Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09 серпня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Вказала, що сімейне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність спільних планів на майбутнє, відмінність поглядів на життя та відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини припинені з серпня 2022 року. Позивач просить розірвати шлюб, а судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 28 жовтня 2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Ухвалою суду від 21 листопада 2022 року сторонам було надано строк для примирення 3 місяці та провадження у вказаній цивільній справі було зупинено до закінчення строку для примирення. Ухвалою суду від 21 лютого 2023 року відновлено провадження у справі по закінченню строку для примирення. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила провести розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Просила стягнути з відповідача судові витрати (а.с.4). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення (а.с.24). Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 09 серпня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис 245, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 09.08.2014 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14.10.2014 року (а.с. 9). Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність спільних планів на майбутнє, відмінність поглядів на життя та відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини припинені з серпня 2022 року. Згідно з ч.1ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, тому наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору. На підставі ст. ст.110,112 СК України ,

Outcome: approved