Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

[PERSON] , який є представником позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] 30\~000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; стягнути з відповідача [PERSON] на його користь понесені судові витрати що полягають у витратах на професійну правничу допомогу в розмірі 15\~000,00 грн. та судовий збір в розмірі 992,40 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначив, що 22 листопада 2020 року близько 14 год. 48 хв., водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ДЕУ» реєстраційний номер [NUMBER] по проспекту 200-річчя Кривого Рогу у м. Кривому Розі, не переконався у безпечності маневру для інших учасників руху та не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, що призвело до зіткнення з автомобілем «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження, чим спричинені матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги 10.1, 10.3 ПДР. 25 травня 2021 року, було винесено постанову Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, відповідно до якої ДТП, яке сталося за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] , знаходиться у причинному зв`язку з порушеннями, які допустив водій [PERSON] , так як саме діями [PERSON] була створена небезпечна дорожня обстановка (аварійна ситуація). При цьому, суд врахував, що [PERSON] мав можливість пропустити автомобіль «Мерседес», але не зробив цього. На підставі ст. 38 КУПАП провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків. Але відповідно до постанови, в діях [PERSON] , вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05.08.2021 року постанову Саксаганського районного суду від 25.05.2021 року залишено без змін. Закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, встановлених ст. 38 КУАП, не перешкоджає зверненню з позовом про стягнення шкоди завданою ДТП. Між діями відповідача [PERSON] та завданою, позивачу [PERSON] шкодою, існує причинний зв`язок, що є у сукупності підставою для відшкодування шкоди. Таким чином, закриття провадження у справі через закінчення строків накладання адміністративного стягнення, не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. Цивільно-правову відповідальність відповідача було застраховано, та страховою компанією позивачу виплачене страхове відшкодування. Але, позивач вважає, що діями відповідача йому завдано й моральну шкоду, яка полягає в тому, що позивач вимушений був збирати велику кількість документів, звертатись за юридичною допомогою, багаторазово звертатись до страхової компанії, внаслідок чого був порушений його звичайний уклад життя. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Внаслідок вчинення ДТП, автомобілю позивача [PERSON] було завдано механічні пошкодження, через що він не міг ним користуватися до проведення ремонту, іншого транспортного засобу для пересування містом він не має, тому був вимушений користуватися громадським транспортом, щоб дістатися до роботи чи особистих справах. Даний факт призвів його в стан постійного занепокоєння, що спричинило проблеми на роботі та в сімейних відносинах. Також наявність моральної шкоди позивач обґрунтував необхідністю витрачати свої кошти і час на звернення за правовою допомогою, ремонту автомобіля і в подальшому необхідністю відстоювати свої права в суді. Виходячи з моральних страждань перенесених позивачем, які виразилися в порушенні звичайного устрою життя, прикладення додаткових зусиль для відновлення транспортного засобу, враховуючи принцип виваженості, розумності та справедливості, позивач оцінює моральну шкоду та просить стягнути з відповідача на його користь 30 000 гривень на відшкодування моральної шкоди. Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями. особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі. Отже, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення й прав. Моральна школа полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Верховний суд України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснив судам, що розглядаючи позови пpo відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди, повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди. Крім цього, в п. 3 вищевказаної Постанови зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від його представника до суду надійшла заява, згідно якої останній просить судовий розгляд справи провести за їх відсутністю, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву на подавав, у зв`язку з чим на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: постанова (а.с. 10-12), постанова (а.с. 13-15). Суд,

Outcome: partial