Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] та просив стягнути заборгованість за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/2560/82/831684 від 24 лютого 2020 року в сумі 152225,29 грн. та судові витрати у розмірі 2481,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 лютого 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено заяву про відкриття кредитного рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № №010/2560/82/831684, за яким кредитор надав позичальнику кредит в межах поточного ліміту у розмірі 118000,00 грн. та максимального ліміту 500 000,00 грн. строком на 48 місяців під 48,0 % річних, а позичальник зобов`ячався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Позивач виконав свої зобов`язання надавши відповіду кредитні кошти на поточний рахунок клієнта. Проте, відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання та станом на 18 жовтня 2022 року заборгованість відповідача перед позивачем за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № №010/2560/82/831684 від 24 лютого 2020 року складає 152225,29 грн., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі - 139461,00 грн., заборгованість за недозволеним овердрафтом у розмірі - 12764,29 грн., в тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску - 20282, 15 грн (п. 3.2 кредитного договору). На підставі викладеного просить задовольнити позов. Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 10 січня 2023 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду. Ухвалою суду від 11 січня 2023 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками на адресу його реєстрації. На адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, який направлявся відповідачу. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 червня 2019 року відповідач звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль» і підписав заяву про акцепт Публічної пропозиції/Угоди № CMDPI-479770. Як вбачається зі змісту вказаної заяви, відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ "Райффайзен Банк Аваль" про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ "Райффайзен Банк Аваль", що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловив повну та безумовну згоду з її умовами. 24 лютого 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено заяву про відкриття кредитного рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/2560/82/831684, за яким кредитор надав позичальнику кредит в межах поточного ліміту у розмірі 118000,00 грн. та максимального ліміту 500 000,00 грн. строком на 48 місяців під 48,0 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки визначені договором Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Згідно п. 3.1 заяви - договору, сторони погодили, що проценти за договором будуть нараховуватись в порядку визначеному п. п. 2.5.1-2.5.4 п. 2.5 статті 2 розділу 6 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль». Згідно п. 3.2 заяви - договору, в порядку та на умовах, визначених п. п. 2.5.5-2.5.5 п. 2.5 статті 2 розділу 6, клієнт зобов`язаний сплачувати банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом у розмірі 5 % від власної заборгованості перед банком, але не менше 30 грн. або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менше за зазначену суму. Порядок та умови погашення іншої заборгованості за кредитом в т.ч. недозволеного овердрафту визначається пунктами 2.5.5-2.5.13 пункту 2.5 статті 2 розділу 6 Правил клієнт зобов`язався здійснити остаточне погашення кредиту та процентів за користування кредитом не пізніше дати закінчення строку кредиту, а у разі його подовження в останній робочий день строку користування кредитом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредит. На виконання умов кредитного договору позивач направив відповідачу письмову вимогу №114/5-К-262052 від 19 жовтня 2022 року про дострокове виконання грошового зобов`язання. Проте, вимога залишена без відповіді. Відповідно до розрахунку, доданого до матеріалів справи вбачається, що станом на 18 жовтня 2022 року заборгованість відповідача перед позивачем за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № №010/2560/82/831684 від 24 лютого 2020 року складає 152225,29 грн., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі - 139461,00 грн., заборгованість за недозволеним овердрафтом у розмірі - 12764,29 грн., в тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску - 20282, 15 грн (п. 3.2 кредитного договору). Згідно з вимогами ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказів, на спростовання викладених позивачем обставин та розміру заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved