Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним цивільним позовом та вимоги мотивує тим, що у вересні 2022 року йому, [PERSON] , внаслідок блокування банківських рахунків, з мобільного додатку «Дія» стало відомо про наявність відкритого 13.06.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. виконавчого провадження № 59352720 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської обл. Колейчика В.В. № 526 від 31.05.2019 щодо стягнення коштів на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» в розмірі 13 709,86 грн. Зауважує, що, у відповідності до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів, можливе виключно за нотаріально посвідченими угодами. Разом з тим, між сторонами не укладався будь-який правочин, що нотаріально посвідчувався, котрим визначено грошове зобов`язання [PERSON] перед ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», жодної вимоги про необхідність усунення порушень за кредитним договором він не отримував, у зв`язку з чим не мав можливості висловити свої заперечення з приводу наявності боргу. Позивач категорично заперечує факт наявності заборгованості перед будь-якими банківськими чи фінансовими установами, а тому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 526 від 31.05.2019, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської обл. Колейчиком В.В. щодо стягнення з [PERSON] боргу на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» в розмірі 13 709,86 грн. Ухвалою суду від 13.02.2023 відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті без виклику сторін. Представник ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», будучи повідомленим належним чином про наявність відкритого судового провадження, відзиву на позовну заяву чи будь-яких інших пояснень з приводу заявлених вимог у встановлений строк не надав. Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської обл. Колейчик В.В. та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. жодних пояснень на підтримку чи заперечення проти позову не висловили. Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 31.05.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у Реєстрі за № 526, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (код ЄДРПОУ 39508708) заборгованості за кредитним договором № R071.0013829 від 25.04.2012, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Банк Траст», в розмірі 13 209,86 грн., а також 500,00 грн. плати за вчинення нотаріальної дії (а.с.8). 13.06.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження № 59352720 з примусового виконання виконавчого напису № 526, вчиненого 31.05.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» в сумі 13 709,86 грн. (а.с.8). Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства України, на підставі договору, який не передбачений Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а тому підлягає скасуванню. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 19 статті 34 ЗУ «Про нотаріат», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як виконавчі написи. Згідно положень ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012. Згідно п. 3.1 та п. 3.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.»; зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Установлені судовим розглядом обставини справи свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 31.05.2019, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку, в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису, «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом (ст.ст. 12, 13 ЦПК України). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що укладений 25.04.2012 між ПАТ «Банк Траст» та [PERSON] кредитний договір № R071.0013829, який став підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, був нотаріально посвідчений, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. Згідно правового висновку ВСУ, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 по справі № 569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Відповідно до п. 2.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Як вбачається з постанови Верховного Суду від 30.09.2019 по справі № 357/12818/17, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Не отримання позивачкою вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги банку. Проте, матеріали справи не містять, а відповідачем не представлено суду доказів (відмітки дільниці кур`єрської доставки, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення тощо) отримання [PERSON] повідомлення про існування боргу та необхідність усунення порушень, зміну кредитора чи вимоги щодо можливого стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом вчинення виконавчого напису, у зв`язку з чим останній не мав можливості надати будь-які пояснення та аргументи на предмет наявності ознак безспірності заборгованості, яку визначено до стягнення у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса. Викладене свідчить, що на момент вчинення виконавчого напису від 31.05.2019 були наявні обставини, які викликали сумніви щодо існування та безспірності розміру заборгованості [PERSON] перед стягувачем ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» за кредитним договором № R071.0013829 від 25.04.2012. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, оскільки відповідачем не надано суду жодних аргументів на спростування тверджень позивача та на підтвердження безспірності розміру заборгованості за кредитним договором, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, тому суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. № 526 від 31.05.2019 повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Тобто, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1073,60 грн. в рахунок повернення судового збору.

Outcome: approved