Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

У жовтні 2022 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Хмельницької обласної дирекції звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.09.2008 року між ПАТ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 412008/85/22са за умовами якого останній отримав кредит у сумі 20 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 13,5 % річних. У зв`язку із порушенням [PERSON] умов укладеного договору банк звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.02.2014 року, яке набрало чинності 25.02.2014 року, було стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитними договором № 412008/85/22са від 08.09.2008 року у сумі 8 166,81 доларів США та 3000,00 гривень. Вказане рішення суду відповідачем не виконано до теперішнього часу. За таких обставин, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, останній, відповідно до приписів ст.625 ЦК України, зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, яка за період з 24.02.2019 року по 23.02.2022 рік становить 299,24 доларів США. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі, не заперечив проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 08.09.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 412008/85/22са за умовами якого останній отримав кредит у сумі 20 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 13,5 % річних на строк по 07.09.2015 рік. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.02.2014 року (справа №686/18504/13-ц) був задоволений позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом та стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за договором кредиту № 412008/85/22са від 08.09.2008 року у сумі 8 166,81 доларів США та 3000,00 гривень. Постановою головного державного виконавця Першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Бухтоярова А.М. від 21.03.2014 року було відкрито виконавче провадження №42644038 згідно виданого Хмельницьким міськрайонним судом 18.03.2014 року виконавчого листа у справі №686/18504/13. Постановою ст. державного виконавця Першого відділу ДВС міста Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області Шершелюка А.Ю. від 31.07.2017 року виконавчий лист 686/18504/13-ц був повернутий стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, під час здійснення виконавчих дій, на рахунок стягувача в рахунок погашення заборгованості було стягнуто кошти у загальному розмірі 119019,39 гривень, що еквівалентно 4 551,69 доларам США. Також, 19.02.2020 року позивач повторно пред`явив до примусового виконання виконавчий лист №686/18504/13 та на його підставі, приватним виконавцем Лабчуком Р.М. 19.02.2020 року було відкрито виконавче провадження №61317889. В межах виконавчого провадження за період з 19.02.2020 року по 23.02.2022 рік на користь банку в якості погашення заборгованості надійшло у загальній сумі 88 000,00 гривень. Вказані обставини підтверджені інформацією із відповідних виконавчих проваджень, а також випискою по рахунку стосовно надходження коштів на погашення заборгованості за кредитним договором № 412008/85/22са від 08.09.2008 року. Застосовані норми та правова позиція суду. Відповідно до частини першої статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові . При цьому в статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Норми цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Зазначений висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від04.06.2019 у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18). З 17.03.2022 набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вимоги Банку про застосування ст. 625 ЦК України заявлені за період, який не стосується періоду дії в країні воєнного стану. За таких обставин, зважаючи на те, що банк використав своє право про дострокове стягнення заборгованості за кредитом, і така заборгованість була стягнута за рішення суду, проте станом на теперішній час не погашена у повному обсязі, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно представленого позивачем розрахунку 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання (погашення заборгованості за кредитним договором, яка була стягнута згідно рішення суду) за період з 24.02.2019 року по 23.02.2022 рік становить 299,24 долари США. Вказаний розрахунок відповідає представленим даним виписки по особовому рахунку [PERSON] стосовно погашення заборгованості за кредитом (зарахованим коштам на погашення заборгованості за кредитом). Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 2481 грн., підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved