Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

23 вересня 2022 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , в якій позивач просить: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця, з дня пред`явлення позову до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Судові витрати стягнути з відповідача. Позовна заява мотивована тим, що спільна донька сторін [PERSON] навчається на 1 курсі Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, форма навчання денна, термін навчання: 01.09.2021 30.06.2025, за державним замовленням. Донька знаходиться на утриманні позивачки, відповідач практично не бере участі в утриманні та вихованні дитини, яка потребує матеріальної допомоги. У зв`язку з цим, позивач змушена звернутись до суду. 27 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правила спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. 20 січня 2023 року до суду надійшла заява про поновлення строку для подання відзиву та відзив, який обґрунтований тим, що твердження позивача про те, що він не бере участі у вихованні та утриманні доньки не відповідає дійсності. Він з донькою перебуває у гарних, теплих, близьких стосунках, іноді вона кілька днів проживає з його сім`єю; він забезпечує її всім необхідним одягом, ґаджетами, забезпечує її навчання у вищому навчальному закладі тощо. Заборгованості по сплаті аліментів він не має, аліменти сплачував на картку позивача. А з 01.04.2022 позивач звернулась до КНП «МОЦЕМД та МК» МОР із заявою про перерахування аліментів на картку доньки з 01.04.2022. З того часу аліменти перераховуються на картку доньки. 24.10.2022 відповідач написав заяву до бухгалтерії КНП «МОЦЕМД та МК» МОР про продовження утримання аліментів у розмірі 1/4 частини заробітної плати у зв`язку з досягненням дочкою 18-річчя та навчанням у ВНЗ. Виходячи з наведеного, вважає, що він бере повноцінну участь і в утриманні, і у вихованні дочки. Зважаючи на повноліття дочки та її навчання у вищому навчальному закладі в іншій області та з метою забезпечення саме її рівня життя на достатньому рівні, вважає, що аліменти мають утримуватись безпосередньо на рахунок дочки. Просить задовольнити позовні вимоги частково, а саме у частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу щомісяця задовольнити; в частині стягнення на користь позивача відмовити. Стягнути аліменти на користь [PERSON] . Ухвалою суду від 20 січня 2023 року продовжено строк на подання відзиву на позов. 21 лютого 2023 року до суду надійшли заява позивача, в якій вона не заперечує проти стягнення аліментів на рахунок доньки. 21 лютого 2023 року до суду надійшли заява [PERSON] , в які вона просить стягувати аліменти на її рахунок. 23 лютого 2023 року надійшла заява представника позивача про розгляд справи без його участі, позов підтримує. 23 лютого 2023 року до суду надійшли заява [PERSON] , в якій він просить розглянути справу без його участі. Підтримує відзив, не заперечує проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві, не заперечує перераховувати кошти на рахунок доньки [PERSON] . Враховуючи викладене, на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд доходить такого: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу з 21.09.2002, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєві від 05 вересня 2012 року. В період шлюбу у подружжя [INFO] народилася донька [PERSON] (копія свідоцтва про народження, видане повторно 09 квітня 2015 року, серія [NUMBER] ). Відповідно до довідки ЖБК «Спутник» від 28.07.2021, Довідки про реєстрацію місця проживання особи від 24.06.2019, [PERSON] зареєстрована разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є студенткою 1 курсу (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету прокуратури Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Нормативний термін навчання становить: 01.09.2021-30.06.2025 р. Форма навчання: денна. Форма фінансування: за рахунок коштів держбюджету ( Довідка від 04.07.2022 № 128-0103-634). Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст.ст. 182, 199 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, з умовами, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. В даному випадку суд вважає, що відповідач має можливість надавати доньці матеріальну допомогу та будучи батьком дитини він не може бути звільнений від обов`язку утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання до закінчення навчання. Повнолітня дочка сторін навчається на денній формі навчання, вона позбавлена можливості працювати, а тому не може забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням та навчанням, а тому потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як позивач, так і відповідач. Посилаючись на те, що повнолітня донька сторін проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, позивач не надає доказів цього. При цьому, у тексті позовної заяви позивач згадує, що несе витрати на оплату гуртожитку, що свідчить про те, що їх донька проживає у гуртожитку, а не з позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З наданих відповідачем довідок № 2 від 06.01.2023 встановлено, що він до досягнення [PERSON] повноліття регулярно сплачував аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку, так і після досягнення нею повноліття продовжує сплачувати аліменти. Про це також свідчить його заява головному бухгалтеру КНП «МОЦЕМД та МК» МОР про утримання з його заробітної плати 1/4 суми у вигляді аліментів дочці [PERSON] у зв`язку з 18-річчям і продовженням навчання. Враховуючи викладене, встановлено, що відповідач добровільно бере участь в утриманні [PERSON] . Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У цій справі не встановлено порушення, невизнання або оспорювання права позивача. Окрім цього, за частиною третьою статті 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Оскільки позивачем не надано доказів проживання повнолітньої дочки з нею, що саме вона несе витрати на утримання дочки в тому числі й по оплаті проживання в гуртожитку на період навчання, суд дійшов висновку, що вона не має право на звернення до суду з даним позовом. Суд відхиляє доводи відповідача щодо стягнення аліментів безпосередньо на користь дочки та не приймає заяви позивача і [PERSON] про стягнення аліментів на рахунок [PERSON] , оскільки вона не є позивачем у цій справі. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, дочка має право самостійно звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів. Оцінюючи досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, з точки зору повноти, належності, допустимості та достовірності, з врахуванням усіх обставин справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed