Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 серпня 2021 року в м. Дніпрі по вул. Гвардійській, 29, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Merсedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , відволікся від керування та вчинив зіткнення з транспортним засобом «Suzuki Vitara», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку руху, а в салоні вказаного автомобіля знаходився він в якості пасажира, та внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він та [PERSON] зазнали матеріальної шкоди. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність на транспортний засіб «Mercedes-Benz» була забезпечена ПрАТ «СГ «ТАС» згідно страхового полісу №203216696. У зазначеній постанові Ленінського районного суду м. Дніпропетровська його не зазначено потерпілим, але матеріалами справи №205/7627/21, в тому числі протоколом серії ААБ №019221 від 17 серпня 2021 року підтверджується його участь у дорожньо-транспортній пригоді в якості потерпілого, внаслідок якої він зазнав ушкоджень здоров`я: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, перелом коронки 22, 21, 11, 12 зубів, забійно-рвана рана нижньої губи, забій шийного відділу хребта, та змушений був понести витрати на лікування на загальну суму 10\~449 грн. Посилається на ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зазначив, що страховиком має бути також відшкодована моральна шкода у розмірі 5% від 10\~449 грн., що становить 522,45 грн. Крім того, зазначив також про те, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди він зазнав моральної шкоди (емоційний стрес, дискомфорт, схвильованість) через фізичні ушкодження і відновлення свого здоров`я через лікування наслідків події, яку він оцінює в 25\~000 грн., та вважає, що саме такий розмір моральної шкоди підлягає стягненню з [PERSON] , оскільки є обґрунтованим і справедливим. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цією позовною заявою, в якій просив стягнути на його користь з ПрАТ «СГ «ТАС» матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 10 449 грн. та моральну шкоду у розмірі п`яти відсотків від страхової виплати за шкоду заподіяну його здоров`ю у розмірі 522,45 грн., а також стягнути з [PERSON] на його користь франшизу та моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 25 000 грн. 19 січня 2022 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2022 року задоволено клопотання позивача та витребувано у ГУНП в Дніпропетровській області засвідчені належним чином відомості про участь [PERSON] у якості потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 13 серпня 2021 року, у ПрАТ «СГ «ТАС» засвідчені належним чином копії усіх матеріалів страхової справи за фактом вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди. 04 листопада 2022 року представником відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» було подано до суду заяву про долучення до справи доказів, витребуваних ухвалою від 19 січня 2022 року, а також повідомлено, що страхувальник [PERSON] та водій [PERSON] із заявами до відповідача не звертались, а позивач [PERSON] звернувся із заявою до ПрАТ «СГ «ТАС» із документами для отримання відшкодування. Його заяву було розглянуто та направлено 21 грудня 2021 року лист щодо отримання роз`яснень та необхідних документів, але відповіді не було отримано, тому вважає, що ПрАТ «СГ «ТАС» не має правових підстав для виплати позивачу страхового відшкодування. Ухвалою Ленінського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~08\~листопада 2022\~року задоволено\~клопотання позивача\~про витребування у ГУНП в Дніпропетровській області належним чином завірені копії матеріалів справи про кримінальне чи адміністративне правопорушення, та будь-яких інших документів, що містять відомості про участь [PERSON] в дорожньо-транспортній пригоді в якості потерпілого, яка сталася 13 серпня 2021 року. 26\~січня 2023 року ухвалою Ленінського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська задоволено клопотання позивача про витребування з архіву Ленінського районного суду м. Дніпропетровська матеріали адміністративної справи №205/7627/21 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а також просив його клопотання про виклик свідка залишити без розгляду. Представник відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» у судове засідання не з`явився, на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, однак про причини неявки суд не повідомив та не надав клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі, лише надав заяву з поясненнями і долучив копії витребуваних судом документів до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення повістки (а. с. 38), однак заперечень суду не надав, а також про причини неявки суд не повідомив та не надав клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 13 серпня 2021 року о 19 годині 40 хвилин в м. Дніпрі по вул. Гвардійській, 29, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , відволікся від керування та вчинив зіткнення з транспортним засобом «Suzuki Vitara», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку руху, в результаті транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тілесні ушкодження отримав водій [PERSON] та пасажир [PERSON] , що підтверджується протоколом серії ААБ №019221 від 17 серпня 2021 року (а. с. 74). Матеріалами справи підтверджено, що постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (а. с. 11). Також судом встановлено, що станом на 13 серпня 2021 року, тобто, станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Merсedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР 203216696, а страхувальником зазначено [PERSON] , із зазначенням страхової суми на одного потерпілого за шкоду життю і здоров`ю у розмірі 260\~000 грн., і за шкоду, заподіяну майну у розмірі 130\~000 грн., а також франшизи у розмірі 2\~500 грн. (а. с. 73). В матеріалах справи наявне повідомлення Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаментом патрульної поліції №3994/41/09/01-2022 від 27 квітня 2022 року про те, що [PERSON] дійсно був учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 13 серпня 2021 року між транспортним засобом «Merсedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортним засобом «Suzuki Vitara», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті якої [PERSON] отримав тілесні ушкодження, що було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ААБ №019221 від 17 серпня 2021 року та він дійсно являється потерпілим за матеріалами дорожньо-транспортної пригоди від 13 серпня 2021 року (а. с. 43). Матеріалами справи також підтверджено, що згідно виписки КЗ «МКЛ №16» №5369 із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] , він знаходився у стаціонарі з 14 серпня 2021 року по 19 серпня 2021 року з діагнозом: струс головного мозку, перелом коронки 22, 21, 11, 12 зубів, забійно-рвана рана нижньої губи, забій шийного відділу хребта, із зазначенням анамнезу захворювання: травма автодорожня, знаходився в автомобілі під час дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 16). Відповідно до наявних в матеріалах справи актів виконаних медичних послуг КНП «СП №1» ДМР [PERSON] було надано медичні послуги згідно наряду №902 від 30 серпня 2021 року на загальну суму 1006 грн., згідно наряду №903 від 30 серпня 2021 року - 6 688 грн., а також згідно актів виконаних робіт КНП «СП №1» ДМР №82 від 13 вересня 2021 року на загальну суму 2 355 грн. та №86 від 29 вересня 2021 року - 400 грн., а загалом сума вартості наданих [PERSON] медичних послуг складає 10 449 грн. (а. с. 12-15). Крім того, в матеріалах справи наявна заява про виплату страхового відшкодування, яка була направлена [PERSON] , та отримана і зареєстрована ПрАТ «СГ «ТАС» 06 грудня 2021 року за №99121. Зі змісту якої вбачається, що [PERSON] просив страхову компанію здійснити страхове відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 10\~449 грн. та моральної шкоди в порядку ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 5% від страхової виплати в розмірі 522,45 грн. (а. с. 70 - 71). Представником ПрАТ «СГ «ТАС» також до матеріалів справи було долучено лист № 2011 від 21 грудня 2021 року, яким ПрАТ «СГ «ТАС» було повідомлено [PERSON] щодо розгляду його заяви, та зазначено про необхідність надання оригіналів або належним чином завірених копій медичної документації з переліком призначених лікарських засобів для лікування наслідків дорожньо-транспортної пригоди, а також посилання про призупинення розгляду справи через відсутність документального підтвердження про завершення кримінального провадження та набрання рішенням законної сили (а. с.68). Також матеріалами справи підтверджено, що згідно відповіді ГУНП в Дніпропетровській області №43/2-3833365/22 від 21 лютого 2023 року матеріали ДТП, яке мало місце 13 серпня 2021 року у м. Дніпрі за участю автомобіля «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , автомобіля «Сузукі», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та потерпілого [PERSON] , оформлено слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, та на підставі того, що тілесні ушкодження отримані постраждалим не можливо вважати такими, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості і тяжких до проходження останнім судово-медичної експертизи, у зв`язку з чим в діях водія не вбачається ознак злочину, передбаченого ст. 286 КК України, підстав для внесення в ЄРДР немає, а тому подію внесено до Єдиного обліку з кодуванням «ДТП без постраждалих» з подальшим направленням до відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП для розгляду згідно КУпАП. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у справі №554/858/19 від 01 липня 2020 року. Згідно із ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом із тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у справі №280/1222/17 від 22 квітня 2020 року. З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, передбаченої частиною другою статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України). При цьому слід враховувати, що особливі правила статті 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки. Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди. Такі правові висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі №345/3335/17, від 07 жовтня 2020 року у справі № 742/637/19, від 26 квітня 2022 року у справі №184/1461/20-ц. У статті 1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Зазначені підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Якщо закон змінює, обмежує або розширює коло підстав, необхідних для покладення відповідальності за завдану шкоду, то мова йде про спеціальні підстави відповідальності, що характеризують особливості тих чи інших правопорушень. Наприклад, завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, володілець якого відповідає незалежно від наявності вини. Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14. Згідно з п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Судом встановлено,\~що у\~зв`язку\~з отриманням\~тілесних ушкоджень\~позивач [PERSON] \~знаходився на\~стаціонарному лікуванні\~в КЗ\~«МКЛ №16»\~з 14\~серпня 2021\~року по\~19\~серпня 2021\~року,\~що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою із медичної картки стаціонарного хворого. Крім того, у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень [PERSON] поніс витрати на лікування та усунення наслідків дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 10 449 грн., що підтверджується актами виконаних медичних послуг, а також актами виконаних робіт КНП «СП №1» ДМР. Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Статтею 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Згідно із п. 24.1 ст. 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Відповідно до п. 35.1 ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання або місцезнаходження; зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; підпис заявника та дата подання заяви. Згідно з вимогами п. 36.1. ст. 36 Закону страховик,

Outcome: partial