Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.05.2013 року між АБ «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №010/251/2К/А-13, за яким кредитор надав відповідачу кредит в розмірі 159700 грн. Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснював щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Внаслідок цього за рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 30.01.2014 року з відповідача на користь позивача була стягнута заборгованість за даним договором в сумі 168336,94 грн. Проте вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач просив стягнути з відповідача нараховані на вказану заборгованість 3 проценти річних за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року включно в сумі 25029,17 грн. та втрати від інфляції за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року включно в сумі 68472,02 грн., а загалом 93501,19 грн. Позов надійшов до суду 19.01.2023 року (зданий до установи зв`язку 26.12.2022 року). 30.01.2023 року за відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (розрахунок заборгованості; виписку по рахунку відповідача; копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 30.01.2014 року по справі №468/63/14-ц; копію кредитного договору №010/251/2К/А-13 від 21.05.2013 року; копію договору застави від 21.05.2013 року; копію меморіального ордера №53 від 21.05.2013 року; копію заяви позичальника-фізичної особи на отримання кредиту від 18.05.2013 року), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що АБ «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №010/251/2К/А-13, за яким кредитор надав відповідачу кредит в розмірі 159700 грн. Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснював щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Внаслідок цього за рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 30.01.2014 року з відповідача на користь позивача була стягнута заборгованість за даним договором в сумі 168336,94 грн. Оскільки відповідач не погасив вказану заборгованість, то станом на 23.02.2022 року включно виникла заборгованість в сумі 93501,19 грн., із яких: 25029,17 грн. - 3% річних; 68472,02 грн. - втрати від інфляції. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з постановою Верховного Суду від 20.02.2019 року по справі №372/3743/15-ц реалізація кредитором права на дострокову вимогу про повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, може реалізовуватись кредитором як шляхом пред`явлення позову до суду, так і шляхом направлення письмової вимоги боржнику, якщо договором не передбачено іншого порядку. При цьому, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року №202/4494/16-ц провадження №14-318цс18 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з цим, позов підлягає задоволенню - з відповідача на користь позивача слід стягнути нараховану йому заборгованість на підставі ст. 625 ЦК України за кредитним договором №010/251/2К/А-13 від 21.05.2013 року за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року включно в сумі 93501,19 грн., із яких: 25029,17 грн. - 3% річних; 68472,02 грн. - втрати від інфляції. Внаслідок задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подання позову відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved