Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник заявника [PERSON] [PERSON] , зазначивши заінтересованими особами [PERSON] та Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), і просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт народження громадянкою України - [PERSON] , [INFO] , дитини чоловічої статі, ім`я дитини - « [PERSON] », по батькові дитини - « [PERSON] », прізвище дитини - « [PERSON] », який народився [INFO] , місце народження дитини - с. Великий Виселок, Куп`янського району Харківської області, Україна, із зазначенням в актовому записі про народження дитини матір`ю дитини - громадянку України [PERSON] , [INFO] , а батьком дитини - громадянина України [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог представник заявника посилається на те, що заявник [PERSON] є матір`ю дитини, яка народилася [INFO] ,\~місце народження\~дитини -\~с.\~Великий Виселок,\~Куп`янського\~району Харківської\~області,\~Україна.Представник заявника зазначає, що факт народження дитини відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження дитини відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», отже заявник отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану не може. Встановлення факту народження дитини необхідно заявнику для отримання свідоцтва про народження державного зразка. У зв`язку із неможливістю отримати свідоцтво про народження державного зразка в позасудовому порядку, представник заявника вимушена звернутись із даною заявою до суду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.02.2023 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Відділ державної реєстрації актів цвільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту народження. Призначено судове засідання. Викликано в судове засідання свідка [PERSON] . В судовому засіданні 07.03.2023 року представник заявника [PERSON] [PERSON] заяву підтримала, просила задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Заявник [PERSON] заяву підтримала, пояснила, що пологи відбулись 01.10.2022 року в с. Великий Виселок Куп`янського району, в будинку її матері, де заявник проживала з батьком дитини [PERSON] , з яким не перебуває в зареєстрованому шлюбі. Пологи приймала вдома місцева медична сестра [PERSON] , яку покликали рано вранці 01.10.2022 року, коли почались потуги. Заявник народила хлопчика. Звернутись до медичної установи у заявника не було можливості через бойові дії та окупацію. Оглянута лікарем вона та дитина були лише наприкінці жовтня, коли їх примусово вивезли до Белгорода, а повернулись до України вони вже пізніше. Заінтересована особа [PERSON] не заперечував проти задоволення вищевказаної заяви, підтвердив, що він є батьком дитини, а також розповів обставини народження дитини, які є тотожними з поясненнями заявника. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, повідомлений про день і час розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Дослідивши письмові докази та допитавши свідка, суд вважає, що вимоги, викладені в заяві, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно паспортних даних заявник [PERSON] , [INFO] , має паспорт громадянина України запис №20040728-10260, документ № [NUMBER] , дата видачі: 09.12.2019 року, орган, що видав: 6335, РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] (а.с.12-15). Згідно з копією обмінної карти № [NUMBER] пологового відділення КНП Дворічанська районна лікарня [PERSON] , [INFO] , станом на 22.03.2022 року перебувала на 9 тижні вагітності, регулярно проходила обстеження у зв`язку із вагітністю. Адреса проживання зазначена [ADDRESS] (а.с.19-22). Згідно з довідкою КНП «Міська дитяча поліклініка №2» ХМР, виданою [PERSON] , 2004 р.н., її дитина чоловічої статі [INFO] - спостерігається в ХМП№2 з 25.01.2023 року і має декларацію з лікарем [PERSON] , дитина оглядається щомісячно, щеплюється. [PERSON] , [INFO] , має паспорт громадянина України запис №20040926-02971, документ № [NUMBER] , дата видачі: 01.02.2023 року, орган, що видав: 6316 адреса: [ADDRESS] (а.с.24-26). У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що вона працює медичною сестрою у фельдшерському пункті с. Великий Виселок. Заявника вона знала як мешканку вказаного села, оскільки вона вагітна зверталась до фельдшерського пункту. З [PERSON] свідок познайомилась в день пологів. Свідка рано вранці 10 жовтня 2022 року запросили на [ADDRESS] , оскілки у [PERSON] перепелиці почались потуги, а дістатись до лікарні не було можливості через бойові дії та окупацію. Свідок прийняла пологи між 15.00 та 16.00 годинами 1 жовтня 2022 року. Народився хлопчик, який не відразу закричав, був обвитий пуповиною. Матір і дитина залишились живі. Свідок оглянула ще [PERSON] наступного дня і через три дня після пологів. Для свідка це був перший в її житті досвід прийняття пологів, тому вона добре пам`ятає подробиці. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2\~статті 78 ЦПК України зазначено, що\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до\~ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення\~державної\~реєстрації народження\~дитини\~є визначені центральним\~органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я, документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно з ч. 4 ст. 317, п. 8 ч.1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, що закріплено ч.2 ст. 319 ЦПК України. Разом з тим, згідно з положенням ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: - за заявою матері та батька дитини: - за рішенням суду. Відповідно до\~ст.\~9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України»\~від 15.04.2014\~року №\~1207-VII,\~Державні органи\~та органи\~місцевого самоврядування,\~утворені відповідно\~до\~Конституції та\~законів України,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території діють\~лише на\~підставі,\~у межах\~повноважень та\~у спосіб,\~що передбачені\~Конституцією та\~законами України. Будь-які\~органи,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території та\~їх діяльність\~вважаються незаконними,\~якщо ці\~органи або\~особи створені,\~обрані чи\~призначені у\~порядку,\~не передбаченому\~законом. Будь-який\~акт (рішення,\~документ),\~виданий органами\~та/або\~особами,\~передбаченими частиною\~другою цієї\~статті,\~є недійсним\~і не\~створює правових\~наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 року № 75 до вказаного переліку входить с. Великий Виселок, Куп`янського району Харківської області. При вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, при ухваленні рішення суду документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, беруться до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Так, дослідивши надані заявником письмові докази та покази свідка, суд приходить до висновку, що за зверненням заявника, для якої такий факт має юридичне значення, є всі підстави для встановлення факту народження громадянкою України [PERSON] дитини чоловічої статі, яка народилась [INFO] , місце народження дитини - Україна, Харківська область, Куп`янський район, с. Великий Виселок, із зазначенням в актовому записі про народження дитини матір`ю дитини - громадянку України [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~З огляду на викладене суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди, законом не передбачено іншого порядку встановлення факту народження дитини, та встановлення такого факту надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження її дитини, виданого державним органом України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. \~ \~ \~ \~У відповідності до\~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до\~Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. У зв`язку з чим, визначення імені дитини, її прізвища та по батькові, а також даних про батьків, а саме батька дитини, буде здійснюватися заявником при реєстрації дитини в органах РАЦС, а не на підставі судового рішення. \~ \~ \~ \~Заявник не перебуває в зареєстрованому шлюбі. За таких обставин, підстави для задоволення вимог заявника в частині встановлення даних про батька дитини, а також імені, по батькові і прізвища дитини у суду відсутні. \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене суд дійшов висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню. Рішення суду про встановлення факту народження є підставою для видачі відповідного свідоцтва про народження. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial