Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

02.02.2023 року до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Улашанівська сільська рада, про встановлення факту батьківства. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] , який на день смерті проживав сам та зареєстрований в с. Жуків Славутського району. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями в с. Жуків Славутського району. З метою оформлення своїх спадкових прав за законом [PERSON] звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки немає можливості встановити родинні відносини із померлий [PERSON] . Мати заявниці, [PERSON] , з її батьком [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі і у свідоцтві про народження запис про батька було зроблено зі слів матері, а тому прізвище батька зазначено « [PERSON] ». Враховуючи наведені обставини заявник [PERSON] звернулася до суду та просить встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , щодо заявниці [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 02.02.2023 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд у відкритому судовому засіданні на 22.02.2023 року, про що повідомлено учасників справи. Від Улашанівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника сільської ради. [PERSON] в судовому засіданні подану заяву підтримала з викладених у ній підстав. Повідомила, що за життя [PERSON] визнавав себе її батьком, жодних питань щодо факту батьківства та невідповідностей у документах ніколи не виникало. [PERSON] завжди піклувався про неї з сестрою, доглядав за їхньою хворою матір`ю, спілкувався з їхніми сім`ями та допомагав їм. Через невідповідність у її свідоцтві про народження [PERSON] не має змоги оформити свої спадкові права. Додатково вказала, що її мати [PERSON] на даний час тяжко хворіє та не має змоги прибути в судове засідання для підтвердження інформації, зазначеної у позовній заяві. Окрім того, в судовому засіданні у якості свідків були допитані: [PERSON] та [PERSON] . Так, [PERSON] , яка є рідною сестрою заявниці [PERSON] , в судовому засіданні повідомила, що за життя [PERSON] визнав себе їхнім батьком, завжди про них піклувався, допомагав, цікавився їхнім життям, спілкувався з онуками. Мати у зареєстрованому шлюбі із покійним [PERSON] не перебувала. Свідок повідомила, що на спадщину після смерті [PERSON] не претендує, жодного спору між нею та сестрою [PERSON] немає. [PERSON] , який є чоловіком [PERSON] , в судовому засіданні повідомив суд, що він за життя [PERSON] завжди спілкувався з останнім як із батьком своєї дружини. [PERSON] піклувався про свою родину, усіляко їм допомагав, доглядав за матір`ю заявниці [PERSON] , яка хворіла та потребувала допомоги, спілкувався з онуками. Жодних сумніві у тому, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] ніколи не виникало. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями125,130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із позовною заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Улашанівської сільської ради, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 185 (а.с. 5). Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 93/2022. Померлий [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт від 30.03.2009 року, посвідчений секретарем Жуківської сільської ради, згідно із яким все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, заповів [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] , вважаючи себе донькою померлого, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак 08.11.2022 їй було відмолено, оскільки існують розбіжності у свідоцтві про народження [PERSON] , в якому батьком записаний [PERSON] , в той час як прізвище спадкодавця « [PERSON] » (а.с. 4). Так, з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Іванівською сільською радою Славутського району Хмельницької області, вбачається, що батьком заявниці [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с. 6, 7). За даними Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00037458553, за даними актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , матір`ю останньої є [PERSON] , [INFO] , батьком зазначено [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу, відомості про батька до актового запису внесено зі слів матері (а.с. 10). Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 128 СК Україниу, разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В абзаці 3 п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Як встановлено судом, відомості, які зазначені у свідоцтві про народження [PERSON] щодо батька дитини, зокрема його імені та по-батькові, відповідають імені та по-батькові [PERSON] , який помер [INFO] . Також факт батьківства підтверджується матеріалами справи, показаннями сторін та свідків. Вказані обставини підтверджують доводи заявника вказані у заяві про встановлення батьківства щодо того, що під час народження [PERSON] її батьки не перебували в шлюбі між собою, та відомості про батька було вказано зі слів матері. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне їй для прийняття спадщини після смерті її батька. Суд вважає, що дослідженими у судовому засіданні доказами, якими є письмові матеріали справи, пояснення сторін, визнання позову відповідачами. Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved