Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Барського районного суду Вінницької області з даним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.2020 після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , став власником земельної ділянки площею 2,6309 га, кадастровий номер: 0520282800:02:004:0129, що знаходиться на території Барської міської ради Жмеринського району Вінницької області. 03.03.2017 між [PERSON] , як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краєвид Поділля», як орендарем, був укладений договір оренди земельної ділянки на десять років. Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 вказаного договору, розмір орендної плати на рік становить 2722,14 грн. 13.10.2021 [PERSON] через поштові засоби звернувся до ТОВ «Краєвид Поділля» з повідомленням про зміну власника земельної ділянки та вимогою про виплату заборгованої орендної плати за договором оренди землі № 2801-2 від 03.03.2017. Проте, орендар ТОВ «Краєвид Поділля», користуючись земельною ділянкою, починаючи з 2017 року припинив виплату орендної плати за користування земельною ділянкою, чим порушив взяті на себе зобов`язання, що передбачені договором оренди землі. Ураховуючи те, що ТОВ «Краєвид Поділля» систематично не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою, а також те, що позивач повідомляв відповідача про наявну заборгованість за орендну плату, починаючи з 2017 року, позивач вважає, що станом на сьогоднішній день розмір заборгованості тільки збільшується. Вважає, що ним доведено порушення умов договору зі сторони відповідача стосовно систематичної несплати орендної плати. У п. 4.7 Договору сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожен день прострочення. Заборгованість з орендної плати за 2017-2022 роки становить 16322,84 грн, тому позивач просить стягнути з відповідача також і пеню (з урахуванням строків позовної давності - 1 рік), що передбачена умовами Договору, у розмірі 5974,16 грн (16322,84*0,1 %*360:100). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних - 1470,40 грн, інфляційні збитки у розмірі 4342,38 грн за прострочення внесення орендної плати за 2019-2022. Позивач [PERSON] просив суд розірвати договір оренди землі № 2801-2 від 03.03.2017 щодо земельної ділянки з кадастровим номером: 0520282800:02:004:0129, який був укладений між [PERSON] та ТОВ «Краєвид Поділля». Стягнути з ТОВ «Краєвид Поділля» заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою на користь [PERSON] у розмірі 28109,78 грн, з яких: 16322,84 грн - заборгованість з орендної плати, 5974,16 грн - пеня, 1470,40 грн - 3 % річних, 4342,38 грн - інфляційні збитки. Стягнути судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу у цивільній справі. Представник відповідача адвокат Зубаль А.І. подала до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до змісту якого, відповідач заперечує щодо позовних вимог [PERSON] , просить відмовити у позові з таких підстав. 03.03.2017 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краєвид Поділля» був укладений договір оренди земельної ділянки № 2801-2 строком на 10 років. Розмір орендної плати за договором з урахуванням коефіцієнтів індексації становив 2722,14 грн (до оподаткування), тобто 2191,32 грн (після сплати податку з доходів фізичних осіб та військового збору). [PERSON] отримала поштові перекази: у 2017 році - 4290 грн поштовим переказом № 9030 (0390125) від 25.09.2017, у 2018 році - 7399,99 грн поштовим переказом № 6797 (0390125) від 16.11.2018. Тобто, [PERSON] у 2017-2018 роках отримала орендну плату у розмірі 11689,99 грн. У 2019 році відповідно до платіжного доручення № 4495 від 13.08.2019 від Вінницької дирекції УДППЗ «Укрпошта» платіж було повернуто, у зв`язку зі смертю орендодавця. У 2021 році ТОВ «Краєвид Поділля» через відділення Укрпошти 0390137 на адресу [PERSON] надіслало поштовий переказ № 9503 від 12.11.2021, який він відмовився отримувати. Щодо виплати орендної плати за 2022, то відповідно до п. 4.3 договору оренди землі, орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року оренди, 23.11.2022 ТОВ «Краєвид Поділля» також надіслало [PERSON] поштовий переказ, який він відмовився отримати. Відповідач вважає, що позивач у порушення вимог ст. 81 ЦПК України не довів порушення умов договору оренди землі щодо сплати орендної плати, оскільки ТОВ «Краєвид Поділля» надсилав поштові перекази, якими сплачував орендну плату, тому вважає, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими, права позивача не порушені, а тому відсутні підстави для задоволення позову. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві. Зазначив, що після повідомлення про зміну власника земельної ділянки і бажання розірвати договір оренди, надіслана орендна плата не рахується виконанням умов договору. Наполягав на тому, що позивач не отримував орендної плати. У судовому засіданні представник відповідача заперечила проти позову. Просила відмовити у його задоволенні повністю з підстав, що викладені у відзиві. Звернула увагу суду, що надані позивачем докази не доводять наведені ним у позові обставини. Наполягала на тому, що документи, які надані відповідачем, доводять обставину виконання умов договору орендарем у частині внесення орендної плати спочатку на ім`я [PERSON] , а після отримання повідомлення від позивача про зміну власника земельної ділянки, і на ім`я [PERSON] . На запитання представника позивача про те, чому у поштових переказах вказані суми, що перевищують розмір орендної плати, яка вказана у договорі, представник відповідача суду пояснила, що виплата орендної плати здійснювалася наперед, що не заборонено законом. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити повністю, з таких підстав. Судом були встановлені такі обставини та відповідні правовідносини. Згідно з даними копії договору оренди землі № 2801-2 від 03.03.2017, орендодавець [PERSON] надає, а орендар Товариство з обмеженою відповідальністю "Краєвид Поділля" приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Луко-Барської сільської ради площею 2,6309 га, кадастровий номер: 0520282800:02:004:0129. Договір укладено строком на 10 років і діє з моменту його державної реєстрації. Відповідно до п. 4.1 розмір орендної плати на рік становить 2722,14 грн. Відповідно до даних Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 61471598 від 29.08.2020, до спадкового реєстру внесено запис про реєстрацію спадкової справи № 227/2020, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до даних копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.2020, [PERSON] успадкував після смерті матері - [PERSON] земельну ділянку площею 2,6309 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Луко-Барської сільської ради. Свідоцтво про право на спадщину зареєстровано у спадковому реєстрі за № 66346950, що підтверджується даними витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 61506859. Відповідно до даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 222435568 від 02.09.2020 право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0520282800:02:004:0129, площею 2,6309 га, що розташована на території Луко-Барської сільської ради, зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 278957844 від 11.10.2021, земельна ділянка площею 2,6309 га; кадастровий номер 0520282800:02:004:0129; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1539417905202; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; [PERSON] став власником земельної ділянки 02.09.2020 на підставі свідоцтва про право на спадщину; інше речове право - право оренди земельної ділянки зареєстровано 20.04.2018 на підставі договору оренди землі № 2801-2, виданий 03.03.2017, видавник: [PERSON] ТОВ «Краєвид Поділля»; строк дії: договір укладено на 10 років. Відповідно до даних копії повідомлення про зміну власника земельної ділянки, яка адресована ТОВ "Краєвид Поділля" від 13.10.2021, позивач просить надати примірник (оригінал) договору оренди землі № 2801-2 від 03.03.2017; виплатити заборговану орендну плату за період від 2019 року по 2021 рік; підписати у двох примірниках Угоду № 1 про дострокове розірвання договору оренди землі № 2801-2 від 03.03.2017, один примірник такої угоди направити засобами поштового зв`язку [PERSON] . Також позивач надав копію фіскального чеку АТ «Укрпошта», на якому вказана дата відправлення 13.10.2021 та копію опису вкладення до цінного листа. Представник відповідача у судовому засіданні підтвердила отримання вказаного повідомлення позивача. Відповідно до даних копії списку № 286 згрупованих переказів від 22.09.2017, за № 163 вказана [PERSON] , поштовий переказ № 9030 - 4290 грн. Відповідно до даних копії списку № 411 згрупованих переказів від 15.11.2018, за № 168 вказана [PERSON] , поштовий переказ № 6797 - 7399,99 грн. Згідно з даними копії платіжного доручення № 4495 від 13.08.2019 переказ у сумі 7399,99 грн був повернутий ТОВ «Краєвид Поділля», що також підтверджується даними виписки за особовими рахунками за 13.08.2019, де у призначені платежу вказано, що одержувач [PERSON] померла. Згідно з даними виписки за особовим рахунком за 17.12.2021, від АТ «Укрпошта» у зв`язку із закінченням терміну до ТОВ «Краєвид Поділля» повернувся грошовий переказ, що був здійснений на ім`я [PERSON] на суму 23700 грн. На запит відповідача Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» вказала, що 01.12.2022 від відправника ТОВ «Краєвид Поділля» на ім`я [PERSON] надійшов переказ № 0390125 (БД 0274947923) від 01.12.2022 на суму 35600 грн. Оскільки [PERSON] не звернувся для отримання, переказ було повернуто відправнику платіжним дорученням 9100005970 від 09.01.2023. Представник позивача у судовому засіданні не заперечував той факт, що позивачеві було відомо про надходження поштових переказів від ТОВ «Краєвид Поділля». Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» на ухвалу суду про витребування доказів повідомила, що від відправника ТОВ «Краєвид Поділля» на ім`я [PERSON] надходили такі перекази: переказ № 6797 від 16.11.2018 на суму 7399,99 грн надійшов до відділення поштового зв`язку 23015 Лука-Барська та був виплачений 23.11.2018; переказ № 9161 від 27.07.2019 на суму 7399,99 грн надійшов до відділення поштового зв`язку 23015 Лука-Барська та 13.08.2019 був повернутий відправнику. Причина повернення: «одержувач помер». Надати витребувану інформацію за поштовими переказами № 9030 від 25.09.2017, № 4776 від 28.10.2017 не вдається за можливе, у зв`язку із закінченням строку зберігання відповідної інформації. Оцінюючи викладені сторонами обставини та надані докази, суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Неодмінним елементом правовідносин є їхній зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах. Охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певні матеріальні або нематеріальні блага з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створенням об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та (або) нематеріального блага. Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним законом - Законом України "Про оренду землі", Земельним кодексом України та загальними нормами Цивільного кодексу України щодо підстав дострокового розірвання такого договору. Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 24 Закону України "Про оренду землі" передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно з частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Частиною четвертою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. У пункті "д" частини першої статті 141 Земельного кодексу України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, суд вважає, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 146/350/20. Крім того, суд ураховує положення норми статті 531 Цивільного кодексу України. Згідно з цією статтею боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Тож за цивільним законодавством виконати достроково обов`язок зі сплати орендної плати можна, але тільки якщо це не заборонено договором. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 545/262/18 (провадження № 61-47367св18). Згідно з вимогами статті 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора. Зазначена норма надає за певних умов право добросовісному кредитору виконати свій обов`язок іншим шляхом, ніж надання орендної плати особисто орендодавцю. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Частиною третьою статті 1223 ЦК України визначено, що спадщина належить спадкодавцю від дня відкриття спадщини. Тобто датою оформлення спадщини, а саме отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не може обмежуватись можливість реалізації належних спадкоємцю прав власника від дня відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частини першої, третьої статті 125 Земельного кодексу України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Частинами першою, третьою статті 148-1 ЗК України визначено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Тобто на виконання положень статті 148-1 ЗК України, спадкоємець (новий орендодавець) повинен повідомити орендаря про прийняття ним спадщини та про перехід до нього прав та обов`язків за договором оренди. Дотримання вищевказаних дій для власника, до якого перейшло право власності на земельну ділянку, є важливим етапом, спрямованим для налагодження виплати орендної плати за укладеним до переходу права власності договором. Такий правовий висновок викладено у постанова ВС від 16.02.2022 у справі № 146/350/20. Згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (коли це необхідно для захисту малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб тощо). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з положеннями частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», ураховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Пунктом 12.5 Договору оренди землі № 2801-2 від 03.03.2017 визначено, що перехід права власності на земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору. Отже, сторони спірного договору оренди землі не передбачали розірвання договору оренди землі у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи. Позивач у порядку, визначеному частиною третьою статті 148-1 Земельного кодексу України, не повідомив ТОВ «Краєвид Поділля» про набуття права власності на земельну ділянку у строк, що передбачений законом, тобто упродовж одного місяця з дня набуття права власності. Вказане перешкодило відповідачу виконувати свій обов`язок щодо сплати орендної плати. Однак, одразу після отримання повідомлення про зміну власника орендованої земельної ділянки, орендар відновив оплату орендної плати, здійснивши переказ грошових коштів за допомогою «Укрпошти». Наведене підтверджується даними письмових доказів, що долучені відповідачем, факт надходження грошових переказів від відповідача на ім`я позивача також підтвердив представник позивача, як і ту обставину, що позивач не звертався для отримання грошового переказу до відділення зв`язку. У судовому засіданні було доведено, що орендодавець [PERSON] отримала орендну плату за 2017 та 2018 роки у розмірі 11689,99 грн. Оскільки умовами договору розмір орендної плати на рік становить 2722,14 грн, то вбачається, що орендодавцю було виплачено орендну плату у більшому розмірі, ніж це визначено умовами договору. Платіж від 13.08.2019 на суму 7399,97 грн було повернуто, у зв`язку зі смертю орендодавця. 13.10.2021 позивач [PERSON] надіслав орендарю ТОВ «Краєвид Поділля» повідомлення про зміну власника земельної ділянки з вимогою сплатити орендну плату та підписати додаткову угоду про дострокове розірвання договору оренди землі, після чого на його ім`я відповідачем було здійснено два поштових перекази, які були повернені у зв`язку з тим, що адресат не звернувся за їх отриманням: 16.12.2021 на суму 23700 грн та 01.12.2022 на суму 35600 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що аргументи позивача про те, що орендар ТОВ «Краєвид Поділля», користуючись земельною ділянкою, починаючи з 2017 року припинив виплату орендної плати за користування земельною ділянкою, чим порушив взяті на себе зобов`язання передбачені договором, спростовані у судовому засіданні доказами, що надані відповідачем. Суд також не приймає аргументи позивача про неприйняття виконання умов договору після здійснення ним повідомлення про дострокове розірвання договору оренди землі, оскільки таке дострокове одностороннє припинення зобов`язань суперечить положенням цивільного законодавства та не передбачене умовами укладеного між сторонами договору. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки позов задоволенню не підлягає, то судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed