Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

15.12.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої вказав, що гуртожиток по [ADDRESS] був прийнятий у комунальну власність та переданий в управління органу самоорганізації населення будинкового комітету «Явір», згодом - ОСББ «Явір 2011». Житлове приміщення № 68 в даному гуртожитку, яке є власністю територіальної громади міста Луцька та об`єктом державного житлового фонду було надане в користування як ліжко-місце особам йому [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, зазначає, що відповідач, [PERSON] не проживає у вказаній кімнаті більше 10 років, його місце перебування не відоме. У свою чергу, [PERSON] дверних замків не змінював, жодних перешкод у користуванні даною кімнатою відповідачу не створював і не створює на даний час. Тобто, наймач кімнати [ADDRESS] [PERSON] більше шести місяців без поважних причин відсутній за місцем реєстрації, із заявою про продовження строків тимчасової відсутності до міської ради чи ОСББ «Явір 2011» не звертався. Вказує, що на даний час мешканцям житлових приміщень в гуртожитку [ADDRESS] дозволено приватизувати займані ними приміщення згідно Закону України «Про забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків» та Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» на підставі акту технічної комісії щодо гуртожитку на [ADDRESS] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 12.08.2010 № 506-1. Вважає, що відповідач, який відсутній в житловому приміщенні в гуртожитку понад 6 місяців і до наймодавця про його продовження не звертався, втратив право на користування жилим приміщенням (ліжко-місце) за адресою: [ADDRESS] . На підставі вище викладеного, просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування кімнатою (ліжко-місце) [ADDRESS] , судові витрати покласти на відповідача. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Луцької міської ради до початку судового засідання подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи ОСББ «Явір 2011» у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі рішення Луцької міської ради від 23.07.2008 року № 29/28 «Про передачу гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у міську комунальну власність» гуртожиток по [ADDRESS] (колишня назва - [ADDRESS] ) був прийнятий у комунальну власність та переданий в управління органу самоорганізації населення будинкового комітету «Явір», згодом - ОСББ «Явір 2011». Житлове приміщення № [NUMBER] в даному гуртожитку, яке є власністю територіальної громади міста Луцька та об`єктом державного житлового фонду, відповідно до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 13.08.2009 № 589-1 «Про затвердження списку мешканців гуртожитку на [ADDRESS] » було надане в користування як ліжко-місце особам - [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Із листа Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 16.09.2021 року слідує, що в ході проведення перевірки було встановлено, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , дійсно не проживає більше 10 років. Відповідно до статті 127 ЖК України та п. 2 Примірного положення про гуртожитки, гуртожиток - це спеціально споруджений або переобладнаний жилий будинок, який використовується для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або -навчання. Відповідно до вимог статті 128 ЖК України порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жила площа в гуртожитку надається сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Статтею 129 ЖК України передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Згідно статті 130 ЖК України порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не має право бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі статтею 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного ним приміщення або обмежений у праві користуватись жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян. Разом з тим, згідно зі статтями 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Змінами до законів України від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ «Про приватизацію державного житлового фонду», від 4 березня 1992 року № 2163- XII «Про приватизацію державного майна» передбачено, що гуртожитки включено до об`єктів державного житлового фонду, що підлягає приватизації (Закон України від 3 березня 2005 року № 2453-ІУ «Про внесення змін до деяких законів України з питань забезпечення захисту житлових прав громадян, які проживають у гуртожитках»). Оскільки правовий режим гуртожитків, жилі приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняний до правового режиму жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, то на мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються норми статей 71, 72 ЖК України. Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового Кодексу України) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Частиною 3 статті 71 ЖК України передбачено вичерпний перелік випадків за наявності яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем понад шість місяців. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. \~ \~ \~ \~Отже, судом встановлено, що відповідач більше шести місяців без поважних причин відсутній за місцем реєстрації, із заявою про продовження строків тимчасової відсутності до міської ради чи ОСББ «Явір 2011» не звертався, а тому є таким, що втратив право на користування жилим приміщенням (ліжко-місце) за адресою: [ADDRESS] . З врахуванням вищенаведених норм закону та, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З вищевикладеної норми закону слідує, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі 992, 40 грн. понесені останнім при сплаті судового збору. На підставі ст. ст. 9, 71-72, 127-130 ЖК України,

Outcome: approved