Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 25 квітня 2020 року Холодногірським районним відділом у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 144 та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. Свої позовні вимоги арґументує тим, що шлюбно-сімейні відносини сторін припинені. Сімейне життя не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, різні погляди на питання родини та побуту. Сварки та конфлікти призвели до втрати почуття любові. Спільне господарство не ведеться. На даний час відповідач проживає окремо. За таких обставин позивачка вважає, що сім`я розпалася остаточно та зберегти її неможливо. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . На разі він проживає разом з матір`ю у [ADDRESS] . Кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень не повинен бути меншим ніж прожитковий мінімум. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2023 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням ) сторін. Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач надав заяву про визнання позовних вимог, відсутність заперечень проти їх задоволення, розгляд справи за його відсутності. За таких обставин на підставі ст. 223, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. 25 квітня 2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Холодногірським районним відділом у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 144, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 25.04.2020. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 14.07.2020. Частиною 1\~ст.\~13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до\~ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2\~ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім`ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, фактичні шлюбні відносини припинені, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної\~ради України\~№ 789-XII\~від 27.02.1991 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1,2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. З огляду на встановлені у справі обставини, суд вважає необхідним присудити стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. При цьому частиною четвертою статті 84 СК України прямо передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, право дружини на утримання (аліменти) від чоловіка не є безумовним та безстроковим, оскільки це право на відмінність від права батьків та дітей пов`язується з відповідним матеріальним станом платника аліментів. При цьому під наявністю коштів, необхідних для сплати аліментів дружині необхідно розуміти такий рівень забезпеченості іншого з подружжя (колишнього подружжя), при якому як сам платник аліментів, так і інші особи, яких він повинен також утримувати, після сплати ним аліментів залишаться забезпеченими у розмірі, не нижчому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, те, що відповідач є працездатним і у відповідності з вимогами ч.2 ст.84 СК України може надавати допомогу на утримання дружини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню, і тому з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, до досягнення дитиною трьох років. Судові витрати розподілити відповідно до\~ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved