Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

24 серпня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ "Споживчий центр" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, свій позов мотивує тим, що 26 квітня 2022 року її було звільнено з роботи за угодою сторін. Після припинення трудових відносин заробітну плату їй виплачено не було, остаточний розрахунок був проведений лише 11 липня 2022 року, просить позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 22986,62 гривні. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пославшись на обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, просив позов задовольнити оскільки відповідачем було порушено строки остаточного розрахунку при звільненні. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, пославшись на те, що ТОВ "Споживчий центр" внаслідок ведення бойових дій на території держави не зміг своєчасно провести остаточний розрахунок при звільненні [PERSON] , що є поважною причиною. З квітня 2022 року товариство фактично припинило свою діяльність, тому у даному випадку мають бути застосовані наслідки передбачені ЗУ "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану". З`ясувавши обставини справи та перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ "Споживчий центр" у період з 23 грудня 2020 року по 26 квітня 2022 року. 26 квітня 2022 року позивача [PERSON] звільнено із займаної посади за згодою сторін у відповідності до п. 1 ст. 36 КЗпП України(а.с.5, 6, 8-9). У трудовій книжці містяться записи про працевлаштування [PERSON] у ТОВ "Споживчий центр" в період з 23 грудня 2020 року по 26 квітня 2022 року(а.с.10-11). В судовому засіданні встановлено, що 11 липня 2022 року на рахунок [PERSON] надійшли кошти від ТОВ "Споживчий центр" в розмірі 8616,07 гривень, даний факт сторонами не заперечувався та підтверджується копією виписки з банківського мобільного додатку позивача(а.с.12). Середній заробіток [PERSON] становить 310,63 гривні з чим погодились сторони в судовому засіданні, загальна кількість днів на які було затримано розрахунок при звільненні становить 74 робочих дні і відповідно сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить: 310,63х74=22986,62 гривні. Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і твердження представника відповідача про припинення роботи ТОВ "Споживчий центр", оскільки до суду був наданий лише наказ ТОВ "Споживчий центр" №22/2/О від 17 березня 2022 року про припинення діяльності відокремлених підрозділів товариства з 31 березня 2022 року(а.с.49-51). Відповідно до табеля робочого часу [PERSON] за квітень 2022 року вбачається, що вона працювала у квітні місяці 2022 року і їй була нарахована заробітна плата по 26 квітня 2022 року, чим спростовується те, що ТОВ "Споживчий центр" припинило свою діяльність з 31 березня 2022 року. Крім того наказ ТОВ "Споживчий центр" №22/2/О від 17 березня 2022 року про припинення діяльності відокремлених підрозділів товариства з 31 березня 2022 року, стосується лише припинення діяльності відокремлених підрозділів товариства, при цьому відомостей про припинення діяльності ТОВ "Споживчий центр" не містить. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виник спір про обов`язок відповідача, сплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Згідно ст.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Таким чином на користь позивача підлягає стягненню з ТОВ "Споживчий центр" розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26 квітня 2022 року по 11 липня 2022 року в сумі 22986, 62 гривні. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved