Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення не виплачених грошових коштів до відповідача КП «МТК «Калинівський ринок». В позові посилається на те, що в період з 14 грудня 2007 року він працює на посаді охоронника 2 розряду відділу охорони та оперативного реагування служби фінансового моніторингу та охорони Комунального підприємства «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок». 12 березня 2022 року він був мобілізований на військову службу, яку проходить по даний час. З початку серпня 2022 року КП МТКП «Калинівський ринок» перестало перераховувати йому заробітну плату. Зазначає, що його середньо місячна заробітна плата за два календарні місяці роботи перед мобілізацією склала 8451 гривень, кількість робочих днів - 39, середньоденна заробітна плата позивача складає 216,69 гривень. Кількість робочих днів за які невиплачена заробітна плата станом на 05.01.2023 року - 111. Таким чином сума невиплаченої заробітної плати 24 052,83 гривень. Просить суд стягнути з комунального підприємства «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок», код ЄДРПОУ 22849693 на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 24 052, 83 гривень. Представник відповідача спрямував до суду відзив в якому зазначив, що [PERSON] на підставі наказу №334-П від 14.12.2007 року перебуває в трудових відносинах з відповідачем - КП МТК « Калинівський ринок», обіймає посаду охоронця другого розряду. На підставі наказу №72/П від 16.03.2022 року [PERSON] було увільнено від роботи на час військової служби під час мобілізації з 12.03.2022 року. Згідно пункту 31 наказу №200/П від 19.07.2022 року по КП МТК «Калинівський ринок» позивачу - [PERSON] припинено з 19.07.2022 року нарахування та виплата середнього заробітку відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо оптимізації трудових відносин» ч.3 ст.119 КУпАП . У зв`язку з припиненням нарахування та виплати заробітку, починаючи з 19.07.2022 року позивачем було заявлено позов про стягнення невиплачених грошових коштів за період з моменту винесення наказу від 19.07.2022 року та на момент заявлення позову. Зазначає, що держава взяла на себе обов`язок з виплати щомісячного забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил та мобілізованим працівникам та при цьому з 19 липня 2022 року зняла цей обов`язок з роботодавців, які в умовах війни та воєнного стану мають обмежені фінансові можливості. Просить відмовити в задоволенні позовний вимог. Позивач спрямував до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що оскільки зміни до ч.3 ст.119 КЗпП України були внесені з 19 липня 2022 року, а позивач був мобілізований до набрання цією нормою законної сили, тому вважає, що наказ відповідача про припинення виплати середнього заробітку військовослужбовцям на час дії в часі, бо прийняття більш пізнього закону погіршує становище позивача та цей закон поширює свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чинності. Представник відповідача [PERSON] спрямував до суду заперечення на відповідь відзив, в якому зазначив, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року у справі №1-рп/99 офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України вказав наступне: « .. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно - правових актів водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно - правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно - правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього. Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно - правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державного органу». Положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 19.07.2023 року №2352 - ХІ, на підставі яких було внесено зміни до ч.3 ст.119 КЗпП так і сама норма ст.. 119 КЗпП, зокрема частина 3 не містять визначення поняття правопорушення та відповідальність за таке правопорушення, а тому є безпідставними доводи позивача про те, що відповідачем було порушено приписи ст..58 Конституції України щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів, в даному випадку щодо позбавлення позивача, який був раніше мобілізований середнього заробітку, починаючи з 01 серпня 2022 року, виходячи з приписів ЗУ від 19.07.2023 року №2352 - ХІ. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак спрямували до суду заяву про розгляд справи без їх участі та повідомили, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача КП МТК «Калинівський ринок» Ткач Ф.Г. в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву про розгляд справи без його участі та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до витягу з наказу №334-П від 14.12.2007 року [PERSON] прийнято на роботу КП «МТК «Калинівський ринок» охоронником 3 розряду з 14.12.2007 року (а.с.29). Повідомленням Чернівецького міського центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України від 15.03.2022 року [PERSON] , [INFO] призваний на військову службу за мобілізацією 12 березня 2022 року (а.с.31). Наказом КП «МТК «Калинівський ринок» «№72-П від 16.03.2022 року у [PERSON] увільнений від роботи з 12.03.2022 року у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку на особливий період або до дня фактичної демобілізації (а.с.30). Відповідно до Наказу №200/П від 19.07.2022 року встановлено, що припинити нарахування та виплачувати середній заробіток [PERSON] , охороннику 2 розряду відділу охорони та оперативного реагування служби фінансового моніторингу та охорони, з 19 липня 2022 року. У наказі « Про увільнення від роботи у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації» від 16 березня 2022 року №72/П слова « і середнього заробітку» виключити (а.с.32-36). Частина 3 статті 119 КЗпП України до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01липня 2022 року за № 2352-IX (набрав чинності 19.07.2022 р.) мала наступну редакцію: «За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"». Таким чином, законом було визначено, що за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток за місцем роботи, де вони працювали на час призову. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01липня 2022року за № 2352-IX (набрав чинності 19.07.2022 р.) (п.п. 17 п. 1) внесено зміни до частини 3 статті 119КЗпП України,а саме слова "зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток" замінено словами "зберігаються місце роботи і посада". Таким чином, законом № 2352-IX було виключено положення ч.3 ст. 119 КЗпП України про те, що за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період зберігається середній заробіток за місцем роботи. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01липня 2022 року за № 2352-IX набрав чинності 19.07.2022 р., а тому з цієї дати [PERSON] не підлягала виплата середньої заробітної плати за місцем його роботи, де він працював на час призову. У зв`язку із чим вимоги позивача про виплату йому заробітної плати в розмірі 24 052,83 гривень - є необґрунтованими. Враховуючи викладене, позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed