Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

У грудні 2022 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , як за спадкоємцем за законом першої черги після матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та після батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивовано тим, що батьки позивачки побудували житловий будинок по [ADDRESS] , проте право власності ні за ким не зареєстровано. Мати позивачки - [PERSON] померла [INFO] , заповіту не залишила. Спадщину прийняли [PERSON] та позивачка, оскільки проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. Батько [PERSON] помер [INFO] . Спадщину, яка відкрилася після його смерті, прийняла позивачка. Позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документі на житловий будинок та неможливо встановити належність нерухомого майна спадкодавцю, у зв`язку з чим за захистом своїх прав змушена звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 грудня 2022 року відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10-00 год. 06 лютого 2023 року, яке відкладено на 27 лютого 2023 року 09-00 год. Представник позивачки подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій позов визнав, просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Статтею 206 ЦПК України встановлено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі, і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Судом установлено, що позивачка є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ніжинським РАЦС (а. с. 13). Підтвердження зміни прізвища позивачки із [PERSON] на [PERSON] , а згодом на [PERSON] підтверджується свідоцтвами про одруження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , відповідно (а. с. 13, 14). Право власності на земельну ділянку під індивідуальне будівництво по [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення № 180 Виконавчого комітету Ніжинської міської рами депутатів трудящих від 24 травня 1967 року, що узгоджується з актом відводу земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 28 травня 1967 року, договором про безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, дозволом на проведення робіт (а. с. 17 - 22). Відповідно до довідки № 363 від 14.09.2022, виданої КП «Ніжинське МБТІ», право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано (а. с. 24). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського виконкому (а. с. 6). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міськвиконкому Чернігівської області, [PERSON] помер [INFO] (а. с. 7). Довідками, виданими Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради 21 листопада 2022 року, підтверджується, що на день смерті [PERSON] та [PERSON] , із ними були зареєстровані та проживали: [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять (помер [INFO] ), [PERSON] - онук (а. с. 8, 9). Згідно з додатком до рішення міської ради VIII скликання від 29 серпня 2022 року № 2-24/2022 «Упорядкування назв, пов`язаних із політикою русифікації (московізації)» вул. Пушкіна перейменовано на вул. М. Лисенка (а. с. 25). Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Бублика В. М. від 21 листопада 2022 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, неможливістю встановлення належності нерухомого майна спадкодавцеві. Як передбачено ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст. 525 ЦК УРСР). За ст. 548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За положеннями ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (ст. 534, 553, 555 цього Кодексу). Положеннями ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зокрема, за змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Разом з цим у п. 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачка фактично прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті батьків, однак позбавлена можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину, тому її права підлягають захисту в обраний нею спосіб. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення в підготовчому засіданні рішення про задоволення позову у зв`язку з визнанням позову відповідачем, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved