Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Посилається на те, що померла [PERSON] була його тіткою. Він не проживає в м Переяслав, приїздить не часто, тітка мала сина, він не знав про наявність заповіту, відповідно до якого тітка залишила йому земельну ділянку, тому у встановлені строки він не зміг подати заяву про прийняття спадщини. Дізнавшись 21 грудня 2022 року від двоюрідного брата [PERSON] про наявність заповіту, звернувся до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про прийняття спадщини йому було відмовлено в зв`язку з порушенням строків для прийняття спадщини. Вважає, що необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною для продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 7); Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 9); копією заповіту від 25 листопада 2008 року (а.с. 8); копією Державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с. 10); листом нотаріуса Ткаченка О.А. (а.с. 11); матеріалами спадкової справи № 28/2022, заведеної після смерті [PERSON] , яка витребувана судом за клопотанням позивача (а.с. 20-29). \~ \~ \~ \~В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Крім того, судові витрати у разі задоволенні позову просили залишити за позивачем. Відповідач [PERSON] після роз`яснення йому прав та обов`язків, наслідків визнання позову, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 цього Кодексу, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша, друга статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ \~ \~ \~Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту Верховним Судом визнано достатньою підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини (такий правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17 та підтриманий у постановах ВС/КЦС: від 10.01.2019 у справі № 263/1221/17; від 17.03.2021 у справі № 308/4272/19; від 22.02.2021 у справі № 644/7785/19). \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, позивачем доведено наявність поважної причини пропуску строку, тому суд приходить до висновку про задоволення позову в повному. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1220, 1233, 1235, 1236, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved