Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 січня 2020 року з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.01.2020 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1600 грн. щомісячно. При вирішенні питання про спосіб сплати аліментів відповідач обіцяв надавати додаткову допомогу окрім аліментів, однак своєї обіцянки не дотримується. Донька росте, стягнутих аліментів не вистачає на забезпечення належних умов розвитку та проживання. З цих підстав вона просить змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1600 гривень до частини його заробітку ( доходу) , але не менші 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно . До початку судового розгляду від представника позивача до суду надійшла письмова заява, в якій він позов [PERSON] підтримав та просив його задовольнити. Справу просив розглядати без його участі та участі позивачки. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Так як відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . На теперішній час за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 січня 2020 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 1600 гривень щомісячно. Відповідач здоровий, працездатний, інших осіб на своєму утриманні не має.. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч.1 ст.82 ЦПК України зазначено, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Стаття 181 СК передбачає, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Погіршення матеріального становища батька, зміна його сімейного стану може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як передбачено ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи, що з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років складає 2833 грн., та те, що батьки зобов`язані утримувати дітей, а стягнута сума аліментів в 1600 грн. не дозволяє забезпечувати потреби дитини , оскільки змінилися мінімальні життєві стандарти, у позивача зросли витрати на утримання дитини, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та необхідно стягувати аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку [PERSON] . Аналізуючи викладені норми права вбачається, що кожна сторонами сама обирає стратегію захисту своїх прав, а суд розглядає справи тільки в межах заявлених сторонами вимог. За таких обставин, приймаючи до уваги , що зміна розміру аліментів визначених за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 січня 2020 року у розмірі 1600 гривень з [PERSON] до частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, відповідатиме інтересам дитини. У відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встновленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved