Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості в розмірі 48858,49 грн. та судових витрат у розмірі 2481,00 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що 22.01.2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] \~було укладено\~договір про\~споживчий кредит\~№ 0548/37, за яким останньому було надано кредит у розмірі 53100,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення 21.01.2026 року, процентна ставка 56 %. Як вказує позивач, банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. Проте, відповідач ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених кредитним договором, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором станом на 01.12.2022 року у розмірі 48858,49 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 30.01.2023 року, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Враховуючи викладене, сторони у судове засідання не викликалися. Про дату судового засідання відповідач повідомлявся належним чином (а. с. 77). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 22.01.2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 0548/37, на підставі якого останньому було надано кредит у розмірі 53100,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення 21.01.2026 року, процентна ставка 56 % (а. с. 7 17). Всі інші умови кредитного договору, в тому числі порядок його зміни містяться в договорі (а. с. 7 17). Таким чином, підписанням даної заяви сторони дійшли згоди, що всі інші умови кредитного договору, в тому числі порядок його зміни, містяться в Договорі про споживчий кредит № 0548/37. Відповідач був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, який містить всі відомості щодо вартості кредиту, умов та строків, що підтверджується підписами останнього. З матеріалів справи, судом встановлено, що банк свої зобов`язання за кредитним договором, від 22.01.2021 року виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобов`язань ухиляється. У зв`язку із невиконанням зобов`язань за кредитним договором, від 22.01.2021 року, станом на 01.12.2022 року у відповідача утворилась заборгованість перед АТ «Ощадбанк» у розмірі 48858,49 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 22 24). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник належним чином прийняті на себе зобов`язання по договору не виконував, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір (а. с. 1), в розмірі 2481,00 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved