Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє - адвокат Поляцько О.Ю., до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка обґрунтована тим, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 224. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що сімейне життя у них із відповідачем не склалося, через різні погляди на життя та побут. Вказує, що фактично сім`я розпалася 01 серпня 2020 року, хоча деякий час вони продовжували проживати на одній житловій площі, на даний час вони проживаємо окремо навіть в різних країнах, спільне господарство не ведуть більше двох років. Вказує на те що вони перестали розуміти один одного, у відношеннях зникли повага, щирість, любов, підтримка та позивач втратила бажання бути поруч та проживати однією сім`єю з відповідачем. З огляду на викладене, просить суд ухвалити рішення, яким шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 224, 10 червня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Поляцько А.Ю., повідомлені належним чином про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явились, до суду надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, а також не заперечували про розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надання відзиву на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, відповідача повідомляли про розгляд справи, шляхом повідомлення за телефоном, а також останній повідомлявся в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. В телефонній розмові повідомив про те, що ніяких заяв до суду надавати не буде, та зовсім просив його не турбувати. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. З огляду на викладене, оскільки відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України. Ухвалою суду від 01 березня 2023 року судом прийнято рішення щодо розгляду справи в заочному порядку. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 10 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 224, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції від 12 вересня 2006 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції від 13 жовтня 2010 року. Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують, сімейні відносини припинені, спільного господарства не ведуть. Сторони втратили повагу один до одного, спільне життя в подальшому та збереження сім`ї є недоцільним, сімейні відносини припинені, примирення між ними не відбулося. Спору про розподіл майна подружжя не має. Спору з приводу місця проживання дітей не мають. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі ст. 104 ч. 2 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В своїх позовних вимогах позивачка просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». З огляду на це, суд вважає за необхідне залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON] та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 992 гривень 40 копійок, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992 гривень 40 копійок.

Outcome: approved