Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 28.04.2021 у Дніпропетровській області на автошляху Р74, відбулася ДТП за участі застрахованого транспортного засобу «Toyota Camry», д.н. [NUMBER] , та транспортного засобу «Мercedes-Benz Sprinter», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП було завдано механічні ушкодження транспортному засобу «Toyota Camry», д.н. [NUMBER] , який належить ПАТ «Північний ГЗК», між яким і позивачем 01.01.2021 року укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 340.1566655.911. До переліку застрахованих підприємством транспортних засобів входить і пошкоджений в ДТП автомобіль «Toyota Camry», д.н. [NUMBER] . Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 12 травня 2021 року у справі 214/3613/21 винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON] . Після звернення страхувальника до страхової компанії (позивача по справі) останнім було здійснено на користь СТО виплату страхового відшкодування за ремонт пошкодженого транспортного засобу у розмірі 141418,00 грн. відповідно до страхового акту, акту надання послуг та розрахунку страхового відшкодування. Оскільки винуватцем ДТП визнано водія транспортного засобу\~«Мercedes-Benz\~Sprinter»,\~д.н.\~ [NUMBER] [PERSON] , цивільна-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «СК «УСГ», позивач звернувся до цієї страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Незважаючи на те, що згідно поліса ЕР203246796 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 130000 грн., вказана страхова компанія виплатила позивачу лише 79943,39 грн., у зв`язку з чим позивач просить різницю у сумі 61474,61 грн. стягнути з відповідача, як винуватця ДТП. Також просить стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. Стислий виклад заперечень Відповідача. Відповідач не заперечує своєї вини у ДТП, однак не погоджується з позовними вимогами, оскільки не має жодної інформації щодо розміру сплаченої його страховою компанією суми, не має відомостей на підставі яких висновків була проведена часткова виплата шкоди, оскільки згідно з умовами страхування його цивільно-правової відповідальності, встановлено страховий ліміт у розмірі 130000,00 грн. Крім того, звертає увагу на те, що матеріали справи містять розбіжності в актах огляду пошкодженого транспортного засобу, зокрема, ДТП сталося 28.04.2021 року, а в акті огляду зазначена дата 06.04.2021 року, тобто до дати ДТП, а в позові позивач посилається на те, що огляд проводився 06 травня 2021 року. Відповідач на проведення огляду транспортного засобу не запрошувався, а тому вважає, що акт огляду не може бути належним доказом по справі, а договір про надання послуг СТО неналежної якості і не дозволяє перевірити перелік видів послуг, які були надані СТО. До того ж цей акт не підписаний позивачем. Після ознайомлення із матеріалами страхової справи представник відповідача надала письмові пояснення, в яких крім викладеного у відзиві, просила врахувати, що акт надання послуг СТО від 09.07.2921 року не підписаний позивачем і містить перелік послуг виконаних робіт, які не мають відношення до пошкоджень, отриманих транспортним засобом під час ДТП. В задоволенні позову просить відмовити. Стислий виклад відповіді на відзив. Позивач заперечує обставини, викладені представником відповідача у відзиві, вважає, що огляд ТЗ проводився після ДТП 06 травня, тому дата «06.04.2021» зазначена в акті помилково, що є очевидним. До того ж, цей огляд був додатковим, який проводився після розбирання автомобіля, а первісно пошкоджений автомобіль оглядався 30 квітня 2021 року, і саме в ньому зафіксовані пошкодження після ДТП 28 квітня 2021 року, у зв`язку з чим у відповідача немає підстав вважати акт огляду авто неналежним доказом по справі. Щодо не запрошення відповідача на огляд пошкодженого автомобіля, позивач зазначив, що відповідно до п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, виклик заінтересованих осіб для технічного огляду здійснюється у разі потреби, тобто норми Методики дозволяють замовником дослідження на власний розсуд визначати виклик третіх осіб на огляд ТЗ. Оскільки Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу укладався між Позивачем та ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», то саме ці особи є учасниками правовідносин за Договором, а в разі настання ДТП і завдання збитку застрахованому ТЗ у позивача настає зобов`язання виплатити страхове відшкодування його власнику, а вже потім після виплати і встановлення винної особи, у позивача виникає право звернутись з позовом до цієї особи. Оскільки огляд проводився в межах правовідносин страховика та страхувальника, [PERSON] не міг бути запрошеним на огляд пошкоджень застрахованого ТЗ. Позовні вимоги\~ позивач\~просить задовольнити\~в повному\~обсязі. Процесуальні дії у справі. Позовна заява надійшла до суду 07.06.2022 року на підстав ухвали Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 05 травня 2022 року. 27.06.2022 судом отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 28.06.2022 позовна заява прийнята до розгляду; провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання. Представник позивача надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача просила при розгляді справи врахувати відзив на позов та письмові пояснення. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних в ній доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.223 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2\~ст.247\~ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. 01.01.2021 між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ПАТ «Північний ГЗК» було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 340.1566655.911, в Додатку № 1 до якого вказано автомобіль «Toyota Camry», д.н. [NUMBER] /а.с.5-7/. 28.04.2021 належний ПрАТ «Північний ГЗК» транспортний засіб «Toyota Camry», д.н. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження під час ДТП, яка відбулася у Дніпропетровській області на автошляху Р74, який веде з проспекта Південний до смт. Широке, в районі повороту на с. Інгулець, за участі другого транспортного засобу - «Мercedes-Benz Sprinter», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] /а.с.8/. Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 12 травня 2021 року у справі 214/3613/21 винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON] /а.с.9/. 30.04.2021, тобто після ДТП, ПрАТ «Північний ГЗК» звернувся до Страхової компанії із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування /а.с.10-11/. Актами огляду колісного транспортного засобу від 30.04.2021 та 06.04.2021 підтверджені пошкодження автомобіля «Toyota Camry», д.н. [NUMBER] /а.с.13, 14/. Вартість робіт з ремонту автомобіля з врахуванням вартості запчастин відповідно до рахунку від 25.05.2021, виконаного TOB «СТОЖАРИ ЛТД», становить 141918,00 грн. /а.с.15/. Страховою компанією ПрАТ «СК «Альфа Страхування» після огляду пошкодженого автомобіля складено страховий акт № 0904.206.21.05 та розрахунок страхового відшкодування на суму 141418,00 грн. (з відрахуванням франшизи у розмірі 500,00 грн.) /а.с.16, 17/. Вказану суму АТ «СК «АРКС» перерахувало платіжним дорученням № 22933 від 04.06.2021 на рахунок СТО ТОВ «СТОЖАРИ ЛТД», тобто здійснило страхове відшкодування страхувальнику /а.с.18/. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Мercedes-Benz Sprinter», д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] станом на 28.04.2021 була застрахована в ПАТ «СК «УСГ», поліс № ЕР №203246796. Згідно з Полісом ліміт за шкоду майну визначено у 130000,00 грн. /а.с.20/. Згідно з\~платіжним дорученням\~ №\~17036 ПАТ «СК «УСГ» 25.06.2021 року перерахувало на рахунок ПрАТ «СК\~«Альфа Страхування»\~79943,39\~грн.\~в якості\~страхового відшкодування\~(регресний\~платіж по\~справі №\~0904/2021,\~про що\~повідомило страховика\~ /а.с.88,\~89/.\~Вказана операція\~підтверджується також\~випискою по\~особовому рахунку ПАТ «СК «УСГ» /а.с.21/. Як видно із матеріалів страхової справи, на претензію страховика щодо відшкодування збитків у розмірі 141418,00 грн. ПАТ «СК «УСГ» надіслало до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» листа від 25.06.2021 року, яким повідомило страховика про те, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого ТЗ відшкодовуються в урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Оскільки коефіцієнт фізичного зносу на деталі, що підлягають заміні, складає 48 %, а пошкодження заднього бампера та відбивача світла не відноситься до заявленої пригоди, згідно Ремонтної калькуляції матеріальний збиток власника ТЗ становить 82543,39 грн., що за вирахуванням франшизи у розмірі 2600,00 грн. дорівнює 79943,39 грн. /а.с.90-98/. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам\~відповідають правовідносини,\~які виникають\~з права\~ особи,\~якою сплачено\~страхові виплати\~за завдану\~шкоду,\~звернутися до\~особи,\~яка визнана\~винною у\~заподіянні такої\~шкоди,\~з позовом\~про відшкодування збитків в порядку регресу. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є така сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових плат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частинами 1, 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі статтею 6 цього Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст.9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Згідно приписів п.38.1.1. ст.38 вищевказаного Закону Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Нормами ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Пленум ВССУ в п.4 Постанови від 01.03.2013 за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», визначив наступне: розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187, п.1 ч.2 ст.1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з положеннями ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом частини шостої цієї статті, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Висновок суду. Оскільки обставини ДТП, внаслідок якого було заподіяно збитки власнику автомобіля «Toyota Camry», д.н. [NUMBER] , ПрАТ «Північний ГЗК», а також наявність вини відповідача [PERSON] у скоєнні ДТП, встановлені, відповідно до ч.4\~ст.82 ЦПК України\~вони не підлягають доказуванню. Позивач (який\~є страховиком\~потерпілої особи)\~виконав свої\~зобов`язання\~за договором\~добровільного страхування\~і відповідно\~до умов,\~визначених у\~ньому,\~здійснив відшкодування\~завданих збитків\~потерпілому у\~повному обсязі,\~у зв`язку з чим до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди. Такий правовий висновок підтверджується правовою позицією, висловленою Верховним судом України в постанові № 760/25782/14-ц від 21.12.2016 року, згідно з якою страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Суд не погоджується з твердженням відповідача про відсутність підстав для стягнення з нього суми, оскільки він не був присутнім під час огляду автомобіля, оскільки згідно з п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, виклик заінтересованих осіб для технічного огляду здійснюється у разі потреби, тобто обов`язкове проведення огляду транспортного засобу разом з третіми особами (зацікавленими) законодавством не передбачено. До того ж, відповідач не є стороною договору, що був укладений позивачем із власником пошкодженого транспортного засобу. Щодо посилань відповідача на достатність суми страхового відшкодування за договором, укладеним ним із страховою компанією ПАТ «СК «УСГ», суд вважає, що цією компанією доведено, що матеріальні збитки, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого ТЗ, відшкодовуються в урахуванням його зносу, і надано позивачу відповідну калькуляцію. До заперечень відповідача проти суми, яка пред`явлена до стягнення, у зв`язку з тим, що Акт надання послуг СТО від 09.07.2921 року не підписаний позивачем і містить перелік послуг виконаних робіт, які не мають відношення до пошкоджень, отриманих транспортним засобом під час ДТП, суд ставиться критично, оскільки представник відповідача не вказує, які саме роботи були безпідставно включені до акту надання послуг з ремонту пошкодженого ТЗ, на яку суму, не зазначає, чому сторона відповідача прийшла до такого висновку, і не надає ніякого доказу на підтвердження своїх заперечень. Оскільки, незважаючи на достатність страхової виплати відповідача за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності для відшкодування завданої ним шкоди, його страховою компанією (ПАТ «СК «УСГ») було повернуто позивачу лише частину коштів за страховим випадком, з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, саме відповідач, який несе відповідальність за нанесену шкоду, зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і виплаченою його страховою компанією сумою - у розмірі 61474,61,61грн. (141418,00 грн. 79943,39 грн.) Отже, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved