Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

11.02.2020 позивач АТ «ПУМБ» звернулось до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 26.05.2015 між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №26255028535395 на підставі якого остання отримала кредит в сумі 24000 грн. Відповідач [PERSON] свої обов`язки щодо сплати кредиту належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 22.01.2020 складає 49983,45 грн., з яких: 24477,20 грн. заборгованість за кредитом; 11713,03 грн. заборгованість за процентами; 13793,22 грн. штрафні санкції. 19.07.2016 ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилось шляхом приєднання до ПАТ «ПУМБ», внаслідок чого на баланс ПАТ «ПУМБ» була передана заборгованість за кредитним договором відповідача. Дану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у розмірі 2102 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнає частково, а саме заборгованість в розмірі 1413,19 грн., оскільки із наданих позивачем документів вбачається, що 26.05.2015 нею був укладений кредитний договір з ПАТ «ПУМБ», а не з ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», в той час, як згідно долучених позивачем «Загальних умов договору кредитування, відкриття та ведення рахунків», які відповідно до п.1 врегульовують відносини щодо надання банківських послуг ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», то її підпис в них вчинено 27.11.2013, тобто за 2 роки до підписання та акцепту «Пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта)» від 26.05.2015 з ПАТ «ПУМБ». Долучені до позову «Загальні умови договору кредитування, відкриття та ведення рахунків» ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», що були підписані відповідачем 27.11.2013, не стосуються та не визначають умов надання кредиту ПАТ «ПУМБ» на підставі «Пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта)» від 26.05.2015, тобто не є частиною даного конкретного кредитного договору. Що ж стосується наданої «Пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта)» від 26.05.2015, то відповідно до інформації, викладеній у цьому документі, кредитний ліміт встановлюється у сумі 2000 грн. Отже, твердження позивача про те, що на підставі кредитного договору №26255028535395 з ПАТ «Банк\~Ренесанс Капітал» відповідачу надано кредит у сумі 24000 грн. суперечить самій «Пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта)» від 26.05.2015. Крім того, у «Пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта)» від 26.05.2015, відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а тому надані позивачем докази на укладення кредитного договору не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин (а.с.42-44). Представником позивача відповідь на відзив не надана. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 27.11.2013 відповідач [PERSON] підписала «Загальні умови договору кредитування, відкриття та ведення рахунків» ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» (а.с.7-8). 26.05.2015 відповідач [PERSON] підписала «Пропозицію укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта)» з ПАТ «ПУМБ» (а.с.6). Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписані відповідачем [PERSON] «Пропозиція укласти\~Договір карткового\~рахунку та\~договір страхування\~(оферта)»\~та«Загальні умови договору кредитування, відкриття та ведення рахунків» не можуть вважатись договором приєднання, оскільки вони укладені з проміжком часу в 2 роки та з різними установами, тобто ці два документа взагалі між собою не пов`язані. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Водночас, представником позивача не надано жодних доказів на підтвердження доводів укладення кредитного договору №26255028535395 від 26.05.2015 між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та відповідачем [PERSON] , оскільки як видно з «Пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта)», вона укладена між ПАТ «ПУМБ»\~та [PERSON] , що підтверджується печаткою установи (а.с.6), а інші докази, які б вказували на відкриття карткового рахунку відповідача в ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», отримання нею кредитної картки, рух коштів за цим рахунком тощо, матеріали справи не містять. Також, із тексту позовної заяви слідує, що 19.07.2016 ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилось шляхом приєднання до ПАТ «ПУМБ», внаслідок чого на баланс ПАТ «ПУМБ» була передана заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №26255028535395 від 26.05.2015, але будь-яких доказів такої передачі суду не надано. Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи представника позивача про укладення 26.05.2015 кредитного договору №26255028535395 між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та відповідачем [PERSON] є необґрунтованими. Щодо наявності заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором №26255028535395 від 26.05.2015, укладеним між нею та ПАТ «ПУМБ» слід зазначити наступне. Як видно з «Пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта)» від 26.05.2015 між відповідачем [PERSON] та ПАТ «ПУМБ», в ній відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру (а.с.6). Що ж стосується процентної ставки за користування коштами, то інформація викладена в «Пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта)» від 26.05.2015 не дає змоги достеменно встановити, які відсотки та за який саме період мають застосовуватись, оскільки п.2.5 визначено 0,0001 % річних у «Грейс період», але що це за такий період інформація відсутня, 46% не в межах цього періоду та за користування несанкціонованим овердрафтом (п.2.6), 0,0001% протягом пільгового періоду протягом від 3 до 15 місяців (п.2.9.1, п. 2.9.2) або 0,0001% протягом 6-36 місяців (п.2.10.1, 2.10.2.). Тобто, в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України, оскільки відсутні докази про підписання відповідачем будь-яких загальних умов договору кредитування, відкриття та ведення рахунків тощо. За таких\~обставин та\~без наданих\~підтверджень про\~конкретні запропоновані\~умови договору кредитування, відкриття та ведення рахунків та правила банківських послуг, фактичну відсутність у «Пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта)» від 26.05.2015 домовленості сторін про сплату саме конкретних відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані позивачем докази на укладення кредитного договору не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з позивачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже, відсутні\~підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17. На підставі\~викладеного,\~суд вважає,\~що \~позовні вимоги\~АТ «ПУМБ»\~в частині\~стягненнязаборгованості за процентами у сумі 11713,03 грн., штрафних санкцій у сумі 13793,22 грн. є необґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому до задоволення не підлягають. Що стосується заборгованості за отримані кредитні кошти (тіло кредиту), то слід зазначити таке. Представник позивача у своєму позові вказує, що заборгованість за кредитом (тілом кредиту) складає 24477,20 грн., на підтвердження чого надав Виписку/Особовий рахунок за період з 26.05.2015 по 22.01.2020 по Рахунку №26255028535395 UАН (а.с.12-27). При цьому, як слідує з цієї виписки, збільшення заборгованості відбувалось не тільки за рахунок отримання відповідачем кредитних коштів, а і зокрема самовільних дій самого Банку без будь-якого волевиявлення клієнту. Так, 29.10.2016 по Дебіту рахунку відображено погашення заборгованості за відсотками за договором у сумі, 150,06 грн.; 24.11.2016 по Дебіту рахунку відображено погашення заборгованості за відсотками за договором у сумі, 152,24 грн., аналогічно і в інші дати в різних сумах. Такі операції свідчать про те, що без всяких на те підстав, позивач збільшує заборгованість відповідача за кредитом, шляхом надання кредиту на погашення відсотків за цим же кредитом. Тобто клієнт вказаних коштів взагалі не отримує. Доказів на підтвердження розпоряджень відповідача [PERSON] на вчинення таких дій (операцій) представником позивача не надано. Крім того, як видно з цієї виписки, позивачем фактично здійснювалось списання коштів на оплату страхового платежу, наприклад 30.10.2016 47,36 грн., 24.11.2016 45,97 грн.; 30.12.2016 20 грн та 62,51 грн., аналогічно у інші дати. Суд вважає, що таке списання є безпідставним, оскільки договору страхування у належній правовій формі фактично не досягнуто, а підписані позивачем Умови і Правила страхування життя в матеріалах справи відсутні та будь-яких розпоряджень на таке перерахування позивачем не давала. Рух коштів по рахунку № [NUMBER] UАН відображено з 02.10.2016, при цьому по Дебету рахунку сума 3912,16 грн. зазначена як «Міграція залишків», але що це за міграція залишків, яких та звідки позивач не вказує. Тобто, будь яких доказів щодо отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів у сумі 3912,16 грн. станом на 02.10.2016 позивачем не надано. Водночас, відповідачем проведений власний розрахунок заборгованості на суму 1413,19 грн. за період з 26.05.2015 по 22.01.2020 на підставі інформації, що зазначена позивачем у долученій Виписці/Особовому рахунку по рахунку № [NUMBER] UАН, з якою, враховуючи вищезазначені обставини, суд цілком погоджується (а.с.12-27, 43-44). Таким чином,\~стягненню з\~відповідача[PERSON] на користь позивача АТ «ПУМБ» підлягає заборгованість в розмірі 1413,19\~грн.\~ Також, з відповідача [PERSON] , відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача АТ «ПУМБ» судові витрати в сумі 768,40\~грн.\~сплаченого судового\~збору.

Outcome: partial