Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

12.08.2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати шлюб, який зареєстрований 22.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 994, та визначити місце проживання малолітньої дитини разом з батьком. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, виявилось що у них різні погляди на життя, шлюб та сім`ю, моральні та духовні цінності, ведення спільного господарства. Стосунки між ними почали поступово погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, втрати почуття любові один до одного. Більше року подружжя разом не проживає, господарство спільно не ведуть, справами один одного не цікавляться. Також позивач вказує, що їх спільний син проживає разом з ним, окремо від матері, дружина участі у його вихованні не бере, а тому просить визначити місце проживання малолітнього сина разом з ним. 18.08.2022 року ухвалою судді по справі відкрито провадження та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, зобов`язано орган піки та піклування надати суду висновок щодо розв`язання спору за позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини. 14.09.2022 року до суду надійшла заява позивача в якій він підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та просив суд не надавати строк для примирення, справу просив розглядати за його відсутності. 14.09.2022 року до суду надійшла заява відповідача, відповідно до якої позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі, як в частині про розірвання шлюбу з позивачем, так і в частині визначення місця проживання їх спільної дитини, та не заперечувала проти їх задоволення. Додатково зазначила що більше року вони як подружжя мешкають окремо та не ведуть спільне господарство. Батько має психологічний зв`язок з дитиною. Займається його вихованням та розвитком, спроможний фінансово забезпечити дитину. В заяві просила проводити розгляд справи у її відсутність. 05.01.2023 року до суду надійшло клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, в якому просили проводити розгляд справи за відсутності їх представника, взявши до уваги найвищі інтереси дитини. Також на виконання ухвали службою було долучено лист. Ухвалою суду від 21.02.2023 року у зв`язку з відсутністю предмету спору закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] третя\~особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~ Служба\~у справах\~дітей Таїровської\~селищної ради\~Одеського району\~Одеської області в частині визначення місця проживання малолітньої дитини. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, 22 липня 2015 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 994. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . [INFO] в подружжя народився син, [PERSON] . Впродовж року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Як обоє зазначають в письмових заявах, шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст.112 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу може бути постановлено, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. За змістом ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи, зважаючи на взаємну згоду сторін на розірвання шлюбу та те, що збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам, а також те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved