Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Маківської сільської ради Хмельницької області, Кам`янець-Подільської РДА Хмельницької області про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) розміром 1,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території селянської спілки «Нива» с.Чечельник Дунаєвецького району Хмельницької області, на яке [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину. За життя [PERSON] залишив заповіт, згідно з яким заповів [PERSON] все належне йому на день смерті майно. Позивачка в установленому законом порядку прийняла спадщину звернувшись із заявою до державного нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину. Згідно рішення сесії Маківської сільської ради затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,2311 га та кадастровим номером 6821889700:05:007:0067 та передано земельну ділянку у власність [PERSON] . Однак, у зв`язку із тим, що земельна ділянказ кадастровим номером 6821889700:05:007:0067 належить [PERSON] на підставі Державного акта виданого 01.09.2008, тобто після смерті батька, а тому звертається до суду. Ухвалою від 11.01.2023 прийнято справу до провадження та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. 07.02.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Алексєєва М.А. у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача Маківської сільської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи міститься заява, в якій позов визнає, просить справу розглядати у його відсутності. Представник відповідача Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. З Хмельницького обласного державного нотаріального архіву до суду надійшла копія витребуваної спадкової справи №454/2008 заведеної після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилось належне йому спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) розміром 1,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території селянської спілки «Нива» с.Чечельник Дунаєвецького району Хмельницької області на яке 20.09.2011 [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується матеріалами спадкової справи №454/2008, заведеної після смерті [PERSON] . При житті [PERSON] склав заповіт згідно якого все своє майно заповів [PERSON] , заповіт від 27.10.2000 року, посвідчений секретарем Чечельницької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі №111, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №14402807 від 06.05.2008. Згідно рішення 32 сесії Маківської сільської ради від 05.03.2020 року №11.9-32/2020 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,2311 га та кадастровим номером 6821889700:05:007:0067 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та передано земельну ділянку у власність [PERSON] 14.07.2022 рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] №64179670 [PERSON] відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6821889700:05:007:0067, оскільки право власності на вказану земельну ділянку належить [PERSON] на підставі Державного акта серії ЯГ №755038 від 01.09.2008 року. В Державному акті на земельну ділянку серії ЯГ №755038 від 01.09.2008 року, який видано 01.09.2008 зазначено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чечельницької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації від 17 грудня 2007 р. №1339/2007-р. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6810508242019 від 26.12.2019 земельна ділянка з кадастровим номером 6821889700:05:007:0067 належить на праві власності [PERSON] , право власності зареєстровано відділом Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі 19.04.2016 на підставі технічної документації із землеустрою, складеної 10.07.2007 ТОВ «Краяни». Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. На підставі абз.2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-УІ). Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. В абзаці 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, передбачено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За змістом статті 391 ЦК України та статті 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87, 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову у державній реєстрації прав, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Як зазначено вище і підтверджується матеріалами спадкової справи №454/2008 позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20.09.2011. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог [PERSON] , а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved