Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Виклад позицій сторін. Позивачі 23.02.2023 року звернулися до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначають, що перебувають у трудових відносинах з відповідачем - є вчителями спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов смт. Залізці. В грудні 2022 року не одержали частину заробітної плати, а тому змушені звернутися в суд, так як відповідач до теперішнього часу заборгованість із заробітної плати не виплатив. Просили стягнути з Відділу освіти, молоді і спорту Залозецької селищної ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області нараховану та невиплачену заробітну плату у відповідному розмірі на користь кожного із них. Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 23.02.2023 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач - Відділ освіти, молоді і спорту Залозецької селищної ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області - у строк, встановлений судом, відзив не надав. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду. Дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Основним Законом України, а саме, статтею 43 Конституції передбачено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі забезпечується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати працю працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідно до ст. 115 Кодексу Законів про працю України заробітна плата повинна сплачуватись двічі на місяць. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.99 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити приймаючи до уваги, що позивачі перебувають у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується довідками виданими дирекцією спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов смт. Залізці. Згідно поданих розрахункових листів за грудень 2022 року централізованою бухгалтерією відділу освіти позивачам нараховано, але не виплачено частину заробітної плати. При визначені розміру заборгованості по заробітній платі, суд бере до уваги розрахунки заробітної плати, надані позивачами, таким чином, заборгованість по заробітній платі складається по кожному позивачу без утримання податків й інших обов`язкових платежів. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані суду докази, які досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачів про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати підлягають задоволенню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає стягненню по кожному позивачу, без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved