Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

До Голосіївського районного суду надійшла означена позовна заява, якою позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Національного музею народної архітектура та побуту України від 01.04.2022 р. в частині призупинення дії трудового договору з провідним екскурсоводом сектору екскурсійного обслуговування [PERSON] та поновити останнього на посаді провідного екскурсовода сектору екскурсійного обслуговування з 01.04.2022 р.; стягнути з відповідача на користь позивача середню зарплату за період з 01.04.2023 року, невиплачену премію за 2022 рік у розмірі 1000 грн., витрати на проведення додаткового медичного огляду в розмірі 450 грн. та моральну шкоду в розмірі 26800 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебував у трудових відносинах із відповідачем з 15.08.2011 р., а саме займав посаду молодшого наукового співробітника науково-організаційного відділу екскурсій та просвіти, а з 27.02.2018 року був переведений на посаду провідного екскурсовода сектору екскурсійного обслуговування. У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти держави України, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 затвердженим Законом України від 24.02.2022 року, у країні затверджений військовий стан, який діє по теперішній час. За даних складних обставин, відповідачем був виданий наказ від 01.04.2022 року про призупинення дії трудових договорів з працівниками № 28-А, зокрема із позивачем, у зв`язку із тим, що відповідач не має можливості забезпечити роботою, а працівник [PERSON] не має можливості виконувати роботу. Позивач вважає зазначений наказ незаконним та таким, що порушує його трудові права, оскільки, на його думку, об`єктивних підстав, які б перешкоджали відповідачу надавати позивачу роботу немає. На території м. Києва повномасштабних бойових дій не проводилось, а саме по собі затвердження військового стану не є абсолютною підставою для призупинення трудових відносин із працівниками. Ухвалою судді від 11 січня 2023 року за позовною заявою [PERSON] відкрито провадження та вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано: в Головного пенсійного фонду України у місті Києві звіт за період з 01.04.2022р. від Національного музею народної архітектури та побуту України про нарахування і сплату ЄСВ за працюючих працівників; у Національного музею народної архітектури та побуту України наказ від 01.04.2022р. про зупинення трудового договору з [PERSON] та іншими працівниками; довідку про середній заробіток [PERSON] ; повний перелік працівників музею, з якими укладено трудові договори та які продовжують працювати і отримувати заробітну плату після 01.04.2022р. по теперішній час; копію наказу (наказів) з переліком працівників, з якими було призупинено трудові відносини на час військового стану в Україні, а також з якими працівниками було встановлено простій з частковою оплатою праці і на який період часу; копію Положення про преміювання та Колективний договір на 2022 рік. 09 лютого 2023 року на адресу суду надійшло ряд процесуальних документів від представника відповідача, зокрема: клопотання про залучення третьої особи, клопотання про долучення до матеріалів справи копію документів на виконання ухвали суду, заяву про застосування строків позовної давності та відзив по суті заявлених позовних вимог, яким сторона відповідача заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування правомірності постановленого наказу, який оскаржується позивачем, представник відповідача зазначає, що в період постановлення наказу Національного музею народної архітектура та побуту України від 01.04.2022 р. № 28-А діяв ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 р., який встановлює право роботодавця в поряду ст. 13 даного Закону призупинити дію трудового договору із працівником. Підставою для винесення зазначеного наказу представник відповідача зазначає, що Національний музей народної архітектури та побуту України в умовах воєнного стану функціонує не на повну потужність: не проводяться планові заходи, набагато зменшилася кількість відвідувачів та відповідно екскурсій (масові заходи під час воєнного стану можливі лише за виняткових обставин і тільки за умови письмового погодження з Київською військовою адміністрацією). Також, відповідачем було враховано стан здоров`я позивача, який у 2021 році переніс інсульт, а до обов`язків екскурсовода Національного музею народної архітектури та побуту України входить проводити екскурсії багатокілометровими маршрутами пересіченою, гористою місцевістю на території Музею (130 га) за будь-якої температури та за будь-яких погодних умов. Така робота складна навіть для фізично здорових молодих людей. Після перенесеного позивачем інсульту майже вся робота виконувалася колегами позивача. Варто зауважити, що під час спілкування позивачу було запропоновано перейти на іншу вакантну на той час посаду, яка б відповідала його освіті, досвіду роботи та стану здоров`я. Однак позивач відмовився від запропонованих йому вакантних посад. 01.12.2022 року за заявою позивача було поновлено дію трудового договору на посаді музейного доглядача експозиційного відділу «Полісся». Це посада, на якій фізично значно легші трудові обов`язки, які фізичний стан та стан здоров`я позивача дозволять виконувати. За таких обставин, представник відповідача вважає, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту, оскільки станом на день звернення до суду право позивача було поновлено, шляхом винесення наказу про поновлення дії трудового договору, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Крім того, на думку представника відповідача, позивачем пропущений строк, встановлений ст. 233 КЗпП України для звернення до суду. 20 лютого 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, якою позивач не погоджується із доводами, викладеними у відзиві, вважає їх надуманими та не підтвердженими доказами, враховуючи, що твердження про неможливість виконувати посадові обов`язки екскурсовода має бути підтверджено висновком судової експертизи, а навпаки, із направлення на попередній медичний огляд працівника вбачається, що позивач придатний до роботи на посаді провідного екскурсовода. На підтвердження того, що відповідач в умовах воєнного стану отримує менше прибутку, як наслідок вимушений був призупинити дію трудових договорів з певними працівниками, не надав бухгалтерської звітності, а тому з наведеним твердженням позивач не погоджується. Крім того, позивач вважає, що на підставі прикінцевих положень КЗпП України строк позовної давності не пропущений. 06.03.2023 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача, які за змістом дублюють мотиви, викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач з 15.08.2011 року перебуває у трудових відносинах із відповідачем, зокрема наказом № 129 від 15.08.2011 року зарахований до штату на посаду молодшого наукового співробітника науково організаційного відділу екскурсій та просвіти, а з 01.03.2018 року був переведений на посаду провідного екскурсовода сектору екскурсійного обслуговування на підставі наказу № 149 від 27.02.2018 р., що вбачається із довідки, наданої в.о. генерального директора Національного музею народної архітектури та побуту України Павелків О.Т. Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та в подальшому продовжено - воєнний стан. Загально відомим та таким, що не потребує доказування є той факт, що з 24 лютого 2022 року російська федерація здійснила повномасштабну збройну агресію по відношенню до України, а інфраструктура та житловий фонд міста Київ зазнавали руйнувань внаслідок прямих ракетних ударів. Поряд із цим, через загрозу ракетних ударів, та разом із тим, у зв`язку із відсутністю транспортного сполучення, діяльність більшості підприємств була зупинена на певний період з метою збереження життя працівників та у зв`язку із неможливістю працівників прибувати до свої місць роботи. Крім того, з початку повномасштабного збройного вторгнення російської федерації, відбувалась евакуація цивільного населення, яке проживає на території міста Київ та Київської області на захід України. 15.03.2022 року був прийняти Закон України № 2136-IX «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», метою якого є врегулювання окремих питань трудових відносин між працівником та роботодавцем в умовах воєнного часу.

Outcome: dismissed