Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач Орган опіки та піклування Торчинської сільської ради звернувся в суд в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька цих дітей внесені до актових записів про народження дітей на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. Малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей селищної ради з 01 лютого 2022 року як такі, що опинились в складних життєвих обставинах у зв`язку з ухилянням матері від виконання батьківських обов`язків. Позивач вказує, що [PERSON] проживає разом з дітьми та співмешканцем [PERSON] в селі Буяни Луцького району Волинської області. Відповідач безробітна, веде пасивний спосіб життя, вихованню дітей належної уваги не приділяє, зловживає спиртними напоями, веденням домашнього господарства не займається. При неодноразових обстеженнях умов проживання в помешканні відповідача помічено безлад, розкидані речі та немитий посуд на кухні. Крім того, під час обстеження умов проживання від 19 вересня 2022 року відповідач перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 квітня 2013 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно трьох старших дітей. Питання стану виконання відповідачем батьківських обов`язків розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини селищної ради від 23 лютого 2021 року, рішенням якої матері було рекомендовано відповідальніше виконувати батьківські обов`язки, дбати про здоров`я дітей, їх фізичний та психологічний розвиток, а також припинити зловживати спиртними напоями, покращити умови проживання. Однак, відповідач не цікавиться своїми дітьми, не приділяє їм належної уваги. На підставі наведеного Орган опіки та піклування Торчинської сільської ради просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 листопада 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. 21 лютого 2023 року від представника відповідача адвоката Ситник І. В. до суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи позов, представник відповідача зазначає, що [PERSON] щиро любить своїх дітей та в силу своїх можливостей піклується про них. Відповідач ніколи не вчиняла протиправних дій по відношенню до дітей, цікавиться їхнім життям і здоров`ям і докладатиме зусиль з метою відстояти своє право виховувати діток. Крім того, [PERSON] , визнаючи свої помилки, працює над собою, намагається змінити свою поведінку, в тому числі, побороти алкогольну залежність. Відповідач усвідомлює, що вона не повній мірі виконувала батьківські обов`язки, однак наразі робить усе можливе аби змінитись, адже керується бажанням створити належні умови для проживання та виховання дітей. Представник відповідача вказує, що матеріали справи не містять доказів повного ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків, що є свідченням безпідставності позову. Позбавлення батьківських прав [PERSON] означатиме остаточне розірвання сімейних зв`язків дітей з матір`ю, втрату спорідненості між ними, що стане невиправданим втручанням в права як матері так і дітей. Таким чином, представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити повністю. Ухвалою суду, постановленою без виходу нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання до протоколу підготовчого засідання від 23 лютого 23 року, закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача\~ [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, які наведені в позовній заяві та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечували з підстав, зазначених у відзиві, просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] суду пояснила, що вона любить своїх дітей, намагається добре про них дбати. Після вилучення дітей із сім`ї до спеціалізованого закладу вона відвідувала їх два рази, оскільки перебувала на пізньому терміні вагітності. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши у судовому засіданні письмові докази, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: -[PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Торчинської сільської ради Луцького району Волинської області (а. с. 10); -[PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Торчинської сільської ради Луцького району Волинської області (а. с. 11); -[PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Торчинської сільської ради Луцького району Волинської області (а. с. 12). Копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька підтверджується, що відомості про батька в актових записах про народження [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) (а. с. 13, 14, 15). З довідки Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області № 66 від 07 лютого 2022 року встановлено, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] та до складу її сім`ї входять її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , співмешканець [PERSON] , а також батьки співмешканця [PERSON] , [PERSON] (а. с. 18). В матеріалах справи міститься характеристика [PERSON] , надана Торчинською селищною радою Луцького району Волинської області. У вказаній характеристиці вказано, що [PERSON] не працевлаштована, цивільної спеціальності не має, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, веде пасивний спосіб життя, вихованню дітей належної уваги не приділяє, зловживає алкоголем, веденням домашнього господарства не займається. [PERSON] одинока матір, проживає разом з трьома неповнолітніми дітьми та співмешканцем в будинку його батьків. Крім того, [PERSON] була позбавлена батьківських прав, внаслідок чого двоє старших її дітей влаштовані у прийомну сім`ю (а. с. 19). Відповідно до наказу начальника Служби у справах дітей Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області від 01 лютого 2022 року малолітні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] поставлені на облік Служби у справах дітей як діти, які опинились в складних життєвих обставинах (проживають у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків) (а. с. 20). Дитина [PERSON] навчається в другому класі Буянівської гімназії-філії ОЗЗСО Торчинського ліцею. Учень навчається в міру своїх можливостей, має довільну зорову та слухову пам`ять, виявляє творче мислення та здібності до образотворчого мистецтва, відповідально виконує завдання, має загальний розвиток, що відповідає його віку, не схильний до пропусків без поважної причини. Наведене підтверджується характеристикою навчального закладу (а. с. 39). З копії акту оцінки потреб сім`ї/особи від 19 вересня 2022 року встановлено, що дитина [PERSON] жодних скарг працівникам Служби у справах дітей не висловлював, пояснював, що він почувається добре, щоденно їсть свіжу їжу, навчається у школі, вважає себе дорослим і самостійним. Хлопчик активний, завжди в русі, бігає, катається на велосипеді, зі слів мами її син [PERSON] має розвинуту уяву, ознак девіантної поведінки не має. Щодо стану потреб дитини [PERSON] : скарг на стан здоров`я - немає (зі слів хлопчика: в нього нічого не болить), харчується добре, наявна приготована їжа та продукти харчування, дитина дошкільний заклад освіти чи гуртки не відвідує. За висновками працівника Служби у справа дітей емоційний стан [PERSON] характеризується як неврівноважений, емоційно не стабільний, на прохання не реагує, не слухняний, може без попередження сам піти до бабусі. Щодо стану потреб дитини [PERSON] : дівчинка здорова, харчується добре, енергійна, емоційна, самостійна для свого віку, неслухняна. Крім того, у цьому акті зазначено, що на момент обстеження в помешканні неприбрано, розкидані речі, в будинку наявні комунальні зручності (ванна кімната та туалет), є пральна машина, діти забезпечені одягом, взуттям, в них є місце для сну та відпочинку (а. с. 21-25). Установлено, сім`ю [PERSON] працівники Служби у справах дітей відвідували регулярно та достатньо часто, що підтверджується Актами обстеження умов проживання від 01 лютого 2022 року, 18 лютого 2022 року, 17 березня 2022 року, 26 травня 2022 року, 16 червня 2022 року, 18 липня 2022 року, 25 серпня 2022 року, 19 вересня 2022 року, 23 вересня 2022 року, 26 вересня 2022 року, 07 жовтня 2022 року, 10 жовтня 2022 року та 10 січня 2023 року. Вказаними актами обстеження умов проживання підтверджується, що в помешканні відповідача є газове опалення, водопостачання, електроенергія, комунальні зручності, меблі, з побутової техніки: пральна машина автомат, телевізор, холодильник, морозильна камера, мікрохвильова піч. Будинок складається з чотирьох кімнат, кухні, коридора та ванної кімнати. За наслідками інспектування умов проживання дітей працівники Служби у справах дітей робили такі висновки: 01 лютого 2022 року під час обстеження діти хворіли, в малолітнього [PERSON] виявлено збільшення правої щоки, матір з дитиною супроводжена до медичного закладу, за результатами огляду дитини сімейним лікарем видано направлення до лікарні; в будинку тепло, наявні продукти харчування, санітарно-гігієнічні умови потребують покращення (а. с. 28); 18 лютого 2022 року на момент обстеження мама прала дитячий одяг, бо не працювала пральна машинка, діти були на кухні їли суп (а. с. 29); 17 березня 2022 року на момент обстеження матір була відсутня, зі слів співмешканця вона пішла відвідати свою матір; в кімнатах не прибрано (розкиданий одяг, не підметено, не застелені ліжка), неприємний запах(а. с. 30); 26 травня 2022 року - на момент обстеження [PERSON] була відсутня, зі слів бабусі [PERSON] . [PERSON] пішла на підзаробіток (сапає полуницю), діти гуляли на вулиці, бабуся готувала їжу та наглядала за дітьми, в кімнатах ліжка застелені, прибрано (а. с. 31); 16 червня 2022 року під час обстеження мама дітей була вдома, готувала їсти (суп, налисники), повідомила що вона їздить на заробітки (збір полуниці), за її відсутності дітей глядить бабуся, продуктами харчування діти забезпечені (а. с. 32); 18 липня 2022 року на час обстеження [PERSON] була відсутня, зі слів співмешканця вона збирала картоплю. Під час бесіди [PERSON] повідомив, що вони з дружиною допомагають по господарству, обробляють земельну ділянку, купують продукти харчування. Діти гуляли на вулиці (а. с. 33); 25 серпня 2022 року матір дітей повідомила, що вона ходить на заробітки в с. Хорохорин, сапає полуницю. Крім того, вона повідомила, що їздила з сином [PERSON] на планове обстеження до кардіолога до Волинської дитячої клінічної лікарні. Діти продуктами харчування забезпечені, на час відвідування діти катались на велосипедах на вулиці (а. с. 34); 19 вересня 2022 року на момент візиту о 15 год. [PERSON] спала в кімнаті, де був неприємний запах. Після пробудження виявлено, що [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння (а. с. 35); 23 вересня 2022 року під час візиту з`ясовано, що [PERSON] госпіталізована до лікарні через отримані травми від побиття та через вагітність. За дітьми доглядає бабуся (а. с. 36); 26 вересня 2022 року [PERSON] повідомила, що 24 вересня 2022 року після проходження обстеження в лікарні їй рекомендовано продовжити лікування у стаціонарі за місцем проживання. [PERSON] не заперечувала, що її побив співмешканець (а. с. 37). Питання стану виконання [PERSON] батьківських обов`язків розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини селищної ради від 27 вересня 2022 року, рішенням якої матері було рекомендовано відповідальніше виконувати батьківські обов`язки, дбати про здоров`я дітей, їх фізичний та психологічний розвиток, а також припинити зловживати спиртними напоями, покращити умови проживання (а. с. 38). Рішенням Виконавчого комітету Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області №112 від 29 вересня 2022 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а. с. 6, 7-9). Суд установив, що малолітні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з 10 жовтня 2022 року перебувають в притулку для дітей служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації (а. с. 74). Письмовою відповіддю від 12 січня 2023 року [PERSON] для дітей повідомляє, що при поступленні у заклад діти справляли враження недоглянутих, були брудні, хворіли на педикульоз, самостійно не ходили в туалет, не володіли гігієнічними навиками та навиками самообслуговування. Протягом тривалого перебування в притулку дітей батьки відвідували один раз 21 грудня 2022 року (а. с. 74). Відповіддю на запит від 14 лютого 2023 року Притулок для дітей повідомляє, що [PERSON] відвідувала своїх дітей двічі 21 грудня 2022 року та 13 лютого 2023 року (а. с. 75). У ході розгляду справи судом допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так, свідок [PERSON] , яка є старостою с. Буяни, суду повідомила, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, бувала в стані алкогольного сп`яніння навіть під час вагітності, належним чином дітьми не займається, не піклується про них, часто діти гуляють на вулиці одягненні не по погоді, фактично доглядом дітей займаються батьки співмешканця відповідача. Свідок [PERSON] , яка працює фахівцем з соціальної роботи центру надання соціальних послуг Торчинської селищної ради, суду пояснила, що вона здійснювала оцінку потреб сім`ї [PERSON] , коли остання проживала в смт. Торчин та вбачала в цій сім`ї складні життєві обставини. В подальшому відповідач переїхала до житла співмешканця в с. Буяни, однак поведінка [PERSON] за новим місцем проживання майже не змінилась, адже вона продовжує зловживати алкоголем. В лютому 2022 року було виявлено, що в сина відповідача [PERSON] спухла щока, дитину завезли до лікаря, який виклика Швидку допомогу. Після доставлення в лікарню дитину прооперували. Свідок вказує, що вона бачила як діти самостійно покидають місце проживання, зокрема, старший син відповідача [PERSON] сам з с. Буяни приїхав гуляти в смт. Торчин. Свідок [PERSON] , яка є хресною мамою [PERSON] , повідомила, що [PERSON] в силу своїх можливостей піклується про дітей та любить їх, старається аби вони завжди були нагодовані. Побутові умови проживання дітей нормальні, в хаті тепло. На думку свідка, [PERSON] старається бути доброю мамою, але інколи в неї не все виходить. Свідок [PERSON] , сусід відповідача, суду повідомив, що [PERSON] займається вихованням своїх дітей, виконує домашню роботу, в тому числі, готує їжу, пере одяг. За спостереженнями свідка, діти жваві, бігають, граються, одягнені чисто, іграшок мають в достатній кількості. Сім`я відповідачки має велике господарство, а тому роботи багато. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке. Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України). Відповідно до частини сьомої статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18). ЄСПЛ зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Статтею 150 СК України визначено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав [PERSON] , представник позивача покликається, зокрема, на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не приймає участі у житті дітей, не забезпечує належних побутових та соціальних умов розвитку дітей, поведінка та спосіб життя відповідача не сприяють правильному вихованню дітей. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, у якій зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду: від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19, від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19, від 28 липня 2021 року в справі № 554/9586/19, від 22 вересня 2021 року в справі № 640/12266/16-ц. У постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 643/7876/18 зазначено, що, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, беручи до уваги пояснення сторін та покази свідків, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей відповідача [PERSON] , яка не в повній мірі здійснює виконання своїх батьківських обов`язків, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено. Суд ураховує відсутність належних та допустимих доказів того, що відповідач злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Досліджені судом обставини справи свідчать, що відповідач старалась ураховувати зауваження Служби у справах дітей, зокрема, працювала (влаштовувалась на сезонні польові роботи), готувала їжу для дітей, прала одяг, їздила з сином до лікаря та інше. Незважаючи на часті інспектування умов проживання, відповідач не чинила жодних перешкод працівникам служби у справах дітей у виконанні їхніх повноважень. Перевірка умов проживання сім`ї відповідача свідчить, що діти забезпеченні продуктами харчування, без нагляду дорослих не залишались, мали місце для сну та відпочинку, в помешканні відповідача є всі необхідні комунікації, фактів вчинення насильства, неправомірних чи агресивних дій матері відносно дітей немає. Позивачем при розгляді справи не надано достатніх доказів того, що діти були свідками насильства, що відбувалося між батьками. Звісно, у виконанні відповідачем батьківських обов`язків є суттєві недоліки, однак, на думку суду, поведінка відповідача є такою, що може змінитись у кращу сторону. Суд бере до уваги, що відповідач визнала свої помилки, в тому числі проблеми з алкоголем, займає активну позицію, заперечуючи щодо позбавлення її батьківських прав. Поведінка відповідача під час розгляду справи в суді свідчить, що їй не байдужа доля дітей. Таким чином, суд установив, що відповідач хоч і не в повній мірі, проте в силу своїх здібностей і можливостей займається вихованням дітей, бажає їх повернути в сім`ю, намагається не втратити з ними зв`язок. Наведене свідчить про те, що [PERSON] не може характеризуватись як матір, щодо якої існує необхідність позбавлення батьківських прав. Разом з тим, суд вважає доцільним попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, ЄСПЛ керується, у тому числі, принципом пропорційності, тобто дотримання «справедливого балансу», враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі. Таким чином, при розгляді справи суд ураховує принцип пропорційності з метою дотримання при розгляді справи та ухваленні рішень «справедливого балансу» сторін, обов`язково враховуючи найвищі інтереси дитини. З урахуванням якнайкращих інтересів дітей, бажання відповідача брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми (дочкою та синами) та з огляду на відсутність виключних підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed