Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

23.11.2022 р. представник позивача [PERSON] , адвокат Книгницька Л.А., звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23.08.2012 р. по справі № 413/5081/2012 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця на 1/6 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23.08.2012 р. по справі № 413/5081/2012 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх дочки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.05.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття. З вересня 2014 р. перебуваю з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного життя сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22.08.2018 року (справа № 212/3738/18) з [PERSON] стягнуто на утримання сина [PERSON] [INFO] , на користь [PERSON] аліменти у розмір 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % від щомісячного прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, починаючи з 04 червня 2018 року до виповнення дитині повноліття. За період 01.01.2022 р. по 31.07.2022 р. з [PERSON] з заробітної плати в розмірі 156184,17 виплачувалися аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 25 %, що середньомісячно становить 5578,00 грн., що становить не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Виконавчий лист за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23.08.2012 року перебуває на виконанні Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та перебуває на виконанні у бухгалтерії ПрАТ «Суха балка». Загальний розмір утримуваних з мене аліментів становить 41,66% від заробітку (доходу), що становить мене у дуже скрутне матеріальне становище. Своє звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, мотивує тим, що змінився його сімейний стан, позивач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на утримання яких сплачує аліменти у розмірі більш ніж 1/3 частки заробітку (доходу), на утримання [PERSON] , [INFO] - 1/4 частку від заробітку (доходу) та на [PERSON] , [INFO] , сплачує 1/6 частку від заробітку (доходу) за рішеннями судів. Що ставить дітей не в рівне положення. Позивач є мобілізованим та проходить військову службу в Збройних Силах України. До 31.07.2022 р. аліменти відрахували із заробітної плати, яку він отримував на підприємстві. На даний час вирішується щодо передачі виконавчих листів до в/ч № [NUMBER] для стягнення аліментів. Тому, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок обох батьків утримувати дитину, виходячи з принципу розумності та справедливості, позивач просить зменшити розмір аліментів присуджених до стягнення з позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] з 1/4 на 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду\~від 08.12.2022\~р.\~відкрито провадження\~по справі\~за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшло до суду клопотання, в якому просив розглянути справу за його та позивача відсутності, позивач позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи належним\~чином. До суду заяв про розгляд справи за її відсутності або клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, відзиву не подано. Третя особа\~Покровський ВДВС\~у м.\~Кривому Розі\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства Юстиції\~(м.\~Дніпро)у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки до суду не надали. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв. Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідує, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23.08.2012 р. по справі № 413/5081/2012 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх дочки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.05.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття, відповідно до чого виданий виконавчий лист, який перебуває на виконанні Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.6-7). Відповідно до\~ст.55 Конституції України\~та\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як слідує зі\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», яку кореспондує ст.27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тобто такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни раніше визначеного судовим рішенням розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Так, відповідно дост.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та інших випадках, передбачених\~СК України. Аналогічне роз`яснення надане і в п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3. При цього, з аналізу\~ст.192 СК України\~й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів), а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Разом з тим, право вимагати зміни розміру аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст.182-184 СК України, та відсутність імперативного припису на неможливість зміни їх розміру, не може обмежуватися разовим здійсненням визначення їх розміру.\~Отже, в разі зміни окремих обставин, які визначають доцільність перегляду попередньо визначеного розміру аліментів, той з батьків, з ким проживає дитина, вправі подати до суду позовну заяву про зміну порядку чи способу їх стягнення шляхом збільшення розміру аліментів. Оскільки спір між сторонами виник з приводу розміру аліментів, тому при визначенні їх розміру та доцільності зменшення попередньо визначеного розміру відповідно до\~ст.182СК\~України суд обов`язково враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших аліментних зобов`язань; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судовим розглядом встановлено, від сумісного життя з [PERSON] позивач мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.18). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22.08.2018 року (справа № 212/3738/18) з [PERSON] стягнуто на утримання сина [PERSON] [INFO] , на користь [PERSON] аліменти у розмір 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % від щомісячного прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, починаючи з 04 червня 2018 року до виповнення дитині повноліття. На дане рішення виданий виконавчий лист від 22.11.2018 р. (а.с.8). За даних обставин суд приходить до висновку про дійсність та істотність змін в сімейному становищі [PERSON] як платника аліментів в порівнянні з тим, що існувало на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , враховуючи, що на утримання другої дитини [PERSON] стягується 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % від щомісячного прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини та таким чином ставить дітей не в рівне положення. Відповідно до ст.ст.13,\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст.82 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином,\~аналіз вищенаведених правових норм та дійсних обставин справи дає підстави вважати, що здійснення відрахувань в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) позивача в рахунок сплати аліментів на користь відповідачки на утримання дитини, [PERSON] ,\~ [INFO] ,за наявності у нього на утриманні іншої дитини\~ [PERSON] , [INFO] , є свідченням істотних змін в його сімейному та матеріальному стані, суперечитиме зазначеним у ст.3\~ЦК України засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням\~права сторін на належне матеріальне забезпечення, рівність обох батьків в обов`язку утримувати дітей, як і рівність дітей в правах, в даному випадку у суду наявні підстави для зміни розміру аліментів на утримання дитини, [PERSON] ,\~ [INFO] ,1/4 частки до 1/6 від його заробітку (доходу) без шкоди інтересам дитини. На переконання суду, такий розмір аліментів не ставитиме платника аліментів у скрутне для нього становище, не є завищеним в нинішніх умовах проживання, економічній кризовій ситуації в країні, пов`язаній зі зростанням цін та введеним воєнним станом. З урахуванням п.23\~Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремим норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, аліменти у зменшеному розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до\~ст.141 ЦПК України, суд враховує, що позивачем не заявлялася вимога про відшкодування понесених ним витрат по сплаті судового збору та не наводився попередній розрахунок, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача.

Outcome: approved