Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулась до суду з позовом до відповідача Мамалигівської сільської ради Дністровського району Чернівецької області про встановлення факту належності правовстановлювального документу та про визнання право власності на земельні ділянки в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] в селі Стальнівці Дністровського району Чернівецької області померла її бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все майно, що належало її на момент смерті в тому числі і на 2 земельні ділянки площею 0,5816 га. та 0,9144 га., які знаходиться на території с. Стальнівці Дністровського району Чернівецької області. Зазначає, що при житті спадкодавець [PERSON] склала заповіт на все майно що належало її на момент смерті на ім`я позивача [PERSON] . Також, зазначає що спадкоємців першої черги після смерті бабусі не має. Звертає увагу суду на те, що після смерті спадкодавця, позивач своєчасно прийняла спадщину, оскільки проживала разом з нею на момент її смерті. ( ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Вказує що бажає оформити право власності на спадкове майно, зокрема на земельні ділянки, які позивач отримала у спадок після смерті своєї бабусі, однак коли позивач оглянула залишені бабусею документи то виявила, що у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 037142 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5816 га., 0,9144 га., що знаходиться в с. Стальнівці Дністровського району Чернівецької області допущена помилка, замість правильного по батькові за паспортом і свідоцтвом про народження - „ [PERSON] у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 037240 невірно зазначено „ [PERSON] . У зв`язку з цим нотаріус не зможе видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки і тому позивач змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 УПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Також під час життя спадкодавець загубив оригінал державного акту на земельні ділянки та не виготовив дублікат державного акту, а тому відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, оскільки відсутні оригінали правовстановлювальних документів, у відповідності до ст. 392 ЦК України право власності у таких випадках може бути визнано тільки у судовому порядку На підставі зазначеного просить суд: Встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Стальнівці Дністровського району Чернівецької області державного акту на право власності на земельні ділянки серії ЧВ № 037142 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5816 га., 0,9144 га., що знаходиться в с. Стальнівці Дністровського району Чернівецької області, що був виданий 18 лютого 2004 року Новоселицькою районною державною адміністрацією Чернівецької області на ім`я [PERSON] та визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на 1/1 частини земельних ділянок площею 0,5816 га. кадастровий номер 7323087500:02:002:0392 та площею 0,9144 га. кадастровий номер 7323087500:02:006:0163, що знаходиться на території с. Стальнівці Дністровського району Чернівецької області та посвідчується що посвідчується Державним актом серії ЧВ №037142 від 18 лютого 2004 в порядку спадкування після смерті бабусі [PERSON] , як спадкоємця за заповітом. В судове засідання позивач не з`явилась, хоча належним чином був повідомлений про дату, місце та час розгляду справи про що наявне підтвердження в матеріалах справи, разом з тим до початку підготовчого судового засідання представник позивача подав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та провести судове засідання без їх участі, а представник відповідача надав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутності. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в селі Стальнівці Дністровського району Чернівецької області померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все майно, що належало її на момент смерті в тому числі і на 2 земельні ділянки площею 0,5816 га. та 0,9144 га., які знаходиться на території с. Стальнівці Дністровського району Чернівецької області. При житті спадкодавець [PERSON] склала заповіт на все майно що належало її на момент смерті на ім`я позивача [PERSON] . Встановлено що спадкоємців першої черги після смерті спадкодавця не має. Як встановлено з матеріалів справи, що після смерті спадкодавця, позивач своєчасно прийняв спадщину, оскільки проживав разом з нею на момент її смерті. ( ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Встановлено що позивач бажає оформити право власності на спадкове майно, зокрема на земельні ділянки, які позивач отримала у спадок після смерті своєї бабусі, однак коли позивач оглянула залишені бабусею документи та виявив, що у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 037142 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.5816 га., 0,9144 га., що знаходиться в с. Стальнівці Дністровського району Чернівецької області допущена помилка, а саме замість вірного по батькові за паспортом і свідоцтвом про народження - „ [PERSON] у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 037240 невірно зазначено „ [PERSON] . У зв`язку з цим нотаріус не зможе видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки і тому позивач змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Так, згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст. 14 Конституції України. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб`єктивного земельного права, суб`єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Власник майна, відповідно до ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. На підставі наведеного, враховуючи що відповідач Мамалигівська сільська рада Дністровського району Чернівецької області позовні вимоги визнає в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1225, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved