Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

28.10.2022 року до\~Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов\~позов [PERSON] до Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, про визнання права власності на спадкове майно за законом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач [PERSON] зазначає про те, що [INFO] померла рідна сестра його матері - [PERSON] , яка доводиться позивачу тіткою. При житті [PERSON] склала заповіт, за яким усе належне їй майно розпорядилася передати [PERSON] . Проте, [PERSON] , незважаючи на наявність заповіту, спадщину за заповітом до майна померлої [PERSON] у визначений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк не прийняв.\~ На час смерті [PERSON] разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Дітей у [PERSON] не було, її чоловік - [PERSON] помер раніше неї, а саме [INFO] . Із осіб, які після смерті [PERSON] , у разі прийняття ними спадщини, могли бути спадкоємцями: [PERSON] (рідний брат позивача) - спадкоємець за заповітом, [PERSON] (рідна сестра померлої) - спадкоємиця другої черги за законом, або племінники [PERSON] , як спадкоємці п`ятої черги за законом, до числа яких відноситься і він, позивач по справі. Однак, як вказує у позові [PERSON] , ніхто із вищевказаних осіб спадщину за померлою [PERSON] не прийняв. Позивач також зазначає, що [PERSON] на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується випискою з погосподарської книги № 1293 від 12.07.2022 року. Однак, при зверненні позивача в нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений будинок, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. А тому, він змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , як спадкоємцем за законом п`ятої черги, право власності на житловий будинок [ADDRESS] , який належав на праві власності його тітці, [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 02.11.2022 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.30). Ухвалою Міжгірського\~районного суду\~Закарпатської області\~від 29.12.2022\~року залучено\~до участі\~у даній\~справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.68-69). В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник в особі адвоката Шишола В.М. не з`явилися, про день та час проведення судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано заяву представника позивача адвоката Шишола В.М. з проханням розглядати справу без участі сторони позивача, за наявними у справі матеріалами. Заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві. Представник відповідача:\~Синевирської сільської\~ради Хустського району Закарпатської області в підготовче судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено, відзив на позов [PERSON] , заперечень проти заявлених ним позовних вимог на адресу суду не подано. Проте, до суду надано заяву Синевирського сільського голови Чуп Івана, в якій просять розглянути справу за позовом [PERSON] без участі уповноваженої особи виконкому сільської ради, заперечень проти заявлених [PERSON] вимог про визнання права власності на спадкове майно не заперечують (а.с.34). Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду подано письмову заяву, в якій [PERSON] просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги, заявлені позивачем [PERSON] який доводиться йому рідним братом, визнає у повному обсязі та не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] , який належав їх тітці [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.70,71). З врахуванням положень ч.1 ст.198, ч.3 ст.211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПКУкраїни у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, проти їх задоволення заперечень не висловив, і таке визнання позовних вимог відповідає Закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Дослідивши у\~повному обсязі\~матеріали цивільної\~справи №\~302/1234/22,\~повно та\~всебічно з`ясувавши\~обставини у\~даній справі,\~об`єктивно оцінивши\~у сукупності\~докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи,\~давши їм\~оцінку у\~сукупності з\~оголошеними та\~дослідженими матеріалами\~справи,\~суд вважає,\~що заявлені\~ [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у віці 68 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 27.08.2010 року, за актовим записом № 40, копія якого є в матеріалах справи (а.с.5). При житті [PERSON] склала заповіт, який посвідчений 19.11.2009 року секретарем Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області та зареєстрований в книзі нотаріальних дій за №51, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, а саме: усе її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і на що вона за законом матиме право на день смерті заповідає [PERSON] , [INFO] та копія вказаного заповіту міститься в матеріалах справи (а.с.44 зворот). Даний заповіт не змінювався, не скасовувався та є чинним, про що свідчать відомості з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованої приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєвим Ю.М. від 24.11.2022 року за № 70720971 (а.с.64) та з вказаних відомостей вбачається наявність заповіту, посвідченого 19.11.2009 року Синевирською сільською радою Міжгірського району Закарпатської області та який на теперішній час є чинним (а.с.64). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 68271992, виданої 26.01.2022 року приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. у Спадковому реєстрі інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі Свідоцтв про право на спадщину до майна померлої [INFO] [PERSON] , відсутня (а.с.46). Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. за вих..№ 29/02-31 від 27.07.2022 року нотаріусом було відмовлено [PERSON] , позивачу у справі, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом за майном [PERSON] , [INFO] на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] з тих підстав, що відповідно до п.4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про право власності на майно, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, на дане спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна (а.с.15). Як вбачається з рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 08.12.2021 року, яке сторонами не оскаржено та набрало законної сили, позивачу [PERSON] , [INFO] встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Синевир Міжгірського району Закарпатської області, який встановлений тривалістю один місяць з дня набранням рішенням законної сили та копія вказаного судового рішення є в матеріалах справи (а.с.16.17). Відповідно до ч.ч 4,5 ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.\~Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно матеріалів спадкової справи № 04/2022, заведеної приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєвим Ю.М. за майном померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] вбачається, що 26.01.2022 року звернувся до вказаного нотаріуса Шимоня Василь Іванович, позивач у даній справі, із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , як спадкоємець п`ятої черги по закону (а.с.36). Також в матеріалах спадкової справи є заява [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , позивача у справі, про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки [PERSON] [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.51). Відповідно до інформаційної довідки № 70720991 від 24.11.2022 року, виданої приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєвим Ю.М., заведена спадкова справа № 04/2022 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та яка на теперішній час є чинною (а.с.63). Згідно довідки, виданої виконкомом Синевирської сільської ради Хустського району\~Закарпатської області від 08.07.2021 року за вих.№ 1663 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] на момент смерті [PERSON] в даному будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.40). Як вбачається з виписки з погосподарської книги, виданої виконавчим комітетом Синевирської сільської ради Хустського району\~Закарпатської області від\~12.07.2022\~року за\~вих.№\~1293, власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] була померла [PERSON] , 1942 року народження, на підставі запису в погосподарській книзі № 6 за 1991-1995 роки. Зазначений житловий будинок побудований орієнтовно в 1987 році, свідоцтво про право власності на даний житловий будинок сільською радою не видавалось (а.с.18). Відповідно до\~технічного паспорту\~на будинок\~садибного типу,\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] та виготовленого КП «Міжгірське бюро технічної інвентаризації» станом на 15.06.2022 року на замовлення [PERSON] , вбачається, що вказаний житловий будинок складається з: кухні площею 15,40 кв.м., житлової кімнати площею 15,70 кв.м., кладової 3,98 кв.м та копія технічного паспорту є в матеріалах справи (а.с.19-22). Як вбачається з Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості - житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , сформованої 27.10.2022 року, відповідно до Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, зазначено, що станом на 27 жовтня 2022 року вартість вказаного об`єкту нерухомого майна становить 135341,02 гривні (а.с.23-24). З наданих суду документів вбачається, шо позивач [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги за законом до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка доводиться позивачу тіткою, що підтверджено\~ відповідними актовими записами про народження позивача [PERSON] , його матері [PERSON] та тітки [PERSON] , які є в матеріалах справи (а.с.6-11). Положеннями статті 1217 Цивільного кодексу Україна встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до приписів статті 1218 до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно приписів\~ст.1265\~ЦК України,\~у п`яту\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають інші\~родичі спадкодавця\~до шостого\~ступеня споріднення\~включно,\~причому родичі\~ближчого ступеня\~споріднення усувають\~від права\~спадкування родичів\~подальшого ступеня\~споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦКУкраїни спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України). Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту. Згідно з п.п.1,2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при\~\~вирішенні\~\~спорів\~\~у\~\~зв`язку\~\~зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК України та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина\~\~перша статті 1235 ЦК); без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом, крім тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно. Як вбачається\~з наявних\~матеріалів справи,\~третя особа [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, не подавав до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а отже вважається таким, що відмовився від спадщини. Натомість позивач [PERSON] будь-яких заяв про відмову від прийняття спадщини не заявляв та прийняв спадщину після смерті [PERSON] , а тому має право на спадкування за законом, як спадкоємець п`ятої черги. Враховуючи, що позивач [PERSON] не має можливості оформити спадкове майно за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у виді житлового будинку [ADDRESS] , а тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Встановлені судом\~обставини справи\~і відповідні\~їм правовідносини\~підтверджуються сукупністю\~вивчених судом\~фактичних даних\~за наданими\~документами,\~що дає\~суду всі\~підстави для\~ухвалення рішення на користь позивача [PERSON] . Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги спадкоємця п`ятої черги - позивача [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] , є обґрунтованими і знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Статтею 16 ЦК передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Право на обрання способу захисту своїх прав та законних інтересів (нотаріальний чи судовий) належить виключно особі і не може бути обмежене з формальних міркувань. Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, враховуючи, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , позивач по справі, який є спадкоємцем за законом п`ятої черги на спадкове майно, у тому числі у виді житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , первинна реєстрація вказаного об`єкту нерухомого майна за померлою [PERSON] своєчасно не проведена та правовстановлюючі документи на житловий будинок [ADDRESS] , відсутні. Крім того, заявлені [PERSON] позовні вимоги відповідачем та третьою особою [PERSON] не оспорені, відзив, письмові заперечення проти позову ними не подані, проте надана суду письмова заява відповідача та третьої особи про визнання заявлених [PERSON] позовних вимог, а тому на підставі викладеного суд приходить до висновку, що заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги про визнання за ним права власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, як спадкоємця п`ятої черги, після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за вищенаведеними підставами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в загальній сумі 1354,41 грн. /а.с.1,2/. Натомість, враховуючи що стороною позивача не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат за рахунок відповідача, тому на підставі ст.13 ЦПК України суд не розглядає зазначене питання. На підставі викладеного та

Outcome: approved