Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 21.07.2022 р. вона взяла шлюб із відповідачем; подружжя не має неповнолітніх дітей від шлюбу. Як зазначається позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом, сімейне життя складалося не найкращим чином, відповідач зловживає алкогольними напоями, між подружжям втрачені почуття поваги та любові, розлучення є єдиним виходом побудувати нове щасливе життя. З вересня 2022 р. подружжя припинило спільне поживання, сумісне господарство не веде. Як зазначається позивачем при зверненні до суду ,шлюб із відповідачем носить формальний характер, фактично сім`я розпалася та відновленню не підлягає, збереження шлюбу є недоцільним. Позивач просила не надавати строк на примирення. У позові заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу. В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач\~не з`явилася, в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує\~ у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом, 21.07.2022 р. між позивачем та відповідачем за цим позовом був зареєстрований шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією свідоцтва (а.с. 4). Подружжя не має дітей. Сімейне життя подружжя не склалося. Правовідносини між учасниками справи виникли з сімейних правовідносин, зокрема, із розірвання шлюбу. Суд,\~дослідив докази,\~надані у\~порядку ст.ст.\~76-80,\~ч.\~1\~ст.\~81\~ЦПК України,\~в межах\~позовних вимог,\~дійшов до\~висновку про\~наявність підстав\~для задоволення\~позову,\~виходячи з\~наступного.\~ За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачають, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є право особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року). Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, що подружні відносини припинені та позивач наполягає на розірванні шлюбу, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved