Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Калинівської міської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадщину. В обґрунтування позову, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, зазначили, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями\~ [ADDRESS] , спадщину на який він фактично прийняв після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , проте за життя не оформив. Вони є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , як дружина та дочка відповідно. Спадщину після смерті [PERSON] вони прийняли відповідно до вимог ст. 1269\~ ЦК України, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідачка по справі [PERSON] також прийняла спадщину після смерті\~ [PERSON] . Проте, державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. їм, а саме [PERSON] , [PERSON] , які є спадкоємцями в 1/3 частці кожна, спадщини за законом, яка залишилась після смерті [INFO] - [PERSON] , який був спадкоємцем за законом свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , після смерті якого він прийняв спадщину, але не оформив своїх прав, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , з тієї підстави, що зазначений житловий будинок\~ відповідно до свідоцтва\~ про право особистої власності на будинковолодіння належить\~ колгоспному двору головою якого є\~ [PERSON] . За вказаних підстав вимушені звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачі в підготовче засідання не з`явилися, проте попередньо через канцелярію суду подали спільну заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась, згідно заяви (зареєстрована за вх. 1841/23 від 28.02.2023) позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог визнає. Уповноважений представник Калинівської міської ради-Трохименко М.В. в підготовче засідання не з`явився, надав суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Вимогами ст.ст.1218 та 1267 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця, той з подружжя, який\~ його пережив (ст. 1261 ЦК України). Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] помер чоловік [PERSON] , а батько\~ [PERSON] - [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , спадщину на який він фактично прийняв після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки проживав з ним на час відкриття спадщини, проте за життя не оформив. Факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] підтверджується рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 13.09.2022 по справі № 132/1731/22, яке набрало законної сили 13.10.2022. Позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , як дружина та дочка відповідно. Спадщину після смерті [PERSON] вони прийняли відповідно до вимог ст. 1269\~ ЦК України, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідачка по справі [PERSON] також прийняла спадщину після смерті\~ [PERSON] . Проте, державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В., [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємцями в 1/3 частці кожна, спадщини за законом, яка залишилась після смерті [INFO] - [PERSON] , який був спадкоємцем за законом свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , після смерті якого він прийняв спадщину, але не оформив своїх прав, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями\~ [ADDRESS] , з тієї підстави, що зазначений житловий будинок\~ відповідно до свідоцтва\~ про право особистої власності на будинковолодіння належить\~ колгоспному двору головою якого є [PERSON] , а колгоспний двір припинив своє існування у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про власність» від 07.02.1991 року. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, виданого 14.10.1988 на підставі рішення виконкому Калинівської районної Ради народних депутатів № 108 від 31.03.1988, житловий будинок [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Домогосподарство зареєстроване за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] . БТІ на праві приватної власності 14.10.1988 та записано в реєстрову книгу\~ №241. Відомості про інших членів колгоспного двору у свідоцтві про право власності на будинок відсутні. Свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок на час розгляду справи є чинними. Відповідно до ст.ст.120,123 ЦК України 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Члени колгоспного двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в майні відсутні. У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.11.2005 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до п.п. «а» п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ч.1 ст. 325 ЦК України, суб`єктами приватної власності є фізичні та юридичні особи. Згідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ч.1 ст.392 ЦК України, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами. Тобто передумовою для застосування ст.392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Згідно до ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Позивачі спадщину прийняли після смерті [PERSON] , який в свою чергу прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , до складу якої увійшов житловий будинок, що є предметом даного спору, утім оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку на житловий будинок, що увійшов до складу спадкової маси позбавлені можливості за обставин незалежних від їхньої волі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивачів є очевидною, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, відтак позов є обґрунтований. Відповідачі по справі позовні вимоги визнають, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене та за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтв про право на спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачами по 1/3 частці право власності на житловий будинок з господарськими будівлями\~ [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину на який він прийняв після смерті свого батька [PERSON] , який помер помер [INFO] , але не оформив своїх спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved