Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

У вересні 2022 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій послався на таке. [PERSON] , [INFO] , є його сином, який є інвалідом 2 групи з дитинства. З 21 липня 2017 року син перебуває на обліку лікаря-психіатра з діагнозом: шизофренія - параноїдна форма, неперервний тип перебігу з стабільним параноїдальним типом дефекту в емоційно-вольовій сфері зі стійким порушенням рівня функціонування. Психічний стан сина погіршується, потребує постійного стороннього догляду, може проявляти агресію. Вказане свідчить про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого син не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник просить суд визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його опікуном. У судове засідання представник заявника не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її за заявника відсутність (вх. 1021/23-вх 27.02.2023). Представник заінтересованої особи Татарбунарської міської ради подав відзив, у якому просив справу слухати в його відсутність, проти задоволення заяви заперечень не мав (вх.№ ЕП-1584-вх. від 18.10.2022) Особа щодо якої розглядається питання [PERSON] своєї думки з приводу заяви висловити не може за своїм психічним станом. Дослідивши докази у справі, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м.Татарбунари Одеської області, відповідно до даних копії свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису № 32 та копії паспорту серії [NUMBER] , виданого у квітні 2016 року Татарбунарським РС ГУДМВС України в Одеській області (а.с. 8-9). Заявник є батьком [PERSON] , [INFO] , про що свідчить запис у свідоцтві про народження, де в графі "батько" вказаний [PERSON] , "мати " - [PERSON] (а.с.9). [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з батьками (а.с.7-8 - зворот). За даними довідки лікаря-психіатра КЗ "Татарбунарська центральна районна лікарня" Татарбунарської міської ради [PERSON] від 09 липня 2018 року №310, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в психіатричному кабінеті з 21 липня 2017 року; є інвалідом ІІ групи по психічному захворюванню. Діагноз: шизофренія - параноїдна форма, неперервний тип перебігу з стабільним параноїдальним типом дефекту в емоційно-вольовій сфері зі стійким порушенням рівня функціонування (а.с. 10). Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 479611 від 16 червня 2021 року [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства, інвалідність встановлена на строк до 01 липня 2023 року (а.с.11). Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особами з інвалідністю І та ІІ групи внаслідок психічного розладу № 263, [PERSON] , 2000 року народження, інвалід ІІ групи, внаслідок психічного розладу за рівнем обмеження життєдіяльності: обмеження самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду (а.с. 12). Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №20, за результатами проведеної 01 лютого 2023 року експертизи, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний психічний розлад - параноїдну шизофренію. За своїм психічним станом він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом не може особисто приймати участь у судовому засіданні та надавати пояснення по суті (а.с. 55-60). Таким чином, досліджені докази свідчать про внутрішній, психічний стан особи, і в сукупності підтверджують, що [PERSON] страждає психічним розладом, внаслідок чого у нього виявляється абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи вище наведене, заява [PERSON] про визнання недієздатним [PERSON] знайшла своє підтвердження та підлягає до задоволення. Стаття 58 ЦК України визначає, що опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно зі ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, затвердженого на підставі рішення виконавчого комітету № 161 від 31 серпня 2022 року, рада з опіки та піклування може вважати за доцільне призначити опікуном [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 14-16). Виходячи з вище зазначеного, а також у зв`язку з визнанням [PERSON] недієздатним, суд вважає за доцільне встановити над ним опіку та призначити опікуном [PERSON] . Таким чином, заява [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуном підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Згідно з листом в.о. начальника Миколаївської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України" В.Очколяса вартість судово-психіатричної експертизи [PERSON] становить 5084,40 грн.

Outcome: approved