Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Тернопільська міська рада в особі Управління державної реєстрації, у якій просить право спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] припинити; визнати за нею - [PERSON] право власності на будинковолодіння [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку загальною площею 126,4 кв. м., з господарськими будівлями (гаражем) загальною площею 27,5 кв. м. з навісом, горожею, вимощеннями. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що до 2000 року їй належав весь житловий будинок [ADDRESS] . Вказаний будинок вона побудувала в шлюбі зі своїм покійним чоловіком [PERSON] . В порядку спадкування за чоловіком вона зареєструвала право власності на цей будинок (1/2 частина як частка пережившої з подружжя та 1/2 частина в порядку спадкування за законом). Пояснює, що у 1999 та 2000 роках вона подарувала в сукупності 45/100 частин даного будинку відповідачам, а саме своїй дочці [PERSON] - 34/100 частин та онуку [PERSON] 11/100 частин цього будинку. На даний час їй належить на праві власності 55/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . Стверджує, що фактично належна їй частина будинку є автономною, із самостійний входом та має лише одну спільну стіну із сусіднім будинком [ADDRESS] , що належить відповідачам. Вказує, що у 2021 році вона здійснила прибудову тамбура під літерою «а» та житлову прибудову під літерою «А» до своєї частини будинку. 26.05.2022 вона звернулась до Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради з приводу державної реєстрації за нею права власності на належний їй житловий будинок. Однак, зареєструвати своє право власності на належну відокремлену частину будинку після реконструкції у Єдиному державному реєстрі вона не має змоги через наступні обставини. Співвласниками 34/100 та 11/100 частин будинку [ADDRESS] були відповідно [PERSON] та [PERSON] . 29.11.2004 відповідачі припинили своє право спільної часткової власності на даний будинок у спосіб і в порядку, які не були передбачені законом, без укладення із позивачкою договору про поділ майна, що є у спільній частковій власності, або припинення режиму права спільної часткової власності на підставі судового рішення. [PERSON] й [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на будинковолодіння [ADDRESS] , яке фактично складається із колишніх 45/100 частин будинку [ADDRESS] за цією ж адресою. Право власності відповідачів на окремий об`єкт нерухомого майна оформлене свідоцтвом виданим Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації на підставі рішення виконавчого комітет Тернопільської міської ради № 1213 від 29.11.2004. Частині житлового будинку, що належали [PERSON] та [PERSON] був присвоєний окремий адресний номер [ADDRESS] . Позивачка зазначає, що ці обставини стали відомі їй лише у 2022 році, коли вона розпочала процедуру реєстрації прав власності на будинок після проведеної добудови. Вказує, що вона згідна із тим, щоб частини будинку, які належать їй та відповідачам були виділені у окремі об`єкти нерухомого майна із припиненням права спільної часткової власності, оскільки фактично вони є відокремленими житловими та господарськими приміщеннями, які мають самостійні входи і нічим крім однієї спільної стіни не пов`язані. Проте спосіб, у який було здійснено даний поділ, позбавив її можливості на даний час зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку. Зазначає, що неправомірними діями як Виконавчого комітету Тернопільської міської ради (під час прийняття рішення № 1213 від 29.11.2004) так і [PERSON] та [PERSON] її всупереч вимогам закону позбавили можливості зареєструвати своє право власності, а тому вважає, що її право порушене та підлягає поновленню. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Магдич О. О. у судове засідання не з`явилися, однак від останньої надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. У судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не надали суду. Представник третьої особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. Суд вважає, що відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві особистої приватної власності належав житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Першою Тернопільською держнотконторою 07.02.1996 за реєстром № 745. 13.05.1999 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Чолач Г. Д. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за номером № 1821 договір дарування 11/100 частин з належного [PERSON] цілого житлового будинку [ADDRESS] на ім`я неповнолітнього [PERSON] . [INFO] . 15.08.2000 Першою Тернопільською нотаріальною конторою посвідчено договір дарування 34/100 частин з належного [PERSON] 89/100 частин житлового будинку [ADDRESS] на ім`я неповнолітньої [PERSON] . Розпорядженням заступника міського голови начальника управління містобудування та архітектури від 28.01.2004 № 5 «Про розгляд звернень громадян міста з питань будівництва» присвоєно частині житлового будинку, що належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] адресу [ADDRESS] . Розпорядженням заступника міського голови начальника управління містобудування та архітектури від 02.11.2004 № 159 «Про прийняття в експлуатацію приватних будинковолодінь» затверджено акт прийняття в експлуатацію будинковолодіння за адресою [ADDRESS] в складі чотирикімнатного житлового будинку житловою площею 81,70 кв. м., загальною площею 180,60 кв. м., літньої кухні розмірами 7,60?3,60 м, 2,10?2,60 м, 2,70?3,0 м, господарської будівлі розміром 3,10?1,60 м, збудованих [PERSON] та [PERSON] . Згідно з рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 29.11.2004 № 1213 «Про оформлення права власності на приміщення, будівлі та споруди», вирішено оформити право власності за [PERSON] та [PERSON] на будинковолодіння, яке складається з житлового будинку загальною площею 180,6 кв. м. та господарських будівель за адресою [ADDRESS] , та видати свідоцтво. Відповідно до витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 294974707 від 17.01.2022 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4600018412022 від 05.01.2022, земельна ділянка площею 0,0315 га, кадастровий номер 6110100000:07:011:0014 на праві приватної власності належить [PERSON] . Згідно витягу з реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництв, зареєстрованого Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради 16.02.2022, загальна площа житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] становить 126,4 кв. м., гаража 27.5. кв. м. Як вбачається з листа Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради від 27.05.2022 №965/28-01, [PERSON] повідомлено, що згідно пункту 54 Постанови для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, утворене у результаті поділу іншого нерухомого майна чи виділу в натурі частки з іншого нерухомого майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, що здійснює виділ у натурі частки, подається договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду. Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт, утворений у результаті поділу, виділу частки або об`єднання у результаті реконструкції проводиться відповідно до пунктів 77- 81 цього Порядку. Згідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІV (зі змінами) під час проведення державної реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав). Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до вимог ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у справі власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до вимог ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відтак, за змістом ст. 364 ЦК України виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником в натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 р. при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачка правомірно набула право власності на 55/100 частин у житловому будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , загальною площею 126,4 кв. м., з господарськими будівлями (гаражем) загальною площею 27,5 кв. м. з навісом, огорожею, вимощенням. Сторони володіють та користуються своїми частинами будинку та мають окремі входи до свого житла, а також володіють та користуються своїми частками земельної ділянки на котрій побудоване спірне будинковолодіння. Належним відповідачам часткам у вказаному житловому будинку присвоєно окрий номер, зокрема, належним відповідачці [PERSON] 34/100 частин цього будинку та відповідачу [PERSON] 11/100 частин присвоєно адресу: [ADDRESS] , згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1213 від 29 листопада 2004 року, при цьому, виділено його в окреме будинковолодіння. Відповідно до вимог ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Отже, вищезазначені правові норми свідчать про те, що законом надана можливість, у разі виділу в натурі частки, припинення судом права співвласника на частку у спільному майні та визнання права власності на таку частку за власником. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі викладеного та повно і всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, оскільки іншого способу порушених прав позивачки не має, відповідачами не надану суду заперечень щодо заявлених [PERSON] вимог, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, шляхом виділення позивачці частини будинковолодіння [ADDRESS] , визнання за нею права приватної власності на вказане будинковолодіння та припинення права часткової власності на будинок [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved