Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулась до Котовського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Подільська міська рада Подільського району Одеської області та просила визнати дійсною угоду купівлі-продажу будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (після перейменування Подільськ) укладену між [PERSON] , від імені якої на підставі довіреності діяла [PERSON] та [PERSON] , від 07.12.2000 укладений на Одеській товарній біржі шляхом складання договору № 301-К, та визнати за нею право власності на вказаний будинок. Свої вимоги мотивувала тим, що позивачка уклала з відповідачкою договір № 301-К купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого придбала будинок [ADDRESS] . Позивачка передала відповідачці обумовлену договором суму грошей, а та передала їй документи від будинку та ключі, передала сам будинок. Після чого [PERSON] поселилася в ньому та мешкає з 2000 року до теперішнього часу. В 2019 році позивачка вирішила відчужити будинок та дізналась, що наявні в неї документи про право власності на будинок не визнаються чинними, внаслідок чого службовці реєстраційного відділу управління забезпечення діяльності виконавчого комітету та міської ради порадили їй звернутись до суду із позовною заявою. Вважає, що передбачених законом підстав для не визнання дійсним неоспореного договору купівлі-продажу спірного житлового будинку в судовому порядку немає. Позивачка у судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги, справу просила розглянути у її відсутність. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином, проте судові виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «Адресат відсутній за вказаною адресою» та «За закінченням терміну зберігання». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідачки суд не володіє. Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, виклик відповідачки було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Котовського міськрайонного суду Одеської області, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. Представник Подільської міської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, пояснень на позов та заяв про розгляд справи без участі представника не надавали. Дослідивши обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07 грудня 2000 року, між [PERSON] , від імені якої на підставі довіреності діяла [PERSON] , як продавцем, та [PERSON] , як покупцем, було укладено на Українській товарній біржі договір № 301-К купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Згідно п. 5 договору, будинок продано за 19000,00 грн., які отримані продавцем до підписання цього договору та новим власником нерухомого майна є [PERSON] . Угода оформлена в письмовій формі, зареєстрована в бюро технічної інвентаризації, але не посвідчена нотаріально, як того вимагала стаття 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Відповідно висновку оцінювача СОД [PERSON] від 18.07.2019, житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 61,6 кв.м., житловою площею 31,4 кв.м., станом на 18.07.2019 ринкова вартість становить 90300,00 грн. [PERSON] [INFO] у віці 80 років померла у місті Южноукраїнськ Миколаївської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.01.2018, актовий запис № 28. Правонаступником [PERSON] після її смерті є її син [PERSON] , [INFO] , який [INFO] у віці 56 років помер у місті Южноукраїнськ Миколаївської області, що підтверджується копією актового запису про смерть № 158 від 06.05.2020. Останнє місце проживання: [ADDRESS] . Відповідно до відповіді Центру надання адміністративних послуг Миколаївської області Южноукраїнської міської ради за № 668 від 20.07.2022, за адресою останнього місця проживання померлого: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , 1990 року народження, яка була залучена правонаступником відповідача [PERSON] . Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Спірні правовідносини між сторонами виникли 07 грудня 2000 року, а тому при вирішенні спору підлягають застосуванню положення ЦК Української РСР. Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. Відповідно до статті 4 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод. Згідно зі статтею 41 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. За загальним правилом, визначеним у статтях 47, 227 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), договори купівлі-продажу жилого будинку (його частини) підлягали нотаріальному посвідченню. Згідно із частиною першою статті 128 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі. Згідно із статтею 47 ЦК УРСР (який був чинним на момент укладення біржової угоди щодо спірної квартири) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно встановлених фактичних обставин [PERSON] , передала позивачці нерухоме майно, а саме будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] , сплатила гроші за придбане домоволодіння. Даний договір зареєстровано в Котовському міжміському бюро технічної інвентаризації 07 грудня 2000 року. За договором сторони виконали свої зобов`язання в повному обсязі, угода оформлена в письмовій формі, зареєстрована в бюро технічної інвентаризації, але не посвідчена нотаріально, як того вимагала стаття 227 ЦК УРСР. Законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі. Судом встановлено, що при вчиненні договору купівлі-продажу домоволодіння дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу домоволодіння. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічний висновок під час розгляду подібного спору Верховний Суд зробив у постанові від 12 вересня 2018 року в справі № 522/50/16-ц. З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», є підстави для визнання договору купівлі-продажу нерухомості від 07 грудня 2000 року, оформленого на Українській товарній біржі, дійсним.

Outcome: approved