Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

07 лютого 2023 року до суду надійшла позовна заява заступника керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області Безцінного О.В. в інтересах держави в особі Шишацької селищної ради до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої незаконним рибним помислом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 квітня 2022 року поблизу с. Принцеве Шишацької територіальної громади Миргородського району Полтавської області відповідач займався незаконним рибним промислом, що заподіяло істотну шкоду державі у сумі 63801,00 грн. 15 вересня 2022 року Шишацьким районним судом Полтавської області за результатами розгляду обвинувального акту, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України та призначено покарання, а цивільний позов прокурора про відшкодування шкоди рибному господарству, пред`явлений в порядку ст. 128 КПК України, залишено без розгляду. Незважаючи на те, що з моменту винесення вироку минуло декілька місяців Шишацька селищна рада, інтересам якої завдано шкоду діями відповідача, не звернулась до суду з позовом про відшкодування шкоди, проявивши з цього приводу тривалу бездіяльність. Разом з тим даний орган місцевого самоврядування не заперечує щодо звернення до суду з даним позовом прокурора. Ухвалою суду від 08 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. В судовому засіданні прокурор Політун І.Г. підтримала заявлені вимоги з підстав наведених у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні, заперечень проти заочного розгляду справи не висловлювала. Від отримання судової повістки та позовної заяви з додатками відповідач відмовився, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку Ф.20 від 22.02.2022. Відповідно до п. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається, що відповідач був належним чином повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Будучи належним чином повідомленим, відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву від нього не надходило. В зв`язку з цим суд, відповідно до норм ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши та оцінивши наявні письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 15 вересня 2022 року № 551/293/22, який 18 жовтня 2022 року набрав законної сили, [PERSON] , [INFO] визнано винним та засуджено за ч.1 ст.249 КК України до одного року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік. Цивільний позов прокурора в інтересах Шишацької селищної ради, про стягнення з [PERSON] шкоди завданої кримінальним правопорушенням залишено без руху. З описової частини даного вироку встановлено, що [PERSON] 15 квітня 2022 року, близько 14 години, маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу, на території Принцівського водосховищам / придаткові води /, площею 41,6528 га, кадастровий номер 5325784600:00:015:0117, поблизу с. Принцеве Миргородського району Полтавської області, що перебуває у комунальній власності Шишацької селищної ради, з метою вилову риби для власних потреб, за допомогою гумового надувного човна, чорно-зеленого кольору, без номерних позначок, з риболовним підхватом, двома розбірними веслами до гумового човна, пристроєм для накачування гумового човна, в період нересту, вийшов на водойму та виставив п`ять сіток з наступними параметрами: три ліскові сітки із вічками сіткового полотна 25х25 мм, 30 х 30 мм і 25 х25 мм, висотою 1 м, довжиною 50 м кожна, дві тканеві сітки з вічками сіткового полотна 60х60 мм, 55х55 мм, висотою 1 м, довжиною по 50 м кожна. 16 квітня 2022 року, близько 08 години [PERSON] , посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони і відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, за допомогою п`яти сіток й надалі здійснював незаконний вилов риби в період нересту, після чого близько 09 години цього ж дня був викритий працівниками СПД № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за незаконне зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу забороненим знаряддям лову - рибальськими сітками в кількості п`яти штук, чим порушив вимоги п. п. 3. , 3.15 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства» у недозволеному місці. Внаслідок своїх протиправних дій [PERSON] незаконно добув рибу, в період нересту, загальною кількістю 22 штуки, а саме: окунь - 16 штук, вартістю 3 162 грн. 00 коп. за один екземпляр; щука - 2 шт., вартістю 3 268 грн. 00 коп. за один екземпляр; карась сріблястий - 1 шт., вартістю 1 581 грн. 00 коп. за один екземпляр плоскирка - 2 шт., вартістю 1 564 грн. 00 коп. за один екземпляр; красноперка - одна штука, вартістю 1 564 грн. 00 коп. за один екземпляр, яка відноситься до водних живих ресурсів загальнодержавного значення, чим заподіяв істотну шкоду водним біоресурсам, добувши незаконно цінні види риб згідно Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства у межах території та об`єктів водних біоресурсів, затверджених постановою КМ України № 1209 від 21 листопада 2011 року на загальну суму 63 801 грн. 00 коп. Відповідно до ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Статтею 13 Конституції України, статтями 3-5 Закону України «Про тваринний світ» та статтею 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що об`єкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, молюски та інші) знаходяться під охороною держави та належать до природних ресурсів загальнодержавного значення. Відповідно до ст.ст. 27, 34 Закону України «Про тваринний світ» користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу. У порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Згідно зі ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 68, ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забруднення навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно з ч.2 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема в порушенні правил використання об`єктів тваринного світу; незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об`єктів тваринного світу. Частиною другою статті 10 вказаного закону передбачено, що громадяни відповідно до закону зобов`язані, зокрема, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ч.4 ст.63 «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст.20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Пунктом 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства визначено, що забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Відповідно до п.6.2 Правил любительського і спортивного рибальства шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1209. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно висновку судової інженерно-екологічної експертизи від 27.04.2022 № 576/636-637/22-23 розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вилову риби 16.04.2022 на території Принцівського водосховища поблизу с. Принциве Миргородського району Полтавської області становить 63801 грн. Зважаючи на те, що вилов риби [PERSON] був здійснений на внутрішній закритій водоймі, яка знаходиться на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності Шишацької селищної ради, шкода завдана рибному господарству підлягає відшкодуванню саме даному органу місцевого самоврядування. Разом з тим листом від 29.04.2022 № 02-12/380 Шишацька селищна рада повідомила орган дізнання про те, що вона не зверталась із цивільним позовом про відшкодування збитків, заподіяних незаконним рибним промислом на суму 63801 грн. у кримінальному провадженні № 12022175610000051 у зв`язку зі значним навантаженням на юрисконсульта. В зв`язку з вищевикладеним виконавчий комітет Шишацької селищної ради просить Миргородську окружу прокуратури представляти в суді інтереси ради з вищевказаного питання та надає банківські реквізити для відшкодування витрат (а.с.22-23). Аналогічний за змістом лист був надісланий Шишацькою селищною радою на адресу Миргородської окружної прокуратури 18.10.2022 за № 02-2/930. В даному листі також повідомлялось про неможливість особистого звернення селищної рами до суду з даним позовом та прохання до органу прокуратури представити інтереси ради з даного питання в суді (а.с. 35-37). Листом від 02.02.2023 № 54-1116вих23 заступником начальника Миргородської окружної прокуратури Безцінним О.В. повідомлено Шишацьку селищну раду про підготовку позовної заяви в інтересах Шишацької селищної ради про відшкодування шкоди, завданої незаконним рибним промислом на суму 63801 грн. (а.с.38). Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. Зокрема ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує, наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін. Ураховуючи викладене, зважаючи на роль прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено. Аналіз положень ст. 56 ЦПК України у взаємозв`язку зі змістом ст. 23 Закону дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу. При цьому, у першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно і саме з настанням цього випадку пов`язується звернення прокурора до суду у даній справі. Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18, прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює своїх повноважень. Окрім цього, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15.10.2019 справа № 903/129/18, сам факт не звернення до суду з позовом, свідчить про неналежність виконання уповноваженим органом власних повноважень. Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зазначено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. У своїй постанові від 26 лютого 2019 року у справі № 905/803/18 Верховний Суд виклав позиці про те, що «нездійснення захисту» має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається; «здійснення захисту неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною; «неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача (п.п. 39-41 вказаної постанови)., за якою «нездійснення захисту» має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається; «здійснення захисту неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною; «неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача. Оскільки Шишацька селищна рада, як представницький орган територіальної громади, інтересам якої діями відповідача було завдано шкоду незаконним рибним промислом, маючи право та можливість звернутись до суду із позовом про стягнення даної шкоди, до суду не звернулась протягом тривалого проміжку часу та не має наміру звертатися в подальшому, суд вважає, що прокурор правомірно звернувся з даним позовом, дотримавшись всіх вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 56 ЦПК України. Зважаючи на вищевикладене, а також на те, що позовні вимоги є законними обґрунтованими та підтверджені сукупністю доказів по справі, суд вважає необхідним задовольнити їх в повному обсязі. Документально підтверджені судові витрати у даній справі становлять 2684 грн. сплаченого позивачем судового збору. В зв`язку з повним задоволенням позовних вимог,

Outcome: approved