Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором\~про споживчий\~кредит в сумі 158159,40 гривень, судові витрати у розмірі 2481,00 гривень сплаченого судового збору та 20000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 серпня 2021 року між [PERSON] та ТОВ "МІЛОАН" укладено договір про споживчий кредит № 3325292. За умовами договору ТОВ "МІЛОАН" надало відповідачу кредит у розмірі 20000,00 грн. строком на 30 днів, починаючи з 22 серпня 2021 року та на строк до 21 вересня 2021 року, проценти за користування кредитом: 10200,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 15 грудня 2021 року між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладений договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги за договором № 3325292 від 22 серпня 2021 року про надання споживчого кредиту, що укладений між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] . Сума заборгованості за яким, станом на дату відступлення права вимоги, тобто на 15 грудня 2021 року, складала 90259,40 грн., з яких: 19400,00 грн.\~заборгованість за тілом кредиту; 67859,40 грн.\~заборгованість за процентами; 3000,00 грн. заборгованість за комісією. Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підлягає стягненню з відповідача та станом на 16 листопада 2022 року складає 158159,40 грн. з яких: 19400,00 грн.\~заборгованість за тілом кредиту; 67859,40 грн.\~заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 3000,00 грн. заборгованість за комісією; 67900,00 грн.\~заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості). Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак вказав у позовній заяві про те, що не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало. Відзив на позов також не подав. Пунктом 1 частини 3\~статті 223 ЦПК України\~передбачено,\~що якщо\~учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності\~такого учасника\~справи у\~разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. А тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 серпня 2021 року між [PERSON] та ТОВ "МІЛОАН" укладено договір про споживчий кредит № 3325292. За умовами договору ТОВ "МІЛОАН" надало відповідачу кредит у розмірі 20000,00 грн. строком на 30 днів, починаючи з 22 серпня 2021 року та на строк до 21 вересня 2021 року, проценти за користування кредитом: 10200,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.19-22). ТОВ «Мілоан» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 20000,00 грн. 15 грудня 2021 року між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладений договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги за договором № 3325292 від 22 серпня 2021 року про надання споживчого кредиту, що укладений між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] . Сума заборгованості за яким, станом на дату відступлення права вимоги, тобто на 15 грудня 2021 року, складала 90259,40 грн., з яких: 19400,00 грн.\~заборгованість за тілом кредиту; 67859,40 грн.\~заборгованість за процентами; 3000,00 грн. заборгованість за комісією (а.с.25-41). Таким чином, ТОВ "Вердикт-Капітал" було наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Мілоан» втратив такі права. За період користування кредитними коштами відповідачем заборгованість за договором не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом за порушення умов кредитного договору, що підлягає стягненню з відповідача та станом на 16 листопада 2022 року складає 158159,40 грн. з яких: 19400,00 грн.\~заборгованість за тілом кредиту; 67859,40 грн.\~заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 3000,00 грн. заборгованість за комісією; 67900,00 грн.\~заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) (а.с.42). Згідно із ст. 054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. В п.1 ст.1046 ЦК України вказано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Ст.612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що ст.625 ЦК України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Станом на день подання позовної заяви відповідач не повернув отримані від позивача кредитні кошти на підставі кредитного договору № 3325292 від 22 серпня 2021 року. Тому, суд, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позову ТОВ "Вердикт-Капітал". Згідно п.1 ч.3 ст.133ЦПК України,до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданої стороною позивача заявки про надання юридичної допомоги № 6 від 02 листопада 2022 року та витягу з акту №2 про надання юридичної допомоги від 08 листопада 2022 року витрати на правничу допомогу склали 20000 грн. (а.с.65-66). У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову ТОВ "Вердикт Капітал",з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. та 2481,00 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного, ст.ст.526, 610-612, 1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved