Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

30 грудня 2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» через систему «Електронний Суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому\~просить стягнути\~виплачене страхове\~відшкодування в\~сумі 19137 грн. 27 коп. Обґрунтовано позов тим, що 06 лютого 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Audi 80», державний номерний знак [NUMBER] , та «Renault Clio», державний номерний знак [NUMBER] , у результаті якої було пошкоджено транспортний засіб «Renault Clio», державний номерний знак [NUMBER] . Винним у ДТП є відповідач, який керував транспортним засобом «Audi 80», державний номерний знак [NUMBER] . Вказаний транспортний\~засіб був\~забезпечений за\~договором обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС». Власник пошкодженого транспортного засобу «Renault Clio», державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до позивача з повідомленням про ДТП. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Renault Clio», державний номерний знак [NUMBER] , було проведено його огляд, про що складено акт огляду та ремонтну калькуляцію, відповідно до якої вартість ремонту складає 27471 грн. 02 коп. Позивачем на підставі заяви власника пошкодженого транспортного засобу про страхове відшкодування та зібраних документів було складено страховий акт та виплачено страхове відшкодування в сумі 19137 грн. 27 коп. Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 731966 відповідач на момент вчинення ДТП керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 КУпАП. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05\~січня 2023\~року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві на позов відповідач вказує, що позивачем пропущено строк позовної давності. Також, зазначає, що позивач не надав доказів того, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав права керувати своїм автомобілем, а лише посилається на лист Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві від 19 липня 2022 року, в якому вказується про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП, що передбачає відповідальність за керування\~транспортним засобом\~особою,\~яка не\~має при\~собі або\~не пред`явила\~для перевірки\~посвідчення водія\~відповідної категорії,\~реєстраційного документа\~на транспортний\~засіб,\~а також\~поліса (договору)\~обов`язкового страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів (страхового\~сертифіката «Зелена\~картка»). Позивач надав\~до позовної\~заяви копію\~полісу цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів АМ/5902718,\~відповідно до\~якого [PERSON] \~застрахував свою\~цивільно-правову\~відповідальність і з цього полісу вбачається, що відповідач має посвідчення водія. За вказаних обставин, доводи позивача про відсутність у відповідача на момент ДТП права на керування транспортним засобом відповідної категорії не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи. Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначає, що не погоджується із обставинами, викладеними відповідачем у відзиві та заперечує проти його доводів. Так, строки позовної давності не можуть бути застосовані, оскільки відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і враховуючи, що в Україні діє карантин, тому безспірним є, що позовна давність до вимог позивача досі не спливла. Крім того, до позовної заяви позивачем долучено лист Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві, в якому зазначено, що на момент ДТП у відповідача було відсутнє посвідчення водія відповідної категорії. Посилання відповідача на відомості, які зазначені в полісі, є безпідставними, оскільки датою укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ5902718 є 02 квітня 2018 року, а ДТП сталася - 06 лютого 2019 року. Оформлення полісу АМ5902718 від 02 квітня 2018 року не спростовує, що у відповідача на момент ДТП 06 лютого 2019 року не було посвідчення водія відповідної категорії. Відповідачем не долучено жодного документу, а саме: посвідчення водія, яке було наявне та діяло на момент ДТП. Відповідач подав заперечення, в якому зазначає, що позбавлення права на керування транспортним засобом можливе на підставі судового рішення в адміністративній справі чи кримінальному провадженні. Позивачем не додано жодних доказів, які б підтверджували факт позбавлення відповідача права на керування транспортним засобом в момент ДТП. В Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутнє судове рішення про позбавлення відповідача права керування транспортними засобами. На момент ДТП відповідач мав посвідчення водія [NUMBER] , видане Чернігівським ВРЕР, на право керування транспортними засобами категорії В, С1, С, D, 1D, BE, C1E, CE, D1E, DE. Лист Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві не підтверджує, що на момент ДТП відповідач був позбавлений права на керування транспортним засобом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання подав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, вказавши, що відповідач позов не визнає. На підставі\~частини другої\~статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~-\~ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 02\~квітня 2018\~року між\~Приватним акціонерним\~товариством «Страхова\~група «ТАС»\~(страховик)\~та [PERSON] \~(страхувальник)\~було укладено поліс № АМ/5902718 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, термін дії якого з 02 квітня 2018 року до 01 квітня 2019 року (а.с. 15 на звороті). За вказаним полісом № АМ/5902718 було забезпечено транспортний засіб «Audi 80», державний номерний знак [NUMBER] . 06 лютого 2019 року о 09 год. 35 хв. по вул.\~Кіото,\~27\~в м.\~Києві, [PERSON] , керуючи автомобілем «Audi», державний номерний знак [NUMBER] , порушив підпункти 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, при цьому не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Renault», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Згідно з інформацією Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 19 липня 2022 року відносно [PERSON] 06 лютого 2019 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП, а також винесено постанову серії НК № 731966 про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за частиною першою статті 126 КУпАП за керування транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії. Матеріали справи за 06 лютого 2019 року стосовно притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за частиною першою статті 126 КУпАП в УПП у м. Києві відсутні, у зв`язку із закінченням строків їх зберігання (а.с. 11 на звороті). Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 20 березня 2019 року в справі № 754/2650/19 накладено на [PERSON] за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.) (а.с. 15). Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 07 лютого 2019 року до Приватного акціонерного товариства «Страхова група\~«ТАС» від власника пошкодженого транспортного засобу «Renault\~Clio»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] - [PERSON] надійшло повідомлення про ДТП, яка мала місце 06 лютого 2019 року (а.с. 14). 12 липня 2019 року [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова група\~«ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 11). Зі страхового акту № 23346P/35/2019 від 15 липня 2019 року вбачається, що розмір страхового відшкодування складає 19137 грн. 27 коп. (а.с. 12). Приватне акціонерне товариство «Страхова група\~«ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі 19137 грн. 27 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 37596 від 17 липня 2019 року (а.с. 13). Згідно з положеннями частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частинами першою, другою статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини першої статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі\~статтею 28\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» шкода,\~заподіяна в\~результаті дорожньо-транспортної\~пригоди майну\~потерпілого,\~-\~це шкода,\~пов`язана: з\~пошкодженням чи\~фізичним знищенням\~транспортного засобу; з\~пошкодженням чи\~фізичним знищенням\~доріг,\~дорожніх споруд,\~технічних засобів\~регулювання руху; з\~пошкодженням чи\~фізичним знищенням\~майна потерпілого; з\~проведенням робіт,\~які необхідні\~для врятування\~потерпілих у\~результаті дорожньо-транспортної\~пригоди; з\~пошкодженням транспортного\~засобу,\~використаного для\~доставки потерпілого\~до відповідного\~закладу охорони\~здоров`я,\~чи забрудненням\~салону цього\~транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до пункту «б» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права керування транспортним засобом відповідної категорії. Згідно із частиною дев`ятою статті 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України. З копії посвідчення водія серії [NUMBER] , виданого відповідачу, вбачається, що він з 2007 та 2009 років має право на керування транспортними засобами категорії В, С1, С, D, 1D, BE, C1E, CE, D1E, DE. Страховик подав регресний позов до відповідача, посилаючись на те, що він в момент ДТП 06 лютого 2019 року керував транспортним засобом без права керування транспортним засобом відповідної категорії та на підтвердження цих обставин посилається на лист Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 19 липня 2022 року, в якому вказується, що матеріали справи за 06 лютого 2019 року стосовно притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за частиною першою статті 126 КУпАП в УПП у м. Києві відсутні, у зв`язку із закінченням строків їх зберігання, однак відповідно до інформаційного порталу Національної поліції України 06 лютого 2019 року відносно нього винесено постанову серії НК № 731966 про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за частиною першою статті 126 КУпАП за керування транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії. Так,\~відповідно до\~частини першої\~статті 126\~КУпАП керування\~транспортним засобом\~особою,\~яка не\~має при\~собі або\~не пред`явила\~у спосіб,\~який дає\~можливість поліцейському\~прочитати та\~зафіксувати дані,\~що містяться\~в посвідченні\~водія відповідної\~категорії,\~реєстраційному документі\~на транспортний\~засіб,\~а також\~полісі (договорі)\~обов`язкового страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів (страхового\~сертифіката «Зелена\~картка»),\~або не\~пред`явила електронне\~посвідчення водія\~та електронне\~свідоцтво про\~реєстрацію транспортного\~засобу,\~чинний внутрішній\~електронний договір\~зазначеного виду\~обов`язкового страхування\~у візуальній\~формі страхового\~поліса,\~а також\~інших документів,\~передбачених законодавством,\~- тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В свою чергу, частинами другою-четвертою статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Таким чином, частиною першою статті 126 КУпАП, за якою відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачено відповідальність саме за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії та інших документах. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що відповідач в момент скоєння ДТП керував транспортним засобом без права керування транспортним засобом відповідної категорії, враховуючи, що в матеріалах справи наявна копія посвідчення водія, виданого відповідачу, згідно з яким він з 2007 та 2009 років має право на керування транспортними засобами категорії В, С1, С, D, 1D, BE, C1E, CE, D1E, DE і, як слідує з листа Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 19 липня 2022 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності саме за частиною першою статті 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії та інших документах. За вказаних обставин, з підстав, заявлених позивачем, позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed