала заяву про розгляд справи у її відсутність та про підтримання заяви. Від заінтересованої особи Новомосковської міської ради, яка належним чином повідомлена про судовий розгляд, заперечень, пояснень не надходило. Причини неявки представника суду не повідомлено. Заінтересована особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бака Оксана Василівна у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у свою відсутність. Дослідивши матеріали справи, заслухавши свідків, суд приходить до такого висновку. Заявник [PERSON] , відповідно до засвідченої копії паспорту громадянки України народилася [INFO] в Бичковському районі Волгоградської області та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с.6-7/. З засвідченої копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30 червня 1978 року вбачається, що 30 червня 1978 року уклали шлюб [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Сисоєвка Богородського району Горьковської області та [PERSON] , [INFO] , уродженка Бичковського району Волгоградської області, яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно з отриманої на запит суду копії спадкової справи після смерті [PERSON] убачається, що: -09 лютого 2022 року нотаріусом зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] , /а.с.39/; -24 травня 2021 року [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Сисоєвка Богородського району Горьковської області, помер в смт. Петровський Тульської області, РФ /а.с.30/; -09 лютого 2022 року [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] /а.с.32/; -18 квітня 1998 року [PERSON] набув права власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] /а.с.36/; -з відповіді Відділу реєстрації та обліку громадян Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 04 лютого 2022 року № 374 /а.с.31/, [PERSON] , 1941 року народження, на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З ним, за вищевказаною адресою, на день смерті було зареєстровано 2 особи [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . -інші спадкоємці за законом чи заповітом, окрім заявника, до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину не звертались, докази наявності родинного зв`язку зі спадкодавцем інших осіб відсутні. Відповідно до засвідченої копії постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 лютого 2022 року [PERSON] відмовлено у встановленні факту прийняття спадщини через реєстрацію місця проживання заявника та спадкодавця за різними адресами /а.с.13-14/. З відповіді Головного ЦОСІ ДПС України від 07 лютого 2023 № 91-5193/18/23-Вих щодо перетину кордону України [PERSON] убачається, що за період з 01 березня 2019 року 23 березня 2019 року повернувся, 20 квітня 2019 виїхав, 03 серпня 2019 року повернувся та 21 вересня 2019 року виїхав з території України. Відповідно до засвідченої копії акту голови квартального комітету №31 м. Новомосковська від 09 лютого 2022 року, складеного в присутності свідків мешканців будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] /а.с.11/, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав разом з дружиною [PERSON] , [INFO] , по день смерті за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що проживає по [ADDRESS] , знає [PERSON] та [PERSON] з 1977 року, які разом проживали по [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] жили разом, однією сім`єю, були чоловіком та дружиною, мали спільний бюджет, спільно поралися по господарству. В 2019 році [PERSON] захворів на цукровий діабет, у зв`язку з чим виїздив лікуватися до РФ. Під час лікування захворів на SARS-CoV-2, а потім не зміг повернутися на територію України через карантинні заходи та обмеження в перетині кордону. Свідок [PERSON] повідомила, що проживає по [ADDRESS] , добре знає [PERSON] та [PERSON] з 1976 року. Батько [PERSON] придбав будинок для проживання [PERSON] та її родини. [PERSON] працював в м. Новомосковську. В 2015 році [PERSON] вийшов на пенсію та до 2019 року разом з [PERSON] продовжував проживав по [ADDRESS] , де жив з [PERSON] однією родиною, постійно вели спільне господарство. [PERSON] захворів на цукровий діабет, у зв`язку з чим приблизно в травні 2020 році виїздив лікуватися до РФ. Про причини лікування саме в РФ [PERSON] повідомив, що перебуваючи у відрядженні познайомився там із лікарем. У наступному [PERSON] телефонував [PERSON] та повідомляв, що не може виїхати з РФ через карантин, пов`язаний з пандемією коронавірусної хвороби SARS-CoV-2. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід ураховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на [INFO] в помешканні, у якому проживав [PERSON] - за адресою: [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Ураховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне [PERSON] для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання. Водночас, оскільки з матеріалів справи не вбачається підстави для невизнання заінтересованими особами сімейних відносин заявника, заявник звернувся з заявою про встановлення факту проживання та не просить встановити факт родинних відносин, не обґрунтовує заяву в цій частині, суд не вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт що має юридичне значення, а саме, факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved