Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення нею 23 річного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що позивач являється рідною донькою відповідача та третьої особи. На виконані у Покровському ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного МУ МЮ (м. Харків) перебуває виконавче провадження №68034164 відкрите 04.01.2022 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] . Примусове стягнення аліментів на утримання [PERSON] буде відбуватися до 07.10.2022 року, тобто до стягнення позивачем повноліття. 14 липня 2022 року позивачка була зарахована до Професійної освіти Післяліцейної професійної школи у Варшаві за напрямком «Технік косметичних послуг» на заочну форму навчання на перший семестр. Передбачуваний строк завершення школи 31.08.2021 року. Позивачка вимушена була переїхати в Польщу, у зв`язку з веденням воєнного стану на території Україні, який введений та продовжений Указом Президента України, на території Польщі перебуває по програмі для біженців. Не погодившись із позовними вимогами відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що після початку війни [PERSON] з дітьми виїхали за межі України. Так, [PERSON] та [PERSON] проживають у місті Варшаві Республіки Польщі, як біженці. Позивачка та третя особа забезпечені безкоштовним житлом, отримують грошову та соціальну допомогу. Заочна форма навчання позивачки передбачає суміщення праці з навчанням. Відповідач вказує, що з початку воєнного стану він ні де не працює, бо немає офіційних документів (трудової книжки, диплома, військового квитка) для працевлаштування. Представником позивача надано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого вказує, що позивачка не отримує ніяку грошову допомогу, пов`язану з її перебуванням на території Польщі. Стосовно безкоштовного житла, зауважує, що центр проживання, не являється нормальним житом, а є тимчасовим та вимушеним для проживанням позивачки. Позивачці тільки виполонилося 18 років, в неї ще немає ніякої професії, стажу роботи вона також не набула. Працевлаштуватися майже неможливо на роботу, не зашкодивши навчанню. Відповідач є працездатною особою, крім того, представник позивачки вказує, що у відзиві відповідач зазначає, що сплачує аліменти та немає заборгованості, що свідчить про наявність в нього доходу. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомленні належним чином, раніше представником надано до суду заяву відповідно до якої вона просить розгляд справи здійснити без їх участі. В судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомленні належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , про що в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис за №499 від 09 листопада 2004 року. Батьками записано: мати [PERSON] , батьком [PERSON] (а.с. 18). [PERSON] , є студенткою і навчається на першому курсі заочної форми навчання у [PERSON] професійної школи у Варшаві за напрямком «Технік косметичних послуг», що підтверджується довідкою №782022/2023 від 03.10.2022 року. Передбачуваний строк завершення школи: 31.08.2024 року (а.с. 19). Відповідач не надає належної матеріальної допомоги своїй дитині і ухиляється від покладеного на нього, відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, обов`язку з утримання повнолітньої дитини віком до 23 років в разі, якщо дитина продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а належних доказів зворотного, в порядку § 1 Глави 5 Розділу 1 чинного ЦПК України, суду не надано і не зазначено. В свою чергу, згідно з положеннями ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто, утримання відповідачем своєї дитини є не його правом, а його обов`язком, у зв`язку з чим з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також положеннями ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Так, статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Позивачка просить суд визначити аліменти на повнолітню дитину, що продовжує навчання, в частині від заробітку відповідача - в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Також, згідно пояснень відповідача він не працює, хоча він є працездатною особою, який може працювати та отримувати дохід. Отже, за думкою суду, відповідач може надавати матеріальну допомогу на навчання позивачки. Суд не погоджується з обставинами, викладеними у відзиві відповідача про те, що відповідач не працює та на його утриманні перебувають непрацездатна матір, оскільки ці обставини не звільняють його від обов`язку утримувати до досягнення повноліття дитину, батьком якої він є. Зокрема до таких висновків прийшов й Верховний Суд у своїй постанові від 15 травня 2018 року у цивільній справі № 234/6207/17 Але за таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які надані позивачем та відповідачем, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає можливим задовольнити позовну заяву частково та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з 09 листопада 2011 року і до закінчення дитиною навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до 06 листопада 2027 року. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в межах суми платежу за один місяць. Крім того, в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 992 грн. 40 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: partial