Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» про розподіл особових рахунків з питань утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , між нею та відповідачем в залежності від частки, яку було виділено у користування рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.10.2021. Також просила зобов`язати КП «Керуючу компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» укласти новий договір про надання послуг з урахуванням наявності особового рахунку. В обгрунтування позовних вимог вказує, що є власником 1/4, а у власності відповідача перебуває 3/4 частики спірної квартири. На даний час позивач у квартирі не проживає та не користується нею, однак відповідач не сплачує послуги з утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого утворилась велика заборгованість. Враховуючи те, що рішенням суду їй виділено у користування частку спірної квартири, виявляє бажання сплачувати послуги виключно за житлову площу, яка належить їй. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10.08.2022 відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачам строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позов не подали. В судовому засідання позивач просила суд позовну заяву задовольнити та розділити особові рахунки, щоб у неї була можливість платити квартплату без урахування боргів відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце судового засідання. Представник відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» - Красноштан О.В. в судовому засіданні щодо задоволення позовної заяви не заперечувала, вказала, що станом на 10.03.2023 відсутня заборгованість з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою [ADDRESS] . Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.10.2021 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та встановлено порядок користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , наступним чином: виділено у користування [PERSON] , кімнату житловою площею 13,9 кв.м.; виділено у користування [PERSON] , кімнату житловою площею 18,0 кв.м. Кухню, коридор, ванну кімнату і туалет залишено у спільному користуванні співвласників. Як вбачається з технічного паспорту на вказану квартиру, який виготовлений 01.12.2022 квартира за адресою [ADDRESS] , загальною площею 52,4 кв.м., житлова площа 31,8 кв.м. складається з двох житлових кімнат 13,8 кв.м. та 18,0 кв.м., кухні площею - 7,0 кв.м., ванної кімнати - 2,9 кв. м., вбиральні - 1,1 кв.м., коридору - 7,3 кв.м., заскленого балкону - 2.3 кв.м. У відповідь на звернення позивача про розподіл особових рахунків з питань утримання будинку та прибудинкової території, між нею та відповідачем, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» 04.05.2022 повідомила, що нарахування за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій може бути здійснене виходячи з загальної площі, що перебуває у її власності. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Судом встановлено, що сторонам на праві спільної часткової власності належить вищевказана квартира та рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.10.2021 встановлено порядок користування спірною квартирою між двома співвласниками. Позивач посилається на те, що відповідач несвоєчасно оплачує послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а тому необхідно здійснити розподіл особових рахунків з урахування визначеного порядку користування квартирною між двома співвласниками. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно з ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 10 Правил користування приміщеннями жилих будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572 (далі - Правила) мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку; за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар). Відповідно до п. 29, 30, 32 Правил надання послуг з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 05.09.2018 № 712 плата за послугу з управління вноситься щомісяця до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, якщо інший порядок та строки не визначені договором управління. За бажанням співвласника оплата послуги з управління може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Співвласник не звільняється від обов`язку оплати послуги з управління у разі тимчасової відсутності його та/або членів сім`ї. Ціна послуги з управління встановлюється договором управління з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором управління, та включає: витрати на утримання багатоквартирного будинку, прибудинкової території, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису. Аналізуючи наведені положення норм права, суд прийшов до переконання про те, що відкриття окремих особових рахунків на кожного із співвласників на оплату послуг утримання будинків та споруд та прибудинкової території, можливе лише після виділення часток кожного із співвласників в натурі За таких обставин, оскільки між співвласники встановлено порядок користування спільною частковою власністю без виділення часток у натурі, житлово-комунальні послуги отримують у відповідності до вимог чинного законодавства, тому підстави для задоволення позову про розподіл особового рахунку на оплату послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкової території відсутні. Щодо доводів позивача про несвоєчасне здійснення відповідачем оплати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території та утворення заборгованості з цих підстав, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч. 4 ст. 544 ЦК України). Отже, кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування. Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Згідно з ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (висновок Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17). Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи наведене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу наданого позивачем окремо, а також в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed