Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.05.2006 року вона із відповідачем зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області зроблено відповідний актовий запис №208 та видано свідоцтво про шлюб. Зазначає, що міцної сім`ї сторони не створили, втрачено почуття любові та бажання підтримки сімейних стосунків. Вказує, що подальше їх продовження може знищити залишки взаємоповаги один до одного. Спільне господарство починаючи з 2018 року - не ведеться. Зазначає, що шлюб перестав відповідати ознакам сімейного союзу та носить лише формальний характер, подальше його збереження та примирення є неможливим. Ухвалою суду м.Києва від 17.01.2023 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня вручення ухвали.06 лютого 2023 року на адресу суду надійшла заява про виправлення недоліків. Ухвалою суду від 07 лютого 2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 06 березня 2023 року. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Натомість, на адресу суду надійшла заява позивача про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 26 травня 2006 року позивач із відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, про що 26.05.2006 року було зроблено відповідний актовий запис № 208, що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] . Сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями Свідоцтв про шлюб Серії [NUMBER] , Серії [NUMBER] . Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved