Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до Підгородянської сільської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора, у якій просить в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] визнати за нею право власності на 1/4 (одну четверту) ідеальну частину земельної ділянки, площею 0,1700 га, що розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером 6125282800020010256. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що на підставі рішення сесії Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 11 квітня 2008 року №326, в порядку приватизації, 01 червня 2012 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було набуто право спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,1700 га, що розташована по [ADDRESS] (на даний час - [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером 6125282800020010256. Зазначає, що [INFO] у місті Тернополі у віці 86 років померла її мати - [PERSON] , яка за життя склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося заповіла [PERSON] . Позивачка стверджує, що належним чином прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , і є єдиним спадкоємцем на майно померлої матері за заповітом, посвідченим 03 жовтня 2003 року [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, за реєстровим №556, який не був змінений і не був скасований спадкодавцем. Вказує, що 21 червня 2022 року постановою [PERSON] , державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки, площею 0,1700 га, що розташована на території с. Драганівка Тернопільського району Тернопільської області, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером 6125282800020010256, через невизначеність розміру спадкового майна померлої у вказаному об`єкті нерухомості (через відсутність розподілу часток на вищевказану земельну ділянку). Пояснює, що між чотирма співвласниками земельної ділянки, площею 0,1700 га, що розташована на території с. Драганівка Тернопільського району Тернопільської області, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером 6125282800020010256, до смерті [PERSON] не укладалось угод щодо поділу вказаного спільного сумісного нерухомого майна, а тому при визначенні часток необхідно виходити із засад рівності часток кожного співвласника, у зв`язку з чим 1/4 частина цієї земельної ділянки повинна бути визначена як спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Окрім цього, зазначає, що право на оформлення за права власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,1700 га, що розташована на території с. Драганівка Тернопільського району Тернопільської області, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером 6125282800020010256, випливає і зі змісту Свідоцтва про право на спадщину заповітом від 14 червня 2022 року, виданого [PERSON] , державним нотаріусом Тернопільської районної державі нотаріальної контори, за реєстровим №2-292 у спадковій справі №212/2021, з якого вбачається те, що їй, як спадкоємцю за заповітом після смерті її матері [PERSON] , було оформлено право власності саме на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлям спорудами [ADDRESS] , який знаходиться на вищевказаній земельній ділянці. З огляду на викладене, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Ухвалою судді від 30.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 27.01.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Будз Т. Я. у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Підгородянської сільської ради в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника, при вирішенні спору покладаються на думку суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду зави про розгляд справи за без їхньої участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31 січня 2018 року. У вказаному свідоцтві в графі батько зазначено « [PERSON] », а у графі мати « [PERSON] ». 01 вересня 1985 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що зроблено актовий запис № 1086, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Як убачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №781626 від 01 червня 2012 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1700 га, у межах згідно з планом (у разі виникнення права спільної власності на земельну ділянку до акта додається список її співвласнику) з кадастровим номером 6125282800020010256, земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі рішення сесії Драганівської сільської ради від 11.04.2008 №326. Водночас, у списку співвласників земельної ділянки, який є додатком до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №781626, зазначено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12 травня 2021 року. Спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена Тернопільською районною державною нотаріальною конторою за №212/2021. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений Драганівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 03 жовтня 2003 року за реєстровим №556, згідно якого вона заповіла все своє майно, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося і все те на що вона за законом матиме право [PERSON] . Спадщину за заповітом після смерті матері позивачка прийняла у встановленому порядку, подавши до нотаріуса за місцем знаходження спадкового майна заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю [PERSON] , [PERSON] було відмовлено у вчиненні такої нотаріальної дії у зв`язку із неможливістю виділення (визначення) частки спадкодавця у праві власності на вказану вище земельну ділянку. Однак, позивач частково оформила свої спадкові права, оскільки отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14 червня 2022 року, а саме на 1/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] . Відповідно до довідки № 4-223 від 06.09.2022, виданої Драганівським старостинським округом Підгородянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] померла [INFO] , на день її смерті у житловому будинку у [ADDRESS] ) разом із померлою проживали та були зареєстровані наступні члени сім`ї: дочка [PERSON] , [INFO] ; онук [PERSON] , [INFO] ; правнук [PERSON] , [INFO] ; правнук [PERSON] , [INFO] ; дружина онука [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 4-224 від 06.09.2022, виданої Драганівським старостинським округом Підгородянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, в колгоспному дворі в [ADDRESS] ) станом на 15.04.1991 членами колгоспног двору були наступні члени сім`ї: [PERSON] , 1934 р. н. голова сім`ї; [PERSON] , 1960 р. н. зять; [PERSON] , 1986 р. н. онук; [PERSON] , 1989 р. н. онук. Як убачається з довідки № 4-225 від 06.09.2022, виданої Драганівським старостинським округом Підгородянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, рішенням 28 сесії восьмого скликання Підгородянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 08 липня 2022 року № 717 «Про перейменування вулиць в населених пунктах Підгородянської сільської ради» в с. Драганівка вулиця Листопадову було перейменовано на вул. Незалежності. У відповідності до довідки № 4-263 від 21.10.2022, виданої Драганівським старостинським округом Підгородянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, рішенням №18 виконавчого комітету Драганівської сільської ради народних депутатів Тернопільського району від 21 липня 1992 року «Про перейменування вулиць с. Драганівка» перейменовано [ADDRESS] . У силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом вимог ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК України при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370 ЦК України, частина друга статті 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. На підставі зібраних у справі доказів судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що спірна земельна ділянка належала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності без визначення часток. Судом не встановлено підстав для відступу від рівності часток сторін у праві спільної сумісної власності. Таким чином, суд вважає, що той факт, що за життя спадкодавці [PERSON] не оформила свою частку у праві спільної сумісної власності, зокрема, не визначила та не виділила в натурі належну їй частину спірної земельної ділянки, не впливає на можливість поновлення порушеного права позивача, як спадкоємця після смерті останньої, шляхом визнання за нею права власності на 1/4 частки спірної земельної ділянки. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, в тому числі на належну їй 1/4 частку спірної земельної ділянки. Спадщину у встановленому законом порядку прийняла позивач, шляхом подання нотаріусу у встановлений законом строк заяви. Таким чином, позивач після смерті [PERSON] успадкувала належну їй 1/4 частку спірної земельної ділянки. До того ж, позивачка частково оформила свої спадкові права, отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 червня 2022 року, а саме на 1/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] . Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку в нотаріуса позивач не може, у зв`язку з неможливістю виділення (визначення) частки спадкодавців у спільному майні. При цьому, встановлено, що позивач є власником 1/4 частки житлового будинку успадкованого нею після смерті її матері, по [ADDRESS] , який розташований на спірній земельній ділянці. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, шляхом визнання права власності за позивачкою [PERSON] на спадкове майно 1/4 частини земельної ділянки, площею 0,1700 га, з кадастровим номером 6125282800020010256, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS] після смерті [PERSON] . З урахуванням наведеного,

Outcome: approved