Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому - [PERSON] , правовстановлюючих документів, а саме: архівних довідок Комунальної установи «Лозівський трудовий архів» Лозівської міської ради від 04 жовтня 2022 року №01-317 та від 31 січня 2023 року про трудовий стаж та заробітну плату в період з 1983 року по 1989 рік в колгоспі ім. Леніна с.Садове Лозівського району Харківської області та довідки за №01-318 від 04 жовтня 2023 року про трудовий стаж та заробітну плату в період з 1988 року по 1992 рік та довідок №01-53 та №01-54 від 31 січня 2023 року в колгоспі ім. Леніна с.Садове Лозівського району Харківської області, в яких його ім`я по-батькові скорочено вказано, як « [PERSON] » (на російській мові.). Зазначає, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно йому для звернення до пенсійного органу щодо отримання пенсії. Вирішити питання щодо розбіжностей у документах самостійно та через інші установи неможливо. Заявник у судове засідання не з`явився, представник заявника надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні вимог наполягали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду пояснення, в яких просив розглянути справу без участі представника, зазначив, що Управління не має підстав для прийняття спірної архівної довідки, її належність заявнику можливо встановити у судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно архівних довідок від 04.10.2022 року № 01-317 та №01-318, від 31.01.2023 року №01-53 та №01-54, виданих Комунальною установою «Лозівський трудовий архів» Лозівської міської ради, в документах колгоспу КСП ім. Леніна с. Садове, Лозівського району, Харківської області значиться « [PERSON]. » (так зазначено у документі російською мовою), який працював з липня (12 л/д) 1983 року по січень (3 л/д) 1996 року, та якому нараховано стаж та заробітну плату. Відомості зазначені в спірних архівних довідках підтверджуються відомостями зазначеними у ксерокопії трудової книжки № [NUMBER] на ім`я « [PERSON] » заповненої 10 липня 1983 року. У трудовій книжці маються записи про працевлаштування в КСП ім. Леніна с. Садове, Лозівського району Харківської області. Із заяви вбачається, що заявнику не враховується у повному обсязі його стаж роботи при призначенні пенсії у зв`язку з тим, що в архівних довідках його прізвище, ім`я та по батькові зазначено зі скороченнями та російською мовою. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81, ст. 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ст. 293 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ст. 315 ч.1 п.6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до положення пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в якому вказано, що при розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала правовстановлюючий документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Копією трудової книжки оформленої на ім`я « [PERSON] » підтверджується трудовий стаж роботи заявника у КСП ім. Леніна с. Садове, Лозівського району Харківської області. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт належності правовстановлюючих документів можливо встановити. Тобто, в архівних довідках трудового архіву, мова йде саме про [PERSON] , [INFO] , що підтверджено вищевказаною ксерокопією трудової книжки заповненої 10.07.1983 року. Відомості зазначені в паспорті та свідоцтві про народження заявника, а також у трудовій книжці, підтверджують, що [PERSON] , [INFO] та « [PERSON]. » - це одна і та ж особа. З врахуванням викладених обставин суд приходить до висновку, що подана заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Outcome: approved