Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 23.12.2022 року до суду із позовом у якому просив визнати його батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та внести відомості до актового запису про народження дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком дітей [PERSON] , 1983 року народження, громадянина України; внести зміни до актового запису про народження, а саме: прізвище « [PERSON] » замінити на « [INFO] » і по батькові « [INFO] », « [PERSON] » замінити на « [INFO] ». В обґрунтування позову зазначив, що з 2014 року сторони проживали в незареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей, в актовому записі про народження дітей, запис про батька дитини вчинено згідно статті 135 СК України, - зі слів матері, тому що на момент народження дітей, відповідач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з першим чоловіком. Позивач стверджує, що він являється біологічним батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та переконаний у своєму батьківстві, а тому просить суд визнати його батьківство щодо дітей та внести відповідні зміни до актового запису про народження дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, справу розглянути в його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву в якій позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву в якій просить суд задовольнити вимоги позивача, справу розглянути за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно ст.81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як вбачається із матеріалів справи, з 2014 року позивач [PERSON] разом із [PERSON] проживали в незареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в актовому записі про народження дітей, запис про батька дитини вчинено згідно статті 135 СК України, - зі слів матері, оскільки на момент народження дітей, відповідач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з першим чоловіком. 11.09.2019 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, Серії [NUMBER] , яке видане Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №344. Позивач [PERSON] стверджує, що він являється біологічним батьком - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та переконаний у своєму батьківстві, а відповідач не заперечує щодо факту його батьківства. На даний час, позивач [PERSON] разом із дружиною [PERSON] та двома неповнолітніми дітьми - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають на території Шабівської сільської ради, а саме за адресою: [ADDRESS] . Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Згідно вимог ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з п.7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved