Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 14 листопада 2020 року у Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №495. Від шлюбу у сторін дітей не має. Позивач вказує, що з лютого місяці 2021 року шлюбні відносини між сторонами припинені, не проживають разом та спільне господарство не ведуть. Під час спільного проживання, виявилося що у позивача та відповідача різні погляди на сім ю та життя. Це відображається, зокрема, у відсутності порозуміння між сторонами, недбайливим ставленням з боку відповідача до позивача, із-за чого виникали конфліктні ситуації та сварки. Шлюб носить формальний характер. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » та судові витрати стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив щодо задоволення позовних вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши подані заяви сторін, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 листопада 2020 року у Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №495, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а. с. 9). Згідно зіст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістомст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4ст.56 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння, сімейних відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. В судовому засіданні встановлено, що у сторін погіршились стосунки, спільне життя у них не склалося, сторони спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, оскільки це суперечить її інтересам. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, суд доходить висновку, що сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище « [PERSON] », як вона цього просить. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). Оскільки відповідач до початку судового розгляду визнав заявлені позовні вимоги [PERSON] , з державного бюджету підлягає поверненню позивачу 50% судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовною заявою. Решта суми підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та ст.ст.109,110,112 СК України та

Outcome: approved