Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 20 травня 2022 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до [PERSON] в якій позивач просив суд стягнути з відповідача на їх користь в розмірі 68\~804 грн, за договором № 1144201106051 оренди майна з правом викупу від 06 листопада 2020 року з яких: сума прострочених платежів 23\~268 грн, сума пені за простроченні орендні платежі 11\~634 грн., штраф за розірвання договору ( 50 % вартості об`єкта оренди) 11\~634 грн. вартість об`єкта оренди 23\~268 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» зареєстроване як юридична особа та здійснює господарську діяльність, пов`язану з роздрібною торгівлею побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах, надання в оренду інших машин, устаткування та товарів. Наказом директора ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» затверджено Правила надання майна в оренду, які розміщені на офіційному веб-сайті товариства\~https://domcomfort.ua/about_us/pravila/. 06 листопада 2020 року між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» як орендодавцем та [PERSON] як орендарем в режимі онлайн було укладено договір оренди майна з правом викупу №1144201106051 (далі договір) шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання умов, у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» передало [PERSON] у строкове платне володіння та користування майно, визначене у п.2 договору як об`єкт оренди: майно із групи Телевізор LCD tv46-52 «Xiomi Mi TV UND 4S 50» вартістю 23 268 грн. строком на 24 місяці зі сплатою орендарем щомісячного платежу у розмірі 11\~939 грн., з наступним переходом права власності на об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених договором та Правилами надання в оренду, які розміщені на офіційному веб-сайті товариства. Порядок сплати оренди, строки сторони обумовили у п.3 договору. Свої зобов`язання за Договором ТОВ «Будинок Комфорту» виконав у повному обсязі, відповідно до умов Договору надав орендареві у строкове платне володіння та користування майно об`єкт оренди, шляхом направлення орендарю об`єкта оренди оператором поштового зв`язку «Нова пошта». Орендар свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, та не вносить орендні платежі визначені п.3 Договору та розділу 5 Правил, в наслідок чого у орендаря утворилась заборгованість по сплаті орендних платежів, що складає 23 268 грн. Відповідно до п.6.4.6 Правил, у разі припинення Договору оренди майна з правом викупу, в тому числі і в разі одностороннього його розірвання за ініціативи орендодавця, орендар зобов`язаний негайно повернути орендодавцю об`єкт оренди у стані, у якому він був одержаний з урахуванням нормального зносу. Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення, а також штраф у розмірі, визначеному п.8.5 даних правил. Згідно п.8.5 Правил у разі нездійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення Договору, орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей Договір, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до факту дати такого розірвання. У такому разі орендар зобов`язується сплатити вже нараховану орендну плату, та додатково сплатити штраф у розмірі 50% від вартості об`єкта оренди та викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною у Договорі за вирахуванням сум вже внесених на момент припинення Договору, або повернути об`єкт оренди. 13 січня 2022 позивач скористався правом, наданим п.6.4.6 та 8.5 Правил надіславши на адресу відповідача повідомлення про припинення договору з 28 січня 2022 та необхідність сплатити загальну вартість оренди. Відповідно до п.8.4 Правил за прострочення орендних платежів орендар зобов`язується сплатити на користь орендодавця штраф у розмірі 75 грн. за кожен факт прострочення оплати орендних платежів, а також пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, але не більше 50% від загальної суми оренди за цим договором. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином не виконав умови Договору оренди майна з правом викупу, об`єкт оренди не повернув утворилась заборгованість, розмір якої з урахуванням санкцій визначених договором складає: 68\~804 грн з яких: сума прострочених платежів 23\~268 грн, сума пені за простроченні орендні платежі 11\~634 грн., штраф за розірвання договору ( 50 % вартості об`єкта оренди) 11\~634 грн. вартість об`єкта оренди 23\~268 грн. та судові витрати по справі, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також просить стягнути судові витрати по справі (а.с.1-5). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 20 травня 2022 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с. 35). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.36,42,44). До суду 30 листопада 2022 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.49). Ухвалою судді від 01 грудня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.50-52). 23 січня та 27 лютого 2023 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час повідомлений належним чином, причин не явки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом 06 листопада 2020 між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] укладено договір оренди майна з правом викупу №1144201106051, за умовами якого позивач зобов`язався передати у строкове платне володіння та користування майно, а саме: майно із групи Телевізор LCD tv46-52 «Xiomi Mi TV UND 4S 50» вартістю 23 268 грн., з наступним переходом права власності відповідачу, а остання зобов`язувалася прийняти у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, та сплачувати орендну плату. Відповідно до пункту 3 Договору передача об`єкта оренди Орендодавцем та приймання його Орендарем у користування здійснюється протягом 10 робочих днів з дати укладення договору за товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта» або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі та отримання об`єкта оренди у користування. Сплата орендної плати у розмірі 1 939 грн. здійснюється орендарем до 6-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди, який становить 12 місяців, де днем внесення останнього платежу є 06 листопада 2021. ТОВ «Будинок Комфорту» свої зобов`язання виконав, вказане майно передав у тимчасове користування відповідачу, що підтверджується Експрес-накладною (транспортною накладною) №1144201106051 від 06 листопада 2020 року. Однак відповідач, всупереч умовам договору оренди, свої зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого орендна плата не сплачувалася. Відповідно до п.5 Договору за прострочення орендних платежів Орендар зобов`язується сплатити на користь Орендодавця штраф у сумі 75грн. за кожен факт прострочення оплати орендних платежів, а також пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за цим Договором. Відповідно до п.8.5. Правил надання майна у оренду у разі не здійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору оренди майна з правом викупу, орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір оренди майна з правом викупу, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до фактичної дати такого розірвання. У такому разі орендар зобов`язаний сплатити вже нараховану орендну плату, додатково сплатити штраф у розмірі 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів за договором оренди майна з правом викупу, та викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною у договорі оренди майна з правом викупу за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення договору оренди майна з правом викупу орендних платежів, або повернути об`єкт оренди. Внаслідок невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за договором утворилася заборгованість перед Орендарем по сплаті орендних платежів, що складає 23 268 грн. 13 січня 2022 позивач скористався правом, наданим п.6.4.6 та 8.5 Правил надіславши на адресу відповідача повідомлення про припинення договору з 28 січня 2022 року та необхідність сплатити загальну вартість оренди та повернення об`єкту оренди. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, загальна сума заборгованості за Договором № 1144201106051 оренди майна з правом викупу від 06 листопада 2020 року становить 68\~804 грн, з яких: сума прострочених платежів 23\~268 грн, сума пені за простроченні орендні платежі 11\~634 грн., штраф за розірвання договору ( 50 % вартості об`єкта оренди) 11\~634 грн. вартість об`єкта оренди 23\~268 грн. та судові витрати по справі. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. За змістом статей 12, 16, 20, 43 ЦК України особа здійснює свої цивільні права, в тому числі право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, на власний розсуд. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII\~\~(далі - Закон №675-VIII) визначено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; Як передбачено ч. 3 ст. 11 Закону №675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11\~\~Закону №675-VIII пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Із положень ч. 6 ст. 11 Закону №675-VIII слідує, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаний в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. За змістом ч. 11 ст. 11 Закону №675-VIII покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено. В силу ч. 12 ст. 11 Закону №675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ч. 13 ст. 11 Закону №675-VIII електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором. Із положень ст. 759 ЦК України слідує, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками договір найму-продажу є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої наймач (орендар) передає покупцю товар у користування за плату з правом його викупу та набуває право вимоги оплати товару з розстроченням платежу, а покупець несе зобов`язання прийняти та оплатити товар. Такий договір є змішаним договором, оскільки він містить елементи купівлі-продажу та майнового найму. Договір найму-продажу між фізичною та юридичною особою має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти договір найму-продажу в електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Статтею 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою статті 764 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 536 ЦК України визначено за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплатити проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Згідно із частин першої, третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі сплати орендних та авансових платежів. Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість по сплаті орендних платежів, про що свідчить наданий позивачем розрахунок. Згідно з розрахунком заборгованості за договором оренди майна з правом викупу станом на 28 січня 2022 борг відповідача становить 69\~804 грн., із яких: 23\~268 грн. - вартість об`єкту оренди; 11\~634 грн. штраф (п.6.4.6, 8.4, 8.5 Правил); 11\~634 грн. пеня; 23\~268 грн. орендна плата (п. 8.5 Правил). Відповідно до положень ч.1 ст. 526, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи, що відповідачем не виконано умови укладеного між сторонами договору, допущено прострочення зі сплати орендних платежів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за орендними платежами в розмірі 23 268 грн. Щодо стягнення вартості викупу майна суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором. Оскільки, відповідно до Договору орендні платежі є вартістю об`єкта оренди, вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача 23 268 грн. суми вартості об`єкта оренди задоволенню не підлягає, оскільки вартість об`єкта оренди вже стягнута та становить суму прострочених орендних платежів, з врахуванням сплачених внесків. В іншому випадку відбудеться подвійна оплата вартості товару за комбінованим договором найму-продажу. Щодо стягнення штрафу у розмірі 11 634 грн. та пені у розмірі 11 634 грн., то суд зазначає таке. Умовами вказаного договору оренди від 06 листопада 2020 року, крім штрафу (п.п. 8.4, 8.5) за порушення строків платежів, передбачена сплата неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення (п.6.4.6). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф є одним із видів цивільно-правової відповідальності - неустойки, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15, та Верховного Суду, викладеній у постанові від 25 липня 2018 року у справі №2-2171/11. ТОВ «Будинок Комфорту» надало суду докази про порушення відповідачем умов договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення орендної плати. У той же час за це порушення позивачем нараховано і штраф, і пеню, що, відповідно до вказаного вище, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку у виді штрафу у розмірі 11\~634 грн. та відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення пені у розмірі 11 634грн. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача 34\~902 грн., з яких: 23 268 грн. заборгованість по орендних платежів та 11 634 грн. штраф. Дана сума заборгованості визначена на підставі наданих позивачем доказів, які відповідачем не спростовано. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1\~240,5 грн. (34 902 грн. х 2 481 грн. : 69 804 грн. = 1\~240,5 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: partial