Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 27.11.2010 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей немає. Ведення спільного господарства та фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені 3 роки назад. Сумісне життя не склалось через різні характери та різні погляди на життя, вони мають непримиримі розбіжності щодо поглядів на шлюб, сім`ю та інші життєво важливі цінності. Подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Просила розірвати шлюб між подружжям. 22.12.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача адвокат Аветисян Р.М. надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Своїм правом на подачу відзиву не скористався. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 27.11.2020 [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб, актовий запис №1426, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.11.2020. Спільних дітей подружжя немає. Згідно ч. 1 ст. 29 Конституції України кожен має право на свободу. Свобода людини у сфері сімейних відносин це право діяти (або не діяти) в межах, визначених законом, людина вільна у вирішенні питання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Аналізуючи доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог, та обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, вважає, що сім`я фактично розпалася, спільне господарство між подружжям не ведеться, примирення між сторонами не можливе і позивач цього не бажає. Також встановлено, що сторони приблизно три роки разом не проживають та ніяких стосунків, притаманних подружжю, не підтримують. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, оскільки шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи відсутність спільних дітей, небажання позивача перебувати в шлюбі з відповідачем, суд вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 992,40 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: approved