Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

17 серпня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання батьківства, третя особа Миргородський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). В обґрунтування позовних вимог зазначав, що [PERSON] , перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 25.04.2009. 24.02.2020 рішенням Миргородського міськрайонного суду шлюб між ними було розірвано. За час перебування відповідачів у юридичних шлюбних відносинах, народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . В період перебування відповідачів у юридичному шлюбі, він мав стосунки з [PERSON] 25.01.2022 позивач із [PERSON] зареєстрував шлюб та із дружиною та її сином, [PERSON] , з 25.01.2022 стали проживати разом. Пізніше від дружини він дізнався, що біологічний батько [PERSON] є він а не [PERSON] , який записаний в свідоцтві про народження дитини. Просив визнати його батьком дитини: [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису №01 про народження [PERSON] , який народився [INFO] в селі Черевки Миргородського району Полтавської області, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області 22.01.2020 року, актовий запис № 01, а саме: - вилучити відомості про батька дитини: [PERSON] , [INFO] ; - зазначити батьком дитини громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця села Черевки Миргородського району Полтавської області, що зареєстрований за адресою проживання: [ADDRESS] ; - змінити прізвище дитини із « [PERSON] » на « [PERSON] »; - змінити по батькові дитини із « [PERSON] » на « [PERSON] »; - видати нове свідоцтво про народження. Вважав, що його права порушені щодо його батьківства стосовно дитини [PERSON] , оскільки він визнає своє батьківство щодо цієї дитини Ухвалою судді від 30.08.2022 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання . Ухвалою суду від 27.10.2022 призначено судово-біологічну (молекулярно - генетичну) експертизу. Провадження по справі зупинено. 04 січня 2023 року справа повернута з експертної установи зі складеним висновком експерта. Ухвалою суду від 13.01.2023 поновлено провадження по справі. Ухвалою суду від 02.02.2023 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача, адвокат Долженко О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити з підстав викладених у позові. Суду пояснила, що на момент народження дитини [PERSON] , [PERSON] , перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Рішенням Миргородського міськрайонного суду шлюб між ними було розірвано. За час перебування відповідачів у шлюбі, позивач мав близькі стосунки з [PERSON] . Дитина [PERSON] є сином позивача, тому з метою забезпечення прав дитини, необхідно позивача визнати батьком малолітнього [PERSON] , щоб дитина мала змогу знати хто його батько, отримувати від батька турботу, піклування. 25.01.2022 позивач уклав шлюб із [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні просив визначити його батьком [PERSON] , оскільки він є його біологічним батьком , так як він мав близькі стосунки із [PERSON] в період 2016-2019 років. Спільно почали проживати з грудня 2021 року. В 2022 році він із [PERSON] зареєстрував шлюб. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що в 2015 році вони із [PERSON] переїхали, як внутрішньо переміщені особи, до с. Черевки. В цьому ж році [PERSON] поїхав на заробітки. Із 2017 року вона почала зустрічатися із [PERSON] . В кінці 2018 року - початок 2019 року [PERSON] повернувся та проживав разом з нею до весни 2019 року, а потім знову поїхав. [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням суду 24.02.2020 шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. 25.01.2022 вона уклала шлюб із [PERSON] , і тільки через пів року вона повідомила позивача, що дитина [PERSON] є його сином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 75,85). Представник Миргородського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явився, в направленій на адресу суду заяві просив проводити розгляд справи без його участі (а.с. 87). Заслухавши позивача, його представника, відповідача [PERSON] , дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00038792273 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 22.01.2020 Виконавчим комітетом Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області (а.с.12,88-89). Місце перебування [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] відповідно до довідки від 21.11.2014 №1628-294 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.11). Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 24.02.2020 розірвано шлюб, зареєстрований 25 квітня 2009 року між [PERSON] , [INFO] , уродженцем міста Золоте, Луганської області та [PERSON] , [INFO] , уродженкою міста Первомайськ, Луганської області, у відділі реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 62 (а.с. 13-15). 25 січня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Комишнянської селищної ради Миргородського району, актовий запис № 01(а.с.16). У відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини (ст. 133 СК України). Згідно ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Встановлено, що позивачем строк позовної давності не пропущено. Відповідно п. 6,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Згідно висновку експерта Міністерства внутрішніх справ України Державний НДЕКЦ від 27.12.2022 року №СЕ-19/117-22/15969-БД [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,9999999974716% (а.с. 54-57). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно п. п. 2.13.1 п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог - що зумовлює стягнення на користь держави з відповідачів [PERSON] та [PERSON] по 496 (чотириста дев`яносто шість) гривні 20 копійок судового збору.

Outcome: approved