Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12 червня 2021 року вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі за №88615. В обґрунтування зазначеного позову посилається на те, що у листопаді 2021 року від приватного виконавця дізналася про існування виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, за яким звернено стягнення з неї на користь відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 9686,00 грн. Зазначає, що будь-яких договірних відносин з відповідачем немає, жодних повідомлень, вимог від відповідача не отримувала. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість за кредитним договором не є безспірною, про вчинення виконавчого напису не була повідомлена. Виконавчий напис нотаріуса вчинений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а саме: Закону України "Про нотаріат", Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову діяльність в Україні», у зв`язку з чим, позивач просить задовольнити її позов повністю. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18 листопада 2021 року відкрито спрощене провадження у вищезазначеній справі, призначено судове засідання. Ухвалою суду від 18 листопада 2021 року зупинено стягнення у виконавчому провадженні, відкритому з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №88615 від 12.06.2021 (а.с.26). Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. 15 листопада 2022 року з Куп`янського міськрайонного суду Харківської області\~ до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла вищевказана\~ цивільна справа. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 листопада 2022 року для розгляду даної справи визначено суддю Оладенко О.С. Ухвалою судді від 17 листопада 2022 року справу прийнято до свого провадження, призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, засобами поштового зв`язку надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на задоволенні її позову. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно, належним чином, причини неявки суду не повідомили. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, вчинений виконавчий напис, реєстровий номер №88615, яким запропоновано звернути стягнення з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором №001/70/132966 від 06 травня 2019 року, укладеним з ТОВ «Глобал Кредит», правонаступником якого є\~ ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», правонаступником якого є ТОВ «ДОРІ ФІНАНС», на загальну суму 9686,00 грн. (а.с.2). На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним С.С. 31.08.2021 року відкрито виконавче провадження № АСВП: 66658332 (а.с.4). Ухвалою суду від 18.11.2021 року (а.с.24), з нагадуванням про термінове виконання (а.с.47), а в подальшому ухвалою суду від 17.11.2022 року (а.с.50) повторно витребувано у приватного нотаріуса копію виконавчого напису та матеріалів, на підставі яких він був вчинений, а також у відповідача витребувано документи та матеріали, на підставі яких вони мають право стягнення з позивача коштів на суму 9686,00 грн., засвідчену копію письмової вимогам (претензії) до позивача. Проте, таких матеріалів суду не надано, ухвали суду не виконані. Тобто, з метою забезпечення всебічності судового розгляду, судом вжито вичерпних заходів з метою отримання матеріалів нотаріальної справи, копії вимоги до боржника, а також копії самого кредитного договору, які не дали результатів. Відповідно ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від\~ 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Даних про наявність нотаріально посвідченого договору кредиту, укладеного між сторонами, судом не встановлено, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису такими, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Як на підставу позовних вимог, окрім відсутності жодних договірних відносин з відповідачем, позивач [PERSON] посилалася, зокрема, на ту обставину, що їй не направлялися будь-які вимоги, чи інше повідомлення про наявність заборгованості. Як встановлено у ч.4 ст.81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. У зв`язку з тим, що позивач посилається на невчинення відповідачем певних дій направлення вимоги, виписки про заборгованість, а відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подачу відзиву та доказів, зокрема, доказів направлення повідомлення боржнику про заборгованість, суд вважає доведеною ту обставину, що таке повідомлення не направлялось. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі №554/6777/17 Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України "Про нотаріат". Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що встановлена законом процедура стягнення боргу за договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статей 77,78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування та докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідач не скористався своїм правом на подання доказів, а також клопотань про їх витребування. З огляду на наведене, встановивши відсутність доказів направлення позичальником листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником [PERSON] такого листа, та те, що виконавчий напис вчинено на підставі нотаріально не посвідченого кредитного договору, суд приходить до висновку про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] , в силу закону, звільнена від сплати судового збору за подання позову. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 908,00\~ грн. (за ставками судового збору, що діяли станом на день подання позову). На підставі викладеного,

Outcome: approved