Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

17.11.2022 голова Городнянської міської ради Чернігівської області Андрій Богдан звернувся до суду в інтересах малолітнього [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав та стягнення з них аліментів. Просить позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачів на користь опікуна, прийомних батьків, батьків-вихователів або закладу, де буде утримуватись дитина, аліменти на утримання [PERSON] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) кожного платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню їх сина [PERSON] , [INFO] . У серпні 2021 року відповідачі відмовились забирати сина [PERSON] з педіатричного відділення КНП „Городнянська міська лікарня" Городнянської міської ради та покинули його там. У сім`ї [PERSON] та [PERSON] проживають ще троє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час відповідачі займаються вихованням, розвитком та утриманням цих малолітніх дітей. 25 серпня 2021 року малолітній син відповідачів [PERSON] направлений до КНП „Прилуцький обласний будинок дитини „Надія" Чернігівської обласної ради з метою соціально-правового захисту та безпеки дитини, виходячи з її найкращих інтересів, де і перебуває на цей час. Наміру повертати сина [PERSON] в сім`ю у відповідачів немає. Згідно повідомлень КНП «Прилуцький обласний будинок дитини „Надія" [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню їхнього сина [PERSON] , дитину не відвідували, не телефонували, не ініціюють питання повернення його на виховання в сім`ю. Позивач вважає, що оскільки відповідачі самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків, не виконують положення ст. 150,155 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства", це є підставою для позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів на користь та утримання дитини. У судовому засіданні представник позивача Божок О.О. заявлені вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Пояснила, що відповідачі з 2021 року не цікавляться долею дитини, не утримують сина [PERSON] , не піклуються про нього. Після передачі дитини до КНП „Прилуцький обласний будинок дитини „Надія" жодного разу не відвідали сина, не телефонували та не спілкувалися з працівниками указаного закладу. Під час відвідування сім`ї [PERSON] останні заявили, що не бажають приймати участь у житті сина [PERSON] . Після оголошеної судом перерви представник позивача у судове засідання не з`явилася, просила продовжити судовий розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином за місцем реєстрації їх проживання. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Чернігівській області відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.22,23). Згідно з відмітками поштового відділення поштові відправлення з судовими повістками про виклики в судові засідання, призначені на 21.12.2022, 09.02.2023 та 27.02.2023 відповідачі отримали особисто. Про причини неявки в судові засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали. (а.с.27,40,55) Представник третьої особи КНП "Прилуцький обласний будинок дитини "Надія" Чернігівської обласної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника закладу, проти задоволення позову не заперечує. (а.с.43) У силу ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, не надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не подали відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] народився [INFO] у м.Городня Чернігівської області, його батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] . ( а.с. 7 ) З копії заяви батьків про відмову забрати дитину із закладу охорони здоров`я від 19.08.2021, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] відмовились забрати їхнього сина [PERSON] , [INFO] , із дитячого відділення Городнянської ЦРЛ. Причина відмови: скрутне матеріальне становище сім`ї та відсутність можливостей лікувати дитину (а.с.12) Факт залишення [PERSON] та [PERSON] їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , задокументовано відповідними актами закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України від 20.08.2021. (а.с.10-11) Дослідженням заяви [PERSON] та [PERSON] від 16.08.2021 про тимчасове влаштування дитини до будинку дитини установлено, що останні клопотали про влаштування їхнього малолітнього сина [PERSON] до КНП „Прилуцький обласний будинок дитини „Надія" Чернігівської обласної ради строком до 6 місяців, причина: тяжке матеріальне становище, у подальшому - відмова від дитини. (а.с.15) Як вбачається з витягу з рішення виконавчого комітету Городнянської міської ради від 10.09.2021 №265 малолітньому [PERSON] , [INFO] , встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку із відмовою батьків дитини забрати його із педіатричного відділення КНП „Городнянська міська лікарня" Городнянської міської ради. Дитина перебуває у Прилуцькому обласному будинку дитини „Надія" Чернігівської обласної ради з 25 серпня 2021 року. (а.с.16) Дослідженням акта від 21 лютого 2022 року, складеного комісією у складі: в.о. генерального директора КНП „Прилуцький обласний будинок дитини „Надія" Талалай Л.М., вихователя групи Пожарської О.М., юрисконсульта Довгань О.С. , установлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , виховується у КНП „Прилуцький обласний будинок дитини „Надія" ЧОР з 25.08.2021. Дитина влаштована до дитячого будинку на підставі акта закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину покинуту у закладі охорони здоров`я. За час перебування у закладі батьки - [PERSON] та [PERSON] дитину не відвідували, не телефонували, не вирішують питання щодо повернення дитини на виховання у сім`ю. (а.с.14) З акта обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] та [PERSON] за адресою : [ADDRESS] , установлено, що на час перевірки за цією адресою разом з відповідачами зареєстровані та проживають їхні малолітні діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У будинку відносно прибрано, тепло, паливом сім`я забезпечена, в наявності продукти харчування та приготована їжа, діти доглянуті та нагодовані. Для дітей наявні одяг та взуття згідно віку, достатньо дитячих іграшок. (а.с.17) Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] показали, що дитина відповідачів - син [PERSON] є дитиною з особливими потребами. До 2021 року дитина проживала в сім`ї відповідачів, де [PERSON] не були створені належні умови для розвитку та виховання. Батьки не забезпечували медичне обстеження та лікування дитини. З 2021 року дитина за згодою батьків перебуває у КНП „Прилуцький обласний будинок дитини „Надія". Відповідачі не відвідують сина у дитячому закладі, не цікавляться її життям. Рішенням виконавчого комітету Городнянської міської ради від 08.11.2022 №213 затверджено висновок органу опіки та піклування Городнянської міської ради Чернігівської області про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. 17.11.2022 Городнянською міською радою Чернігівської області як органу опіки та піклування адресовано суду клопотання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] , зі змісту якого вбачається, що життям, вихованням, розвитком, здоров`ям малолітнього сина батьки не цікавляться та самоусунулись від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню останнього. (а.с. 3-4) Зважаючи на те, що висновок органу опіки та піклування не суперечить встановленим судом обставинам, суд вважає за доцільне погодитись з ним. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. З підстав, передбачених ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Пунктом 2 частини 1 даної статті як підставу позбавлення батьківських прав встановлено ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.16 Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення і т.д. На переконання суду, доводи представника позивача, досліджені та перевірені у судовому засіданні, заслуговують на увагу та підтверджують факти неналежного виконання відповідачами батьківських обов`язків відносно їх малолітньої дитини на протязі тривалого часу. Відповідачами [PERSON] та [PERSON] не спростовані докази, надані позивачем на обґрунтування заявлених вимог. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка у сукупності вказують на свідоме нехтування відповідачами своїми обов`язками батьків відносно їх малолітнього сина [PERSON] , що свідчить про ухилення відповідачів від виконання обов`язків батьків по вихованню цієї дитини. А тому, з метою захисту інтересів дитини, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно їх малолітньої дитини та стягнути з них аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] , оскільки відповідно до частини третьої статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд зважає на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину матеріально, діючи в інтересах дитини, суд стягує з відповідачів аліменти на користь та утримання сина у розмірі, заявленому позивачем, що складає 1/4 частину з усіх доходів кожного відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У силу ст. 367 ЦПК України слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про влаштування дитини, суд враховує, що змістом ч.4-6 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Дитина, яка була передана родичам, мачусі, вітчиму, органові опіки та піклування, зберігає право на проживання у житловому приміщенні, в якому вона проживала, і може у будь-який час повернутися до нього. За відсутності відповідним чином належно оформленого подання органу опіки та піклування суд у силу ст.60 ЦК України позбавлений можливості у цій справі вирішити питання призначення дитині [PERSON] опікуна, оскільки за правилами ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За вказаних обставин у силу ч.5 ст.167 СК України дитина [PERSON] має бути переданий на опікування органу опіки та піклування до вирішення питання призначення опікуна. Позивач звільнений від сплати судового збору в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки заявлено дві позовні вимоги, які підлягають задоволенню, в силу ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню на користь держави з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved