Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-07 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про\~стягнення аліментівна утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. В позовній заяві позивач зазначила, що за час перебування в шлюбі з відповідачем у них народилися спільні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . Доньки проживають разом із нею. Відповідач матеріально не допомагає утримувати дітей. Наголошувала, що [PERSON] може сплачувати аліменти на рівні 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу). У судове засідання позивач не з`явилася, просила суд розглянути справу без її участі, проти винесення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 20.09.2011. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч. 5\~ст. 183 СК України\~визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Тобто, наведена норма визнає безспірним розміром аліментів на одну дитину\~однієї чверті від доходу платника аліментів. При цьому, якщо той із батьків, разом з яким проживають діти, вважає, що аліменти мають бути присуджені у більшому розмірі\~має довести, у встановленому законом порядку, наявність відповідних на те підстав. Згідно статей 13,81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Разом з тим, суд вважає,що позивачем не додано доказів того, що відповідач в змозі сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Зокрема, не надано доказів матеріальної спроможності особи сплачувати аліменти у вказаному розмірі, наявності в нього стабільного доходу і майна. За наведених обставин, позовна вимога позивача про стягнення аліментів на малолітню дитину в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено обґрунтованості заявленого розміру аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи зазначене, положення статті 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільної малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дітей повноліття, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Судом також вирішується питання про розподіл судових витрат. Відповідно до\~положень ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 992, 40 грн. не сплачений\~\~при подачі позову до суду.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial