Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

20 січня 2022 року позивач звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по цивільній справі №209/2174/19 за позовом [PERSON] до ПAT «Перший Український Міжнародний Банк, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяни Леонідівни, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни №8665 від 24.09.2018 позов задоволено в повному обсязі, зазначений виконавчий напис визнано таким, що не підлягає до виконання. Зазначає, що постановою державного виконавця від 27.10.2020 на підставі п. 5 ч. 1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» закрито виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість в розмірі 12352,79 грн. Вказує, що з заробітної плати позивача на користь відповідача було стягнуто кошти у розмірі 7323, 67 грн. 29 листопада 2021 року позивач звернулася до відповідача з заявою - вимогою про добровільне повернення коштів, однак відповідач кошти не повернув, вказуючи на безпідставність їх повернення. З огляду на викладене, позивач просить задовольнити позов та стягнути на свою користь з відповідача безпідставно отримані кошти у розмірі 7323,67 грн. 20 січня 2022 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року було відкрито провадження по справі та справу призначено за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надано до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримає в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «ПУМБ» в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, не надіслав заяву про слухання справи у його відсутності. Відзив на позовну заяву не подано. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. За таких підстав суд проводить в даному провадженні заочний судовий розгляд, що передбачено ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 24.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за номером 8665, яким стягнено з [PERSON] на користь ПAT «Перший український міжнародний банк» грошові кошти. Вказаний виконавчий напис був пред`явлений до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяні Леонідівні. Як вбачається з довідки про доходи, виданого Державною судовою адміністрацією України Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, з [PERSON] було стягнуто грошові кошти на користь АТ «ПУМБ» у розмірі 7323,67 грн відповідно до постанови ВП № [NUMBER] від 10.10.2018. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.03.2020 вищевказаний виконавчий напис, зареєстрований за номером 8665 від 24.09.2018 визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України, Кодекс) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15, від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19. З урахуванням наведеного, суд вважає задовольнити заявлені позивачем вимоги та стягнути на його користь з відповідача грошові кошти у розмірі 7323,67 грн. Згідно з матеріалами справи, суд відмічає, що правовою підставою для набуття ПАТ «ПУМБ» грошових коштів у спірному розмірі став виконавчий напис нотаріуса, який рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню, а відтак відпадала правова підстава для отримання таких коштів, відповідні грошові кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до ст. 1212 ЦК України, а позовні вимоги необхідно задовольнити повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved