Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] основну суму заборгованості у розмірі 12 000,00 доларів США, що становить 438 720,00 гривень в розрахунку за курсом НБУ, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12 квітня 2021 року [PERSON] отримав позику від позивача, [PERSON] , кошти в розмірі 12000,00 доларів США, які зобов`язався повернути до 30 грудня 2021 року. Саме на цих умовах ми і уклали усний договір позики. На підтвердження передачі грошей за цим договором Відповідач власноруч написав позивачу розписку і отримав гроші. Однак Відповідач свої зобов`язання не виконав, у добровільному порядку борг не повернув. Позивач неодноразово звертався до нього з вимогою повернути йому гроші, однак Відповідач гроші позивачу не повертає. 20.01.2022р. позивач направив на адресу Відповідача претензію про повернення коштів, однак претензія залишилась без відповіді. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено що згідно розписки від 12.04.2021 року [PERSON] отримав позику від позивача, [PERSON] , кошти в розмірі 12000,00 доларів США, які зобов`язався повернути до 30 грудня 2021 року. Однак, у передбачений у розписці термін, відповідач свої зобов`язання не виконав. 20.01.2022 р. позивач направив на адресу відповідача претензію про повернення коштів, однак претензія залишилась без відповіді. Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до пункту другого частини першої статті 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як встановлено судом відповідач зобов`язався повернути кошти в термін до 30 грудня 2021 року, однак грошові кошти не повернув. Протилежного суду не доведено. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за договором позики підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 4387 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved