Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування, що знаходиться в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Золотоніського району Черкаської області. Мотивує позов тим, що дана земельна ділянка належала його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкодавець за життя склала заповіт, згідно з яким заповіла дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва позивачу, а житловий будинок з надвірними спорудами та прилеглу до нього земельну ділянку - відповідачу. Позивач прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. На земельну ділянку з кадастровим номером 7125155100:04:000:0552 отримав свідоцтво про право на спадщину, а щодо другої земельної ділянки кадастровий номер 7125155100:04:000:3145 нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії. В постанові про відмову зазначила, що відсутні документи, які посвідчують право власності на заявлене майно. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223, ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності сторін, та враховуючи визнання позову відповідачем, ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є сином [PERSON] (копія свідоцтва, а.с. 14). [INFO] [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , а.с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4674 га, кадастровий номер 7125155100:04:000:3145, що знаходиться в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Золотоніського району Черкаської області; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4459 га, кадастровий номер 7125155100:04:000:0552, що знаходиться в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Золотоніського району Черкаської області. - житловий будинок з надвірними спорудами та прилегла земельна ділянка, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Чорнобаївського районного нотаріального округу Бабаком О.М. та зареєстрований в реєстрі за№ 777, яким заповіла дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - [PERSON] , а житловий будинок з надвірними спорудами та прилеглу земельну ділянку - [PERSON] (копія заповіту а.с. 10). Статтею 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 08 квітня 2022 року сторони звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини (копія спадкової справи, а.с. 39). З довідки Чорнобаївської селищної ради від 24 жовтня 2022 року № 1908 вбачється, що померла на день смерті проживала одна. А відтак, суд приходить до висновку, що єдиними спадкоємцями померлої [PERSON] , які прийняли спадщину у встановлений законом спосіб та строк, є її син [PERSON] та дочка [PERSON] , спадкоємці по заповіту. З спадкової справи вбачається, що 10 листопада 2022 року нотаріусом Чорнобаївської державної нотаріальної контори видано позивачу свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4459 га, кадастровий номер 7125155100:04:000:0552. 06 грудня обом спадкоємцям видано свідоцтва про право на спадщину за законом на вклад померлої (по 1/2 частині). Відповідно до п. 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. 10 листопада 2022 року позивач звернувся із заявою про видачу свідоцтва на право власності на спадщину за заповітом. Подав до Чорнобаївської державної нотаріальної контори правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцеві, зокрема витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 29575413 від 17.11.2014 року та копію рішення суду № 709/2755/14-ц від 10.10.2014 року (копія витягу, копія рішення, а.с. 17, 20). Але нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку кадастровий номер 7125155100:04:000:3145 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі підпункту 4.16 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, через відсутність документів, що посвідчують право власності на заявлене майно (постанова державного нотаріуса Чорнобаївської державної нотаріальної контори, а.с. 22). У поданому нотаріусу рішенні суду від 10.10.2014 року № 709/2755/14-ц зазначено, що [PERSON] зверталася з позовом про визнання права власності на дві земельні ділянки в порядку спадкування після смерті її чоловіка - [PERSON] . Позов [PERSON] задоволено судом повністю, але в резолютивній частині рішення вказано про визнання права власності лише на одну земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.4459 га ( копія рішення а.с.20). В свою чергу вказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належали [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЕ № 370346 від 25.09.2009 року площею 2,4459 га, та державного акту на право власності на землю серії ЧР № 655 від 27.03.2001 року площею 2,47 га (копії державних актів, а.с. 15-16). В розумінні глави 12 Цивільного кодексу України земельна ділянка як нерухоме майно є об`єктом цивільних прав. Згідно ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом права власності. За приписом ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За положенням ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про наявність для задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, оскільки вони є обґрунтованими з огляду на вищенаведені обставини.

Outcome: approved