Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

[PERSON] (процесуальним правонаступником якого є [PERSON] ) звернувсядо суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] , в якому просив: визнати незаконними дії Державного кадастрового реєстратора відділу у Дунаєвецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Романова Івана Івановича щодо внесення до Державного земельного кадастру 31.07.2013 року відомостей про формування та присвоєння кадастрового номера земельним ділянкам №6821889500:01:018:0003, 6821889500:01:018:0004, що належать [PERSON] ; скасувати державну реєстрацію земельних ділянок №6821889500:01:018:0003, 6821889500:01:018:0004; скасувати записи в поземельній книзі щодо реєстрації земельних ділянок №6821889500:01:018:0003, 6821889500:01:018:0004. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,25 га, розташованої за адресою [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно державного акта про право приватної власності на землю від 04.04.2003 серії ХМ №042966. На підставі технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 14.06.2019 [PERSON] звернувся до державного кадастрового реєстратора відділу у Дунаєвецькому районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про власну земельну ділянку. 21.06.2019 державний кадастровий реєстратор своїм рішенням № ЗВ -6809146442019 відмовив позивачу у внесенні відомостей до ДЗК, у зв`язку із невідповідністю електронного документа, а саме наявний перетин із земельною ділянкою з кадастровим№6821889500:01:018:0003, площа співпадіння 7,8082%, та наявний перетин із земельною ділянкою з кадастровим №6821889500:01:018:0004, площа співпадіння 7,2715%. Дані земельні ділянки з кадастровими №6821889500:01:018:0003, №6821889500:01:018:0004 перебувають у приватній власності [PERSON] . [PERSON] вважав, що державний кадастровий реєстратор здійснив державну реєстрацію земельних ділянок [PERSON] в результаті незаконних дій, оскільки право власності [PERSON] не припинялось, реєстратор мав перевірити обставину можливого накладання земельних ділянок, чого не зробив. Відповідачці [PERSON] відомо про помилки, які допущено виконавцем під час виготовленні їй технічної документації на земельні ділянки, проте у позасудовому порядку вона відмовляється їх виправляти. Таким чином, рішення державного кадастрового реєстратора про реєстрацію земельних ділянок [PERSON] №6821889500:01:018:0003, №6821889500:01:018:0004 порушують право позивача, а тому виникла необхідність для звернення до суду для захисту своїх прав. Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Шклярука В.М. від 26.09.2019 відкрито провадження в справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24.10.2019 залучено до справи як співвідповідача Державного кадастрового реєстратора відділу у Дунаєвецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницької області Романова Івана Івановича. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23.12.2020 по справі призначено судову земельно-технічну експертизу. Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Шафікової Ю.Е. від 07.02.2022 справу прийнято до провадження і зв`язку із відрахуванням судді Шклярука В.М. зі штату суду та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10.05.2022 у зв`язку із смертю позивача провадження у справі зупинено. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02.09.2022 провадження у справі поновлено. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23.09.2022 здійснено заміну померлого позивача [PERSON] на його правонаступника [PERSON] . Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 27.10.2022 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Від відповідача -\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Хмельницької областідо суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просили відмовити у задоволенні позовних вимог, вказавши, що на момент реєстрації спірних земельних ділянок факт накладення був відсутній. Державний реєстратор перевіряє лише наявність повного пакета документів, необхідного для внесення відомостей до ДЗК.Складаючи проект землеустрою сертифікований інженер землевпорядник повинен досліджувати та аналізувати документи для розробки проекту землеустрою на відповідність чинному законодавству. Твердження позивача, що саме документація із землеустрою відповідачки розроблена із помилками є необгрунтованим, оскільки аналогічне питання може виникнути і щодо документації із землеустрою позивача. Крім того, позивач обрав не вірний спосіб захисту як скасування державної реєстрації земельної ділянки, який не передбачено п.10 ст.24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр»,який не може бути задоволено. Також, відповідач вважає, що не несе зобов`язання за позовною вимогою про скасування приватної власності, оскільки повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно покладено на органи місцевого самоврядування та органи виконавчої влади, позовні вимоги про скасування державної реєстрації та скасування запису у поземельній книзі є взаємовиключними. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Кучерявий Д.Й. подав до суду заперечення на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування заперечення вказав, що позивач обрав невірний спосіб захисту як скасування державної реєстрації земельної ділянки та скасування запису у поземельній книзі. Відповідачка раніше отримала та оформила земельну ділянку аніж позивач, накладка на межу утворилась після самовільного будівництва позивачем на межовій лінії споруди (літньої кухні), позов має штучний характер. Повноважний представник позивача адвокат Антал В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Кучерявий Д.Й. в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у запереченні на позов. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та встановивши відповідні до них правовідносини, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 04.04.2003 серії ХМ №042966 є власником земельних ділянок, розташованих на території Чаньківської сільської ради Дунаєвецького району, розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,02 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно технічного паспорта та свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння [PERSON] є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] . 08.04.2019 року на замовлення [PERSON] було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою [ADDRESS] . В матеріалах технічної документації міститься акт про відмову від погодження меж земельної ділянки відповідачкою [PERSON] , причиною такої відмови вказано неприязні стосунки між власниками земельних ділянок. Інші суміжні землевласники та землекористувачі погодили межі земельної ділянки [PERSON] , що підтверджується актом про погодження меж земельної ділянки від 09.04.2019. 14.06.2019 [PERSON] звернувся до державного кадастрового реєстратора відділу у Дунаєвецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницької області із заявою про внесення відомостей про означену земельну ділянку в ДЗК, разом з доданими документами. Проте, рішенням реєстратора [PERSON] від 21.06.2019 позивачу було відмовлено у внесенні відомостей про земельну ділянку до ДЗК у зв`язку із перетином із ділянкою 6821889500:01:018:0004, площа співпадіння 7,2715%, та із ділянкою 6821889500:01:018:0003, площа співпадіння 7,8082%. Згідно Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.09.2019 №НВ-6809644842019, №НВ-6809644822019, власницею земельних ділянок з кадастровими №6821889500:01:018:0003, №6821889500:01:018:0004 є [PERSON] . Державна реєстрація земельних ділянок проведена 31.07.2013 відділом у Дунаєвецькому районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області (державний реєстратор Романов І.І.) на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ФОП [PERSON] .. На титульній сторінці технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] 2013 року, складеної ФОП [PERSON] міститься штамп відділу Держземагенства Дунаєвецького району від 31.07.2013 про перевірку електронного документа та внесення до ДЗК з підписом [PERSON] . Як вбачається з кадастрових планів спірних земельних ділянок, які є складовою технічної документації, суміжними землекористувачами [PERSON] відносно земельної ділянки №6821889500:01:018:0003 є позивач [PERSON] , та [PERSON] , а відносно земельної ділянки №6821889500:01:018:0004 [PERSON] , [PERSON] , позивач [PERSON] .. Серед документів\~технічної документації\~містяться такі,\~що мають\~ряд недоліків,\~зокрема,\~ заява\~ [PERSON] \~на виготовлення\~такої документації\~немає дати\~та підпису\~замовника; технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки не затверджено замовником; протоколи погодження (встановлення) меж земельних ділянок на датовані, відсутня інформація про кількість межових знаків, [PERSON] не підписав протокол погодження меж земельної ділянки, проте акт про відмову від погодження меж із зазначенням причини відсутності підпису позивача не складено. Відомості про речове право власності [PERSON] на ділянки №6821889500:01:018:0003, №6821889500:01:018:0004 також внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 01.11.2013, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.09.2019 №178955167. Згідно висновків судової земельно-технічної експертизи від 12.03.2021 встановлено, що фактичне землекористування [PERSON] земельними ділянками №6821889500:01:018:0003, №6821889500:01:018:0004 не співпадає по конфігурації та розташуванню земельних ділянок у системі координат, що зазначені у технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ФОП [PERSON] по межі поворотних точок з суміжним користувачем [PERSON] ; земельні ділянки №6821889500:01:018:0003, №6821889500:01:018:0004 по фактичних межах накладаються на земельну ділянку [PERSON] , площа накладання 0,0009 га; положення спільної межової лінії (згідно координат поворотних точок) між земельною ділянкою [PERSON] та земельних ділянок [PERSON] №6821889500:01:018:0003, №6821889500:01:018:0004 по технічній документації із землеустрою не співпадає, а саме спільна межова лінія згідно технічної документації із землеустрою ФОП [PERSON] заступає на земельну ділянку [PERSON] , загальна площа накладання ділянок 0,0219 га. Отже, вважаючи, що державну реєстрацію земельних ділянок у ДЗК [PERSON] проведено в порушення норм земельного законодавства, що має наслідком відмову у проведенні державної реєстрації земельної ділянки позивача, [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В ході судового розгляду 09.02.2022 року позивач [PERSON] помер, до його майна заведено спадкову справу, та ухвалою суду залучено до справи його спадкоємця [PERSON] як процесуального правонаступника. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, що підтверджується листом нотаріуса від 22.09.2022 №375/01-16. \~ \~ \~ \~Вирішуючи заявлені позовні вимоги, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує наступне. Статтею 55 Конституції України\~ встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права, свободи від порушень и протиправних посягань. Згідно ст. 158 ЗК України\~передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Відповідно до пункту 6 частини першої\~статті 3 ЦК України, частин другої, третьої\~статті 13 ЦК України\~при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до вимог\~ст. 96 Земельного Кодексу України\~землекористувач зобов`язаний не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, та дотримуватися правил добросусідства. Згідно ст.152 ЗК України \~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до частини другої статті\~1\~розділу\~VII «Прикінцевих та перехідних положень» закону України «Про Державний земельний кадастр»\~земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). [PERSON] є власником земельної ділянки згідно державного акта про право приватної власності на землю від 04.04.2003 серії ХМ №042966, отже його земельна ділянка вважається сформованою, проте відомості про вказану ділянку були відсутні в ДЗК. З метою внесення відомостей щодо даної земельної ділянки у ДЗК, він у 2019 році замовив технічну документацію, проте отримав відмову державного реєстратора у проведенні державної реєстрації ділянки, з підстав перетинання з іншими земельними ділянками, що належать відповідачці. Вказані обставини унеможливили реалізацію права первісного позивача на внесення відомостей щодо власної земельної ділянки в ДЗК. В ході судового розгляд [PERSON] помер, єдиний спадкоємцем, що прийняв спадщину є його процесуальний правонаступник [PERSON] . Згідно ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, з часу прийняття спадщини власником земельної ділянки згідно акту серії ХМ №042966 є [PERSON] . Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру визначені\~Законом України «Про Державний земельний кадастр» від 07 липня 2011року №3613-VI\~у відповідній редакції, що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин. У відповідності з наведеним у\~статті 1 Закону України №3613-VI державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до\~ст.21 Закону України\~ №3613-VI відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Частинами першою, четвертою, сьомою, дев`ятою статті 9 вищеназваного Закону встановлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки. Відповідно до частини першої статті 22 Закону України №3613-VI документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру мають відповідати законодавству. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Однією з підстав для відмови у державній реєстрації земельної ділянки\~стаття 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»\~визначає невідповідність поданих документів вимогам законодавства. Вимоги до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) визначені\~статтею 55 Закону України «Про землеустрій», частинами першою, другою, четвертою якої передбачено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками встановлено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою\~наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376. Відповідно до пункту 2.1 вказаної вище Інструкції, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Згідно п.2.3. Інструкції комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. У пункті 3.12 цієї ж Інструкції зазначено, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур`єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання. До матеріалів справи долучено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідачки [PERSON] 2013 року, складеної ФОП [PERSON] , яка має низку численних недоліків та не відповідає вимогам Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, Закону України «Про землеустрій»\~та\~ст.106 ,198 Земельного Кодексу України. Зокрема, протоколи (встановлення) погодження меж земельних ділянок не підписано суміжним землевласником [PERSON] та не містять дати, інформації про кількість межових знаків, відсутній акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, відсутні відомості про повідомлення [PERSON] не пізніше ніж за 5 днів до проведення робіт по закріпленню межових знаків, що ставить під сумнів фактичне встановлення таких знаків на місцевості. Крім того, технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки не затверджено замовником. Проте, державний кадастровий реєстратор при прийнятті рішення 31.07.2013 про проведення на підставі вказаної технічної документації, державної реєстрації земельних ділянок відповідачки у ДЗК, оцінку вказаному не надав, та внаслідок таких незаконних дій безпідставно здійснив внесення відомостей про формування та присвоєння кадастрових земельним ділянкам [PERSON] №6821889500:01:018:0003, №6821889500:01:018:0004. Отже, державна реєстрація земельних ділянок, з приводу якої виник цей спір, проведена протиправно та з порушенням вимог законодавства, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка не відповідала вимогам закону, тим самим державний кадастровий реєстратор порушив принцип належного урядування. В рішенні у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ вказав на те, що принцип "належного урядування", зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява № 29979/04, пункт 70). У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 910/378/19 Велика палата Верховного Суду зауважила, що особа, яка має майновий інтерес, може розглядатись як така, що має легітимне очікування успішної реалізації її права вимоги у сенсі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, коли для цього інтересу є достатні підстави у національному законодавстві. Відповідно до частини десятої\~статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», \~ реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Таким чином, з огляду на те, що здійснення державної реєстрації земельних ділянок [PERSON] №6821889500:01:018:0003, №6821889500:01:018:0004 у Державному земельному кадастрі проведено державним кадастровим реєстратором з порушенням земельного законодавства, що має наслідком порушення майнових прав (правомірного очікування) [PERSON] щодо внесення відомостей про власну земельну ділянку до ДЗК, така державна реєстрація земельної ділянки підлягає скасуванню в судовому порядку з визнанням незаконними дій державного кадастрового реєстратора. Щодо позовних вимог про скасування записів про спірні земельні ділянки в поземельній книзі слід звернути увагу на наступне. \~\~ \~Як вбачається з приписів частини четвертої\~статті 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр»\~і пункту 57 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051,\~скасування державної реєстрації земельної ділянки здійснюється шляхом закриття поземельної книги. У такому випадку Державний кадастровий реєстратор проставляє на титульному аркуші Поземельної книги в електронній (цифровій) формі електронну позначку про факт її закриття за власним кваліфікованим електронним підписом, а також проставляє на титульному аркуші Поземельної книги в паперовій формі позначку про факт її закриття за формою згідно з додатком 9. У формі позначки про факт закриття поземельної книги, наведеної у додатку 9 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, передбачено зазначення, окрім іншого, даних про дату її проставлення. Отже, дата проставлення Державним кадастровим реєстратором позначки про закриття поземельної книги є датою скасування державної реєстрації земельної ділянки. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №826/19769/16. Тому, обраний позивачем спосіб захисту прав в частині щодо скасування записів про спірні ділянки в поземельній книзі, не узгоджується з вищевикладеними вимогами законодавства та не підлягає задоволенню, оскільки скасування державної реєстрації земельної ділянки здійснюється шляхом закриття поземельної книги з одночасним проставленням державним кадастровим реєстратором на титульному аркуші Поземельної книги в електронній (цифровій) формі електронну позначки про факт її закриття за власним кваліфікованим електронним підписом, а також проставленням на титульному аркуші Поземельної книги в паперовій формі позначки про факт її закриття за формою згідно з додатком 9 із зазначенням, окрім іншого, даних про дату її проставлення. Таким чином, повне відновлення прав [PERSON] можливе та достатнє шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки, наслідком чого є закриття поземельної книги. Згідно з ч. 13\~ст. 79-1 ЗК України\~в чинній редакції, земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до\~Закону України «Про Державний земельний кадастр», не було зареєстровано протягом року з вини заявника. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 5 ЦК України\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Спірні правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності вказаною редакцією ст. 79-1 ЗК України, тому\~одночасного припинення рішенням суду усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо спірних земельних ділянок не вимагається. Суд зауважує, що наявність відомостей про державну реєстрацію земельних ділянок відповідачки, порушує права [PERSON] , оскільки унеможливлює реєстрацію в Державному земельному кадастрі його ділянки із присвоєнням їй відповідного кадастрового номеру. При цьому, чинними нормами законодавчих актів України не передбачено механізму самостійного звернення позивача до органів Держгеокадастру із заявою про скасування державної реєстрації земельної ділянки іншої особи. При зверненні до суду з даним позовом позивачем обрано саме такий спосіб захисту, який може відновити його становище та захистити порушене право. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З врахуванням викладеного вище, виходячи з заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, та необхідність часткового задоволення позовних вимог, в межах забезпечення реального відновлення порушеного права позивача. Одночасно суд зауважує, що скасування державної реєстрації земельних ділянок відповідачки, не позбавляє її права власності та не створює перешкод у його реалізації. Відповідачка, як власниця земельних ділянок має право і можливість виготовити нову технічну документацію, усунувши помилки, які призвели до невідповідностей у відомостях щодо місця розташування її земельних ділянок у ДЗК. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають розподілу пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial