Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

16.01.2023 року через засоби поштового зв`язку до суду направлено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, вимоги у якій обґрунтовано тим, що сторони перебувають з 07 червня 2014 року у зареєстрованому шлюбі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку, з актовим записом №177. В період шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] не має можливості самостійно утримувати дітей, забезпечувати їм належні умови життя. Відповідач [PERSON] не має проблем зі здоров`ям, є працездатним, отримує дохід. В зв`язку із викладеними обставинами, посилаючись на ст.ст. 141, 150, 180, 182 СК України, позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі 4500 грн. 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісячно починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, і до досягнення повноліття. До початку проведення судового засідання представник позивача [PERSON] , [PERSON] , надала суду заяву про підтримання позовних вимог та можливість розгляду справи за її відсутності та відсутності позивача. Відповідач [PERSON] до початку проведення судового засідання надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши докази, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають з 07 червня 2014 року у зареєстрованому шлюбі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку, з актовим записом №177 (а.с.7). Під час шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8,9). Діти проживають разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що не заперечується сторонами. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов`язку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Грошовою одиницею України є гривня (стаття 99 Конституції України). Статтею 182 СК України, закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд зазначає, що у даній категорії справ обов`язок по утриманню дітей покладено на обох батьків, тобто і на відповідача, діти якого проживають окремо від нього, і на позивача [PERSON] , як матір, з якою вони проживають. Відповідачем не заперечувалось твердження позивача про його працездатність, отримання доходу та задовільний стан здоров`я. У зв`язку із викладеними обставинами, з огляду на те, що найголовнішою причиною призначення аліментів є потреба в них саме дітей, позов [PERSON] підлягає задоволенню, шляхом визначення доцільним стягнення із відповідача аліментів на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 4500 грн. 00 коп. Даний розмір аліментів є необхідним та достатнім розміром для забезпечення гармонійного їх розвитку і не є меншими від 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Мінімальний прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний календарний рік, і визначені ним суми не є сталими, оскільки систематично впродовж календарного року збільшуються. Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і оплата праці (грошове забезпечення), з якої відраховують аліменти. У даній справі судом визначено доцільність стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей в твердій грошовій сумі, тому остання підлягає індексації відповідно закону. Під час розгляду справи платник і одержувач аліментів не підтвердили домовленості між собою про інше. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Сторонам роз`яснити, що відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Окрім того, за положенням ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, суд, зважаючи на задоволення позовних вимог, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп., який є мінімальною ставкою за подання позову майнового характеру, виходячи із того, що позивач [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 179, 180, 181, 182, 184, 185, 191, 192 СК України, ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved