Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

22.06.2021 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] та [PERSON] , у якому з урахуванням заяви про зміну предмету позовних вимог від 21.09.2021, просить суд: - визнати за АТ «Райффайзен Банк» право пріоритету іпотекодержателя нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: [ADDRESS] , що є предметом іпотечного договору від 04.04.2007 на задоволення забезпечених іпотекою вимог відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб з моменту державної реєстрації іпотеки, тобто з 04.04.2007; - визнати за АТ «Райффайзен Банк» обтяження речових прав на нерухоме майно у вигляді іпотеки та заборони відчуження на нерухоме майно - квартири за адресою: [ADDRESS] , що є предметом іпотечного договору від 04.04.2007; - визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради Карпухіної Л. В. від 19.05.2021 № 58227076 про відмову у держаній реєстрації прав та їх обтяжень; - визначити порядок виконання рішення, встановивши, що рішення про визнання протиправним, скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити реєстраційні дії виконується шляхом: - внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію обтяження іпотекою нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: [ADDRESS] , що є предметом іпотечного договору від 04.04.2007; - внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про заборону відчуження нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: [ADDRESS] , що є предметом іпотечного договору від 04.04.2007; - внесення державним реєстратором записів в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію обтяження іпотекою нерухомого майна, державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна, обтяженого іпотекою здійснювати відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постанови Кабінетну міністрів України від 25.12.2015 № 1127 «Про \~державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В обґрунтування своїх вимог Банк зазначає про порушення його права пріоритету іпотекодержателя нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: [ADDRESS] , внаслідок ухвалення судового рішення, яким іпотечний договір визнано недійсним, скасовано заборону відчуження вказаного нерухомого майна, вилучено з реєстру запис про заборону відчуження та запис про іпотеку, та яке скасовано судом апеляційної інстанції, проте державним реєстратором безпідставно відмовлено йому у державній реєстрації прав та їх обтяжень на зазначене майно. Не погоджуючись\~з позовними\~вимогами відповідач державний реєстратор\~прав на\~нерухоме майно [PERSON] подала до суду відзив на позов, у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав. 19.05.2021\~представником АТ\~«Райффайзен Банк\~Аваль» було\~подано заяву\~про державну\~реєстрацію обтяження\~у вигляді\~іпотеки на\~об`єкт нерухомого\~майна,\~а саме:\~квартиру [ADDRESS] \~на підставі\~іпотечного договору\~№ 480,\~посвідченого 04.04.2007\~приватним нотаріусом\~Одеського міського\~нотаріального округу\~Сімонова О.Ю.\~та постанови\~Апеляційного суду\~Одеської області\~від 05.07.2018\~у справі\~№\~2/1522/11130/11.Згідно поданої заяви іпотекодержателям є АТ\~«Райффайзен Банк Аваль», а іпотекодавцем [PERSON] . Під час розгляду заяви державним реєстратором було виявлено, що згідно з відомостей Державного реєстру прав квартира [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] з 14.12.2011 на підставі договору купівлі-продажу №\~1556 від 08.12.2011, що відповідно до п. 7 ч.\~1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» стало підставою для відмови відповідачем у державній реєстрації прав та їх обтяжень. У відповіді на відзив представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» посилається на порушення відповідачем порядку проведення реєстраційних дій та на дійсність іпотеки з моменту внесення первинного запису до Державного реєстру іпотек, просить суд задовольнити вимоги Банку. 21.10.2021 задоволено заяву позивача та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] 24.01.2022 та 31.08.2022 від представника третьої особи [PERSON] \~адвоката Бессараби\~П.А.до суду надійшли письмові пояснення, у яких адвокат зазначає, що 08.12.2011 [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , тому державна реєстрація обтяжень цього майна щодо попереднього її власника (іпотекодавця) [PERSON] є порушенням вимог п.\~7 ч.\~1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що свідчить про правомірність оспорюваних дій державного реєстратора. 22.11.2022 від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності у зв`язку з її вимушеним перебуванням за межами території України через військові дії на території України. 20.12.2022 від позивача та представника третьої особи [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. У судове засідання, призначене на 02.03.2023 учасники справи не з`явилися. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 03.04.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] укладено кредитний договір №\~014/0027/74/72679 про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом 247 147 доларів США зі строком дії до 03.04.2027, зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 13,25 %. 04.04.2007 у забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором [PERSON] уклав з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є - ПАТ\~«Райффайзен Банк Аваль») договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю., зареєстрований в реєстрі за №\~1077. Предметом іпотеки за вказаним договором іпотеки є квартира під [ADDRESS] . Одночасно, у зв`язку із посвідченням Іпотечного Договору приватним нотаріусом було накладено заборону відчуження зазначеної в Іпотечному договорі квартири, яка належить [PERSON] до припинення чи розірвання договору іпотеки. Реєстраційний запис про заборону на нерухоме майно внесено в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним № 11962953, що підтверджуємо витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 11962953 від 04.04.2007 та витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек № 11962819 від 04.04.2007. 17.10.2011 заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №\~2/1522/11130/11 позов про визнання майна таким, що є спільною сумісною власністю та визнання договору недійсним задоволено. Визнано квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] . Визнано недійсним договір іпотеки від 04.04.2007, укладений між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ\~«Райффайзен Банк Аваль»), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 1077, відповідно до якого в іпотеку було передано квартиру [ADDRESS] . Скасовано заборону відчуження нерухомого майна у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і належить на праві приватної власності [PERSON] , накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою Ольгою Юріївною, реєстровий № 1077. Вилучено з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про заборону відчуження квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і належить на праві приватної власності [PERSON] , накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою Ольгою Юріївною, реєстровий № 1077; реєстраційний № 4755095, контрольна сума Г14Е454543. Вилучено з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку, внесений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою Ольгою Юріївною реєстраційний №\~4755007, контрольна сума ЕВ4ДА7В42Е. Під час скасування заборони відчуження квартири, на підставі договору купівлі-продажу №\~1556 від 08.12.2011, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Штогріною О.І., власником квартири розташованої за адресою : [ADDRESS] стала [PERSON] . Водночас судом встановлено, що 05.07.2018 постановою Апеляційного суду Одеської області задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Райффазен Банк Аваль», заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2011 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сімонової\~О.Ю. про визнання майна таким, що є спільною сумісною власністю та визнання договору недійсним - відмовлено. Також судом встановлено, що 19.07.2021 рішенням Приморського суду м. Одеси у справі №\~522/18913/20 відмовлено АТ «Райффайзен Банк Аваль» у задоволенні позову до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про захист порушеного права шляхом визнання права іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором №\~014/0027/74/72679 від 03.04.2007 у порядку ст. 23 Закону України «Про іпотеку». Постановою Одеського апеляційного суду від 26.04.2022 рішення суду першої інстанції змінено в мотивувальній частині та викладено її в редакції постанови суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення залишено без змін. Зокрема, суд апеляційної інстанції зазначив, що [PERSON] є добросовісним набувачем квартири [ADDRESS] , який більше 10 років відкрито та добросовісно володіє цим майном. 19.05.2021 представником АТ «Райффайзен Банк Аваль» Могою В.Ю., який діє на підставі довіреності № 226, виданої 06.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рязанцевою Т.Б., було подано заяву про державну реєстрацію обтяження у вигляді іпотеки на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру за адресою [ADDRESS] на підставі іпотечного договору від 04.04.2007, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. за № 480, та постанови Апеляційного суду Одеської області від 05.07.2018 у справі №\~2/1522/11130/11. Згідно поданої заяви іпотекодержателям є юридична особа АТ «Райффайзен Банк Аваль», а іпотекодавцем фізична особа [PERSON] 19.05.2021 державним реєстратором прав на нерухоме майно Юридичного Департаменту Одеської міської ради Карпухіною Л.В. прийнято рішення №\~58227076 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень з посиланнями на п. 7 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно якого підставою для відмови в державній реєстрації прав є подача заяви про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем, оскільки новим правонабувачем квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже,\~стаття 15 ЦК України\~визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.\~\~ Статтею 16 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №\~523/9076/16-ц). Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на неправомірність дій відповідача державного реєстратора в частині відмови у державній реєстрації обтяження вищевказаної квартири на користь Банку, оскільки договір іпотеки є діючим і саме Банк є іпотекодержателем цього майна. Разом з тим, Велика Палата Верхового Суду неодноразово зазначала про те, що належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано (зокрема, постанови від 12.02.2020 у справі № 820/4524/18, від 12.02.2020 у справі № 2140/1950/18 та від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16). Позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи, як співвідповідача не заявляв. Разом з тим, на переконання суду, позивачем заявлені вимоги до неналежного відповідача, оскільки державний реєстратор прав на нерухоме майно [PERSON] не є тією особою, яка має відповідати за даним позовом. Позовні вимоги Банку фактично зводяться до наявності у нього права іпотеки на квартиру, яка на час розгляду справи належить на праві власності третій особі без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . За таких обставин, враховуючи пред`явлення позову до неналежного відповідача, правові підстави для задоволення даного позову відсутні.

Outcome: dismissed