Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] через представника-адвоката Суслова В.Ю. звернулась до суду у березні 2020 р. з позовом до [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова С.Д., Харківської міської ради про скасування державної реєстрації речових прав [PERSON] на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] , що здійснена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим С.Д. 07.10.2019, номер запису про право власності : 33612755, визнання недійсним договору купівлі-продажу зазначеного будинку [PERSON] на користь [PERSON] , посвідченого 12.02.2020 р.приватним нотаріусом ХМНО Клопотовим С.Д., визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з тим, що таке право не визнається іншими особами . Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 1983 р. вона зареєстрована в будинку, в якому все життя проживали її бабуся, батьки, які на теперішній час померли. У липні 2019 р. позивач звернулась до Новобаварського відділу поліції м.Харкова із заявою про те, що [PERSON] шахрайським шляхом заволодів документами на будинок позивача, проте розгляд матеріалів було припинено, після чого [PERSON] виїхала до Польщі на роботи за укладеним контактом. У будинку залишила проживати знайомого, який повідомив представника [PERSON] про те, що співробітники енергозбуту навідалися для заміни електричного лічильника та повідомили про реєстрацію будинку позивача за невідомими громадянами. Ці обставини були підтверджені інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.2020 р., з якої також вбачається, що право власності зареєстровано нотаріусом на підставі технічного паспорту за [PERSON] - співмешканки гр. [PERSON] , яка в подальшому продала будинок дочці [PERSON] . З приводу вчинення кримінального правопорушення, незаконного заволодіння чужим будинком , вилученням документів на будинок представник позивача подав заяву по поліції та звернувся до суду з позовом ( а.с. 76-78). З урахуванням уточнень позовних вимог [PERSON] просила визнати незаконним рішення приватного нотаріуса Клопотова С.Д.про державну реєстрацію 07.10.2019 р. речових прав за [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] та скасувати її, скасувати державну реєстрацію речових прав на житловий будинок за [PERSON] , яка здійснена 12.02.2020 р. приватним нотаріусом Клопотовим С.Д., визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, витребувати у [PERSON] житловий будинок ( т. 2 а.с. 11-13). Відповідач [PERSON] , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов С.Д.в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно,належним чином, про причини неявки суд не сповістили, своїм правом на подання відзиву або заперечень не позов не скористалися. Представником [PERSON] - адвокатом Моісеєнко О.О. подано відзив на позов, в якому, заперечуючи проти позову, зазначено, що позивач та /або інші члени її родини ніколи не були власником спірного житлового будинку, не доведено [PERSON] речового права, на захист якого подано позов. У визначений законом спосіб [PERSON] 12.02.2020 р. уклала договір купівлі-продажу і стала власником нерухомого майна, що зареєстровано у Державному реєстрі речових прав , є добросовісним набувачем. Спірний будинок з власності позивача не вибував та не може бути витребуваний згідно за ст. 388 ЦК України(а.с.167-170, т. 2 а.с. 46-52). Від відповідача Харківської міської ради отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову, стверджуючи, що згідно з інформаційною довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 16.08.2019 № 1066685, станом на 31.12.2012 р. реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] не проводилась. Позивач не заявляє вимоги про визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , отже не конкретизовано спосіб захисту права і не зазначено, які саме права та інтереси [PERSON] порушено, не надано доказів про протиправність державної реєстрації права власності та нікчемності договору відчуження будинку ( а.с. 106-118). За клопотанням представника позивача, ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 17.06.2020 р. витребувано: у приватного нотаріуса ХМНО Клопотова С.Д. копії документів з електронного реєстру речових прав, на підставі яких відкрито розділ та проведено державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна ( реєстровий номер 1933942463101)-житлового будинку «А-1» по [ADDRESS] за [PERSON] ; у КП «Харківське бюро технічної інвентаризації» копія інвентаризаційної справи на спірний будинок; у Департаменту реєстрації Харківської міської ради інформацію про зареєстрованих осіб в будинку за період з 1950 р. по теперішній час; у приватного нотаріуса ХМНО Сипачової І.М. копію довіреності, посвідченої у 2018-2019 р.р. від імені [PERSON] на користь [PERSON] ; зНовобаварського відділу поліції ГУНП в Харківській області копію матеріалу щодо розгляду звернення [PERSON] та інформацію про результати розслідування кримінального провадження за заявою [PERSON] про заволодіння шахрайським шляхом будинком. Витребувано також ухвалами суду від 18.12.2020 р., 12.10.2021 р. з КП «Жилкомсервіс» інформація про зареєстрованих у будинку осіб в період з 1950 р., з ПАТ «Харківенергозбут» та АТ «Харківобленерго» дані про підключення будинку до мереж електропостачання у 2019 р. ( а.с. 178-180, т. 2 а.с. 35-36, 129-130). У задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі ухвалою суду від 18.12.2020 р. відмовлено ( т. 2 а.с. 33-34). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 18.03.2020 р. частково задоволена заява представника позивача про забезпечення позову, заборонено відчуження житлового будинку [ADDRESS] , заборонено [PERSON] , [PERSON] вчиняти будь-які дії щодо знесення, реконструкції житлового будинку . Постановою Харківського апеляційного суду від 21.07.2020 р. ухвала Жовтневого районного суду м.Харкова в частині вчинення дій щодо реконструкції житлового будинку [ADDRESS] , який належить [PERSON] на праві приватної власності скасована, в іншій частині ухвала суду залишена без змін ( а.с. 86-87). Суд, вислухавши вступне слово і пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. Згідно довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 19.08.2019 р. реєстрація права власності житлового будинку ( літ. «А-1» з прибудовами), 1917 р. будівництва, з господарськими будівлями 1956 р.-2017 р. будівництва по [ADDRESS] , пл. земельної ділянки 593 кв.м., станом на 31.12.2012 р. , КП «Харківське міськБТІ» не проводилась ( а.с.7-1,47). За відомостями Департаменту реєстрації Харківської міської ради [PERSON] , 1966 р. н.,зареєстрована по [ADDRESS] з 02.06.1983 р. Як вбачається з картотеки з питань реєстрації фізичних осіб ( форма А), в будинку проживає та зареєстрована дочка позивача [PERSON] , 1998 р. н. по досягненню шістнадцятирічного віку, тобто з 19.02.2014 р.( а.с. 15-16,18,194-197). З матеріалів справи вбачається, що за адресою [ADDRESS] , 18.03.2009 р. укладено договір про користування електричною енергією між АТ «Харківобленерго» з [PERSON] , який дів до 27.02.2020 р. На ім`я [PERSON] з 01.01.2019 ( з моменту передачі даних побутових споживачів від попереднього постачальника) відкрито особовий рахунок № [NUMBER] в ПрАТ «Харківенергозбут» ( т. 2 а.с. 42,55-56). [PERSON] зверталась у 2018 р. до приватного нотаріуса ХМНО Сипачової І.М. щодо оформлення спадкових прав на житловий будинок [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , але нею не подані нотаріусу документи, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно(а.с. 13). 21.07.2019 р. [PERSON] подала до Новобаварського відділу поліції ГУНП в Харківській області заяву про заволодіння [PERSON] ( сусід по будинку) шахрайським шляхом її документами на будинок, а саме домовою книгою, технічним паспортом БТІ тощо, які надані були йому для оформлення спадщини, та перешкоджає потрапити їй до будинку, вселив сторонніх осіб. За поясненнями [PERSON] він мав довіреність від [PERSON] про подання запитів та збирання документів на її ім`я для реєстрації власності будинку, який намагався в подальшому купити , але потім [PERSON] відмовилась продавати будинок, не виплатила затрачені на оформлення будівлі кошти, тому він не повертає документи.Зазначені обставини підтверджені довідкою ВКП Новобаварського відділу поліції від 16.08.2019 про результати розгляду звернення.Крім того, 04.03.2020 р.про незаконне заволодіння будинком [ADDRESS] подана і зареєстрована заява представника позивача про кримінальне правопорушення за № 3544, матеріалами щодо розгляду звернення [PERSON] ЖЄО № 13180 (а.с. 6, 23). Відповідно до інформації, що міститься в інвентаризаційної справи КП «Харківське міськБТІ» на житловий будинок [ADDRESS] , що ведеться з 1962 р., власником є [PERSON] , але відповідні документи у справі відсутні, складання плану замовлялось [PERSON] -бабусею позивача, якій за актами оцінки належить будинок, проте документи не були оформлені.Існувало на житловий будинок також інвентаризаційна справа до 1962 р. В подальшому складались акти технічного обстеження по заяві [PERSON] ( проживала в кв. [ADDRESS] за даною адресою- буд. «Б-1») у 1969 р., 1981 р. Згідно акту обстеження домоволодіння після померлої [PERSON] , яка померла у 1953 р., не оформлені. Рішенням Харківського міського виконкому від 27.06.1980 р. будинок підлягав зносу. У 2007 р. , 2011 р. право власності на будинок намагалась оформити мати позивача- [PERSON] , яка проживала в будинку. Гр. [PERSON] за довіреністю [PERSON] від 14.08.2018 р. № 645 здійснив замовлення на інвентаризацію, складання технічного паспорта і підготовки довідки на запит нотаріуса. Довіреність [PERSON] видана з питання оформлення спадкових прав [PERSON] після померлої [INFO] [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] ( батьків позивача). Також в матеріалах справи міститься довіреність від імені [PERSON] від 27.09.2018 р., якою вона уповноважувала [PERSON] зареєструвати земельну ділянку по [ADDRESS] , з отриманням витягу з Державного земельного кадастру і продати житловий будинок. У відповіді на запит суду приватний нотаріус Сипачова І.М. підтвердила, що [PERSON] на ім`я [PERSON] надавалось декілька довіреностей різного характеру, які були нею ж скасовані у січні 2019 р. ( а.с. 186). Таким чином, судом встановлено, що спірним будинком володіли і користувались [PERSON] , потім бабуся [PERSON] - [PERSON] ( померла у 1965 р.), батьки позивача [PERSON] , [PERSON] (померли у 1976 р., 2014 р. відповідно) та з часу народження [PERSON] та її сім`я. Скористувавшись відсутністю [PERSON] , яка працювала у Польщі за контрактом, у 28.08. 2019 р. [PERSON] у ТОВ «Лімінгтон» замовила довідку та технічний паспорт на буд. [ADDRESS] ( рік будівництва зазначено 1964) . З цим документом, а також із заявою про державну реєстрацію права власності на своє ім`я на будинок, до якого вона ніякого відношення зовсім не мала , відповідач звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Клопотова С.Д.( а.с. 215-225). В той же час, [PERSON] для оформлення свого права власності отримана технічний паспорт на свій будинок у ТОВ «Укртехінвент КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради 16.08.2019 р. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.2020 р. державним реєстратором - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовим С.Д. 07.10.2019 р. , на підставі довідки серії та номеру 88031, виданої 03.09.2019 ТОВ «Лімінгтон», технічного паспорту серії та номер 88031, виданого 28.08.2019 ТОВ «Лімінгтон», прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер : 49102419 від 10.10.2019, про державну реєстрацію за [PERSON] права власності № 33612755 на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 4-5). Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації ( частина перша статті 182 ЦК України). Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» установлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. У постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права. У [PERSON] відсутні будь-які правовстановлюючі документи на підтвердження набуття нею права власності на житловий будинок [ADDRESS] , на підставі яких могла бути вчинена державна реєстрація такого права. Отже, суд з огляду на вимоги статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у якій визначений вичерпний перелік документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, дійшов висновку про те, що технічний паспорт на будинок не входить до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких може бути проведена державна реєстрація права власності, а тому державна реєстрація права власності на спірний житловий будинок проведена всупереч вимогам чинного законодавства, про що приватному нотаріусу ХМНО Клопотову С.Д.було достеменно відомо.Проте державний реєстратор- приватний нотаріус незаконно зареєстрував право власності на будинок за відповідачем [PERSON] . Встановивши відсутність у державного реєстратора підстав для реєстрації права власності на будинок за [PERSON] у зв`язку з ненаданням реєстратору документів, передбачених частиною другою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, суд задовольняє позовні вимоги в частині визнання незаконним рішення приватного нотаріуса Клопотова С.Д. про державну реєстрацію 07.10.2019 р. права власності за [PERSON] на нерухоме майно- житловий будинок [ADDRESS] та скасування реєстраційної дії. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції. На підставі пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. В абзаці третьому частини третьої статті 26 Закону № 1952-IV (у редакції, чинній на час ухвалення судового рішення), зокрема, встановлювалося, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. Позивачем пред`явлено вимоги про визнання за нею права власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла у 2014 р. З огляду на те, що за спадкодавцем не зареєстровано право власності, як і за спадкодавцями [PERSON] , поданих позивачем суду документів недостатньо для визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] та потрібен час для їх належного оформлення, а наявність державного реєстрації права за [PERSON] порушує її права на ці дії суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги в цій частині, надати [PERSON] право на реєстрацію на своє ім`я спірного житлового будинку. На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.02.2020 р. приватним нотаріусом ХМНО Клопотовим С.Д. за реєстровим № 103, [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла у власність житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] на земельній ділянці пл. 0,0583 га, кадастровий номер-6310137900:01:010:0039. Про відсутність правовстановлюючих документів на будинок у [PERSON] свідчить п. 1.2 договору, в якому зазначено, що «будинок належить продавцю на праві приватної власності, Державну реєстрацію права власності проведено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.10.2019 р. державним реєстратором Клопотовим С.Д. без видачі документів, що посвідчує таке право» ( т. 2 а.с. 64-69). За заявою [PERSON] адміністратором ЦНАП Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 14.02.2020 р. позивач [PERSON] і її дочка , [PERSON] зняти з реєстрації місця проживання ( т. 2 а.с.139-144). Згідно з інформаційної довідка з Реєстру територіальної громади м. Харкова[PERSON] зареєстрована в будинку 18.02.2020 р. ( а.с. 193). Що стосується вимог [PERSON] про витребування майна з незаконного володіння [PERSON] оскільки спірний об`єкт нерухомого майна вибув з володіння позивача не з її волі та в подальшому на підставі незаконного правочину був набутий відповідачем без відповідної правової підстави, суд вважає їх передчасними. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України). Віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючогоневласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом . Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, тобто [PERSON] . Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника . Таким чином, після оформлення згідно з вимогами закону право власності на житловий будинок [ADDRESS] ,вона не позбавлена права подати позов про витребування свого майна з чужого незаконного володіння. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру позовних вимог( а.с. 1,68, 84,185). На підставі викладеного і

Outcome: partial