Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить суд ухвалити рішення, яким просить визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] разом з ним по [ADDRESS] . Припинити з травня місяця 2022 року стягнення аліментів з нього на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] . В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що з 12 липня 2005 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою від якого у них [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Рожнятівського районного суду від 04 листопада 2010 року шлюб між ними розірвано, неповнолітню дитину залишено на проживанні разом з матір`ю [PERSON] . Рішенням Рожнятівського районного суду від 04 березня 2011 року з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі по 400 гривень щомісячно. 11 жовтня 2012 року реєстратором відділу державної реєстрації актів цивільного стану Рожнятівського районного управління юстиції Івано-Франківської області було внесено зміни в актовий запис №84 від 05 травня 2006 року про народження їхнього сина та змінено його ім`я « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішенням Рожнятівського районного суду від 02 квітня 2018 року збільшено розмір аліментів та стягнуто з нього в користь відповідачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1200 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і продовжувати до повноліття дитини. На протязі семи років неповнолітній син [PERSON] , [INFO] проживає разом з ним в [ADDRESS] та перебуває на його утриманні, так як відповідачка має іншу сім`ю. Вважає, що оскільки неповнолітній син [PERSON] на протязі тривалого часу проживає разом з ним, то за таких обставин стягнення з нього аліментів, на користь відповідачки [PERSON] слід припинити та визначити місце проживання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] разом з ним по [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Гутник П.М. позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві, просили про задоволення позову. Відповідачка [PERSON] \~будучи належним\~чином повідомленою\~про час\~і місце\~розгляду справи,\~у судове\~засідання не\~з`явилася\~повторно,\~про причини\~неявки суд\~не повідомила,\~клопотань про\~відкладення судового\~розгляду не\~подавала,\~правом на\~подачу відзиву\~на позов\~не скористалася, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у її відсутності та ухвалити заочне рішення. Представник служби у Справах дітей Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області у судове засідання не з`явилася, в.о. начальника Сорохман В. направила суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила взяти до уваги надане Службою у справах дітей письмове пояснення від 08 листопада 2022 року, а розгляд справи здійснити без участі їхнього представника. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 07 вересня 2021 року (а.с. 7). Рішенням Рожнятівського районного суду від 04 листопада 2010 року шлюб між сторонами розірвано, сина [PERSON] , [INFO] залишено на проживанні з матір`ю [PERSON] (а.с.10-11). 11 жовтня 2012 року реєстратором відділу державної реєстрації актів цивільного стану Рожнятівського районного управління юстиції Івано-Франківської області внесено зміни в актовий запис №84 від 05 травня 2006 року про народження [PERSON] , [INFO] та змінено ім`я « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 8-9). З копії рішення Рожнятівського районного суду від 02 квітня 2018 року (а.с.16-17) вбачається, що позивач сплачує аліменти на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1200 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дитини. Неповнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] більше семи років проживає разом з батьком [PERSON] по [ADDRESS] . В будинку дитина має окрему кімнату , в якій батько створив всі умови для належного розвитку сина, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї складеним комісією Служби у справах дітей Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області 16.08.2022 року (а.с. 13). Аналізуючи наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлено, що син [PERSON] , [INFO] , проживає з відповідачем та перебуває на його утриманні. Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З аналізу статей 267 - 271 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на її утримання, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Суд приходить до висновку, що оскільки на утриманні відповідача на даний час є неповнолітня дитина, на утримання якої з нього стягнуто аліменти, що свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача, яка має тягнути за собою звільнення від сплати аліментів. Враховуючи те, що на даний час сімейні обставини позивача змінилися, син [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, суд вважає, що позовні вимоги про припинення стягнення аліментів є підставними. Позивач просить припинити стягнення аліментів з травня 2022 року, однак припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачці аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилась у платника аліментів, то стягнення аліментів має бути припинено з часу подання позову до суду. Вирішуючи вимогу позивача про залишення сина на проживанні разом з ним, суд враховує таке. Від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с.7), який проживає разом з позивачем (а.с.13). З долученого до матеріалів справи листа начальника служби у справах дітей Перегінської селищної ради вбачається, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] вже тривалий час фактично проживає разом з батьком [PERSON] по [ADDRESS] , а з 09 серпня 2022 року зареєстрований по вищевказаній адресі. Крім того, син сторін досяг чотирнадцятирічного віку та самостійно надав згоду на проживання з батьком. У відповідності до ч.ч.2, 3 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Крім цього, за правилом ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. [PERSON] не зазначив обставин на підставі яких суду слід ухвалити рішення про зміну місця проживання дитини. По суті з пояснень позивача судом встановлено, що спір щодо місця проживання дитини між ним та відповідачкою відсутній. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial