Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] у якому просить зобов`язати відповідача не перешкоджати у користуванні та володінні належною йому частиною квартири [ADDRESS] та вселити його у зазначену квартиру. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що з 1983 року по 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого 21 липня 1995 року на підставі договору купівлі-продажу було придбано трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 18 травня 2011 року здійснено поділ спільного майна подружжя, яким за [PERSON] та\~ [PERSON] визнано право власності по частці квартири [ADDRESS] . 25 січня 2012 року позивачем було зареєстровано право власності на частку належної йому квартири в КП «ОМБТІ та РОН». Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 09 липня 2019 року між співвласниками квартири був визначений порядок користування квартирою. Після ухвалення судового рішення, яким встановленний порядок користування квартирою, відповідач [PERSON] продовжує перешкоджати позивачу не тільки в доступі до жилої кімнати, яка йому виділена в користування та до всіх приміщень квартири, які залишені в загальному користуванні. Відповідач змінила замки на вхідних дверях та не надає доступу до квартири. Незважаючи на виклики поліції, потрапити у квартиру позивач не може, іншого місця проживання не має. Всі ці обставини стали підставою для звернення до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.10.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду з заявою, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за його відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно не з`явилась у судове засідання без поважних причин. Про час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями наявними у матеріалах справи (відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подала, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалити заочне рішення. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з 1983 року по 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 21 липня 1995 року сторони, перебуваючи у шлюбі, згідно договору купівлі- продажу придбали трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Дана квартира була зареєстрована за позивачкою [PERSON] в КП «ОМБТІ та РОН» під № 2114 стр. 84 кн. 90доп. Договір купівлі-продажу посвідчений державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори Шепелюк Р.Ю. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2011 року здійснено поділ спільного майна подружжя, визнано за позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] право власності на частку вказаної квартири за кожним. 25 січня 2012 року позивач зареєстрував право власності на частку квартири в КП «ОМБТІ та РОН» Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 липня 2019 року визначено порядок користування квартирою [ADDRESS] , загальною площею 68,2 кв. м., житловою площею 39,0 кв. м., яким виділено [PERSON] в користування житлову кімнату\~\~№ 3 площею 17,9 кв. м., та балкон 1,7 кв. м., в квартирі [ADDRESS] , загальною площею 68,2 кв. м., житловою площею 39,0 кв. м., [PERSON] виділено в користування житлову кімнату\~\~№ 4 площею 9,4 кв. м., житлову кімнату\~\~№ 7 площею 11,7 кв. м., та балкон 1,3 кв. м., в квартирі [ADDRESS] , загальною площею 68,2 кв. м., житловою площею 39,0 кв. м.. Залишено в загальному користуванні [PERSON] та [PERSON] підсобні приміщення в квартирі [ADDRESS] : коридор, площею 12,7 кв. м.; кухня, площею 9,6 кв. м.; ванну кімнату площею 2,6 кв. м.; туалет площею 1,3 кв. м. Станом на день звернення до суду [PERSON] продовжує перешкоджати позивачу у користуванні виділеними судовим рішенням приміщеннями, змінила замки на вхідних дверях та не надає позивачу доступу до квартири. Позивач з приводу перешкоджання з боку відповідача у доступі йому до спірної квартири неодноразово звертався до правоохоронних органів, однак листом Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області від 08.12.2020 року позивачу рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.\~Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.\~На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону\~. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.\~Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.\~Власність зобов`язує. Статтею 41 Конституції України закріплений принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Частинами 1, 2 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.\~Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] , як співвласник спірної квартири [ADDRESS] має право безперешкодно користуватися об`єктом спільної часткової власності, що дає суду підстави задовольнити позовні вимоги позивача, як такі, що ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються\~у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., який суд вважає необхідним стягнути з відповідача.

Outcome: approved