Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

В листопаді 2022 року заявник [PERSON] звернувся до Подільського районного суду м. Києва з даною заявою мотивуючи її тим що, 15.03.2019 між ним та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданий Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 268, серія [NUMBER] . Дружина [PERSON] має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом РАЦС Ауезовського району м. Алмати, актовий запис № 10-320-13-0001254 від 09 вересня 2013 року. З 2017 року вони проживають однією сім`єю, з сином дружини у заявника склалися дуже гарні стосунки, він прив`язався до нього, вважає його своїм батьком. Заявник любить його, турбується, піклується про нього, створює всі належні умови для розвитку, утримує та виховує і ставиться, як до рідної дитини. Їх родина проживає за адресою: [ADDRESS] , згідно Акту обстеження житлово-побутових умов в квартирі забезпечено всі умови для гармонічного зростання та розвитку дитини. Згідно медичного висновку здоровий, психічних порушень та ознак наркологічних захворювань, не виявлено, за станом здоров`я може бути усиновлювачем, має постійне місце роботи. До кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, працює і має постійний дохід, всі ці обставини підтверджуються належними доказами. До заяви додає згоду рідного батька на усиновлення сина. Метою усиновлення дитини є забезпечення інтересів дитини, надати їй належне виховання, освіту, духовний та фізичний розвиток, створити повноцінну родину, в якій вона буде мати не лише матір, а й батька. Відповідно до свідоцтва про народження малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю дитини є - [PERSON] , батьком дитини - [PERSON] . Згідно згоди [PERSON] , останній надав згоду на усиновлення свого біологічного сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] .. Згідно заяви [PERSON] , остання надала згоду на усиновлення свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , її чоловіком - [PERSON] .. Подільська районна в м. Києві державна адміністрація прийшла до висновку про доцільність усиновлення заявником [PERSON] , [INFO] , а також визнала це усиновлення таким, що відповідає інтересам дитини. Заявник має постійне місце проживання та постійний заробіток, може створити всі необхідні умови для здорового фізичного, морального та духовного розвитку дитини. Заявник [PERSON] усвідомлює всю відповідальність за усиновлення [PERSON] , [INFO] . Тому заявник [PERSON] просив суд задовольнити заяву про усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] та записати його батьком дитини. Внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , а саме змінити по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » . У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву про усиновлення підтримав, просив задовольнити. У судовому засіданні зацікавлена особа: [PERSON] вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити. У судовому засіданні представник Служби у справах дітей Подільської РДА в м. Києві висновок про доцільність усиновлення підтримала. Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази приходить до висновку, що заява про усиновлення підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, заявник громадянин України [PERSON] вирішив усиновити сина своєї дружини [PERSON] , [INFO] . Заявник, громадянин України [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15.03.2019 року, та проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно Довідки МВС України, за обліками МВС України [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 02.02.2022 р. не знятої чи не погашеної судимості не має. Відповідно до Висновку про стан здоров`я особи, [PERSON] , [INFO] , за станом здоров`я може бути усиновлювачем. Зацікавлена особа - матір [PERSON] , [INFO] , надала згоду на усиновлення малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія № [NUMBER] , видане 09.09.2013 року Відділом РАЦС Ауезовського району м. Алмати, актовий запис № 10-320-13-0001254 від 09 вересня 2013 року). Батько малолітнього хлопчика [PERSON] , [INFO] надав згоду на усиновлення свого біологічного сина [PERSON] , [INFO] . У відповідності до висновку про доцільність усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] Подільська районна в м. Києві державна адміністрація прийшла до висновку про те, що усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] є доцільним і відповідає інтересам дитини. Стаття 207 Сімейного кодексу України визначає що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч.ч. 1, 2 ст. 211 СК України). Відповідно до ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згідно ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. У відповідності зі ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Згідно ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. У відповідності з ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження , що було видане раніше, анулюється. На підставі вищевикладеного, суд вважає заяву [PERSON] про усиновлення малолітньої дитини обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. У відповідності до ч.3 ст.314 ЦПК України, ст.ст.229, 230, 231, 233 СК України суд також вважає за можливе задовольнити вимогу заявника та змінити усиновленій дитині прізвище, по батькові та записати заявника її батьком, про що внести зміни до актового запису про народження дитини. Усиновлення вважати здійсненим відповідно до ст.225 СК України у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. У порядку ч.4 ст.314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved