Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~15.12.2022р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2022р. головуючою у справі визначена суддя Ткаченко Н.В. (а.с. №). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.12.2022р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№15). Представник позивачки адвокат Шерекіна А.О. (діє на підставі ордеру від 12.12.2022р. а.с. № 13) в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що сторони зареєстрували шлюб 25.04.2014р. в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №238. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Представник позивачка вважала, що родина розпалася остаточно, примирення між сторонами неможливе, шлюбні стосунки подружжя припинило з грудня 2020р. по причині різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та втрату почуття поваги, любові та довіри. В судове засідання 13.03.2023р. сторони (їх представники) не з`явилися. По тексту заяв від 09.02.2023р. (сформована через систему «Електронний суд») та від 13.03.2023р. (надійшла на е/пошту суду) представник позивачки також надала згоду на ухвалення заочного рішення суду та просила справу розглядати за її відсутності (а.с. № 26-28, 39). Відповідач [PERSON] в судові засідання, які призначалися судом на 09.02.2023р. та 13.03.2023р., повторно не з`явився, про дати та час розгляду справи повідомлявся шляхом надіслання судових повісток за адресою, яку зазначила представник позивачки по тексту позову, втім, яка не підтверджена відповіддю адресного підрозділу (а.с. № 19). З цієї адреси двічі до суду повернулися конверти з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою» або «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 25, 36). Також, відповідач про дату судового засідання 13.03.2023р. повідомлявся шляхом направлення sms-повідомлення, яке отримано, та шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. № 37, 38). Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про дати розгляду справи, втім, про причини неявки суд не сповістив, заяву про відкладення розгляду справи або відзив на позов суду не скерував. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні 13.03.2023р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобам Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє\~\~прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.04.2014р. в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №238 (а.с. №6). Від даного шлюбу у сторін є малолітній син - [PERSON] , [INFO] (а.с.№ 7) Сторони припинили шлюбні відносини, зі слів представника позивачки, з грудня 2020р., шлюбні відносини не склалися по причині різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та втрату почуття поваги, любові та довіри. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів представника позивачки, з грудня 2020р. (отже, більше, ніж два роки назад), з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач заперечень стосовно позову не висловив, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При ухваленні рішення суд зазначає період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з грудня 2020р., зі слів представника позивачки, відповідно до даних, які містить позовна заява (а.с. № 3-5), оскільки відповідач своїх заперечень проти позову суду не направив, а також не повідомив суду іншого періоду припинення шлюбних стосунків. Одночасно з ухваленням рішення суду про розірвання шлюбу, суд не вирішує питання про зміну прізвища позивачки у відповідності до положень ст.113 Сімейного Кодексу України, оскільки представник позивачки по тексту позовної заяви зазначила, що позивачка після розірвання шлюбу не бажає змінювати своє прізвище на те, що було у неї до шлюбу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 992грн.40коп. (а.с.№26). \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved