Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивачі звернулися до суду з указаним позовом, у якому просять суд: - визнати за [PERSON] , [INFO] , право на 1/2 земельної ділянки № [NUMBER] площею 2,1953 га, розташовану на території села Райгородок, Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , право на 1/2 земельної ділянки № [NUMBER] площею 2,1953 га, розташовану на території села Райгородок, Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивачів, [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку № [NUMBER] площею 2,1953 га, яка розташована на території села Райгородок, Бердичівський район, Житомирська область. 31.12.2020 позивачі, кожен окремо, звернулися до Бердичівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом в 1/2 частці кожному, проте у видачі свідоцтв їм було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу. Позивачі не мають можливості оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції учасників розгляду справи Ухвалою суду від 15.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. 06.01.2023 на запит суду надійшла копія матеріалів спадкової справи, заведеної 02.04.2007 за №343/2007, після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 02.02.2023 закрито проведення підготовчого засідання, призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачів - адвокат Григоришина В.В. подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивачів та їх представника, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень по суті позову не має. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що, в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , актовий запис №23. Згідно свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , в графі «мати» вказана [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай) за №290, загальною площею 2,1953 га, яка розташована на території села Райгородок, Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області. 31.12.2020 позивачі звернулися до Бердичівської державної нотаріальної контори, з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за законом, на вказану земельну ділянку, проте у видачі свідоцтв їм було відмовлено. Постановами про відмову у вчинені нотаріальної дії за №№ 2463/02-31, 2464/02-31 від 31.12.2020 позивачам надано роз`яснення стосовно неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю у них документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 2,1953 га, яка розташована на території села Райгородок, Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, необхідність якого передбачена Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена. Довідкою архівного відділу Бердичівської районної військової адміністрації Житомирської області від 30.11.2022 за №30 підтверджується, що у протоколах загальних зборів та засідань правління КСП "Райгородок" с. Райгородок, Бердичівського району, Житомирської області, за 1995-1996 роки виявлено рішення про прийом в члени КСП [PERSON] . Згідно архівного витягу від 29.11.2022 за №103 з протоколу загальних зборів членів КСП "Райгородок" с. Райгородок Бердичівського району від 18.02.1996, загальними зборами було вирішено: внести в списки для видачі на руки сертифікатів на право приватної власності на земельну частку (пай) КСП "Райгородок", згідно поданої заяви, [PERSON] . Відповідно до довідки відділу "Центр надання адміністративних послуг - Дія" Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 23.11.2022 за №379, [PERSON] дійсно набула право на земельну частку (пай), згідно розпорядження голови РДА №223 від 25.04.2005, яка розташована на території Райгородоцької сільської ради в с. Райгородок, ділянка № [NUMBER] , площею 2,1953 га, реформованого КСП "Райгородок". Листом управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 12.09.2022 за №1609/35-22 підтверджується, що [PERSON] було включено до списку додатку до Державного акту на право колективної власності по КСП "Райгородок" с. Райгородок, Бердичівського району Житомирської області. Державний акт на право колективної власності на землю по вищевказаному господарству був виданий 12.12.1995 серії ЖТ 02-04 №000009. Згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП "Райгородок" с. Райгородок Бердичівського району Житомирської області, та згідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Житомирської регіональної філії ДП "Центр ДЗК", що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2023, на ім`я [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право власності на земельну ділянку не видавалися. З викладеного вбачається, що позивачі позбавлені права спадкувати 1/2 частку кожний земельної частки (паю) за №290, площею 2,1953 га, яка розташована на території села Райгородок, Райгородоцької сільської ради, Бердичівський район, Житомирська область, після смерті своєї матері [PERSON] , яка за життя не оформила правовстановлюючих документів. Матеріалами спадкової справи підтверджено, що позивачі є єдиними спадкоємцями померлої [PERSON] , що як наслідок до позивачів переходять майнові та окремі особисті немайнових права та обов`язки спадкодавця. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що право на земельну ділянку набуто померлою [PERSON] ще за життя й, відповідно, майнові права увійшли до складу спадщини. Позивачі, як спадкоємці за законом першої черги, через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, не можуть реалізувати своє право на спадкування після померлої матері [PERSON] . Визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, а також враховуючи, той факт, що визнання за спадкоємцями права на вказану земельну ділянку не порушує нічиїх інтересів, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч.9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивачів.

Outcome: approved