Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Франківського районного суду м.Львова з позовом до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивує тим, що рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 11.02.2015 року призначено [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 800,00 грн. на кожну дитину щомісячно, тобто в твердій грошовій сумі. У Франківському ВДВС у м.Львові ЗМУ МЮ перебуває на виконанні виконавчий документ у цивільній справі №449/31/15-ц щодо стягнення на користь позивачки аліментів на утримання дітей з відповідача. Вказує, що станом на даний момент вона отримує по 800,00 грн. аліментів на кожну дитину, що становить менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відтак такий розмір аліментів не може забезпечити гармонійний розвиток їх дітей. Зазначає, що їх син [PERSON] хворіє легкою розумовою відсталістю з вираженими емоційно-вольовими порушеннями, порушення соціальної адаптації, неорганічний енурез та є дитиною інвалідом віком до 18 років. В свою чергу відповідач проходить військову службу за контрактом у ЗСУ, відтак матеріальне становище відповідача значно покращилось. Окрім цього, покликається на те, що вона не працює, а лише отримує соціальні виплати від Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації Львівської області та інколи виконує роботу по цивільно-правовому договору. Працевлаштуватись позивачка не може, оскільки діти є малолітніми та потребують догляду, а також разом з нею проживає її 76-річна бабуся, яка також потребує догляду. Вважає, що для забезпечення потреб їх дітей доцільним є змінити спосіб стягнення аліментів шляхом стягнення з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і ця сума не вплине на погіршення матеріального становища відповідача. Враховуючи вищевикладене, просить змінити спосіб стягнення аліментів шляхом стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) на утримання [PERSON] та [PERSON] щомісячно з моменту подачі позовної заяви, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Не погоджуючись з поданим позовом, від представника відповідача - адвоката Кирик Н.І. надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Відзив мотивує тим, що 27 травня 2017 року відповідачем було зареєстровано шлюб з [PERSON] , від якого у них є донька [PERSON] , [INFO] та на даний час дружина не працює, а відтак на його утриманні є малолітня дитина та дружина. Вказує, що відповідач перебуває на військовій службі у складі ЗСУ, однак 05.04.2022 року отримав поранення та потрапив на стаціонарне лікування у КНП "Міська клінічна лікарня №6" Дніпровської міської ради, а на даний час перебуває на лікуванні у Польщі. Окрім цього, зазначає, що позивач не надала жодної інформації щодо місця навчання дітей, підтверджених витрат на їх утримання. Враховуючи вищевикладене, просить при прийнятті рішення взяти до уваги стан здоров`я відповідача, перебування на його утриманні малолітньої дитини та дружини. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили такий задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні 07.03.2023 року не заперечила щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 15 червня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за №16; батьком дитини є [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.06.2012 року. [PERSON] народився [INFO] , про що 03 лютого 2014 року складено відповідний актовий запис №4; батьком дитини є [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.02.2014 року. Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 11.02.2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 14.10.2011 року виконкомомВеликоглібовецької сільської ради Перемишлянського району Львівської області, актовий запис №10 та ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 800,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 05 січня 2015 року та до повноліття дітей. На підставі вказаного рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 11.02.2015 року у справі №449/31/15-ц видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] алміентів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки №541 від 29.07.2022 року [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] ; разом з нею проживають неповнолітні діти - [PERSON] , 2012 року народження та [PERSON] , 2014 року народження. Як вбачається з Консультативного висновку спеціаліста КНП ЛОР "Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр" Клініка психічного здоров`я дітей, підлітків та молоді№825/157 від 26.08.2021 року [PERSON] , 04.06.2012 року страждає легкою розумовою відсталістю з вираженими емоційно-вольовими порушеннями; порушення соціальної адаптації; неорганічний енурез. Згідно відповіді Галицько-Франківського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м.Львова №3479 від 03.06.2022 року на адвокатський запит [PERSON] №46 від 26.05.2022 року [PERSON] , [INFO] , Галицько-Франківським ОРВК м.Львова в лютому 2019 року був направлений у 184 навчальний центр в с.Старичі Яворівського району з метою укладення контракту та подальшого проходження базової загальновійськової підготовки. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 15.11.2022 року витребувано з Головного Управління ДПС у Львівській області відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків фізичної особи [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 01.01.2022 року по дату отримання даної ухвали. Як вбачається з Відповіді на запит №1305-2022-0001644 від 21.11.2022 року щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, [PERSON] за період з 1 кварталу 2022 року по 3 квартал 2022 року отримував виплати військовослужбовцям Військової частини [NUMBER] в таких розмірах: січень 2022 року - 26339,68 грн.; лютий 2022 року 26920,83 грн.; березень 2022 року - 31673,33 грн.; квітень 2022 року - 115584,05 грн.; травень 2022 року - 130371,99 грн.; червень 2022 року 118039,46 грн.; липень 2022 року - 45962,25 грн.; серпень 2022 року - 46177,74 грн.; вересень 2022 року - 256393,54 грн. Окрім цього, [PERSON] отримав соціальні виплати з відповідних бюджетів у липні 2022 року, серпні 2022 року та вересні 2022 року у розмірах 888,54 грн., 1541,43 грн. та 560,02 грн. відповідно. Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків №4131305-22-05916 від 27.05.2022 року [PERSON] за період з 3 кварталу 2021 року по 1 квартал 2022 року отримувала соціальні виплати від Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації Львівської області, а також у липні 2021 року отримала заробітну плату у ПП "Мережа-Сервіс Львів" в розмірі 8653,30 грн. (дата звільнення з роботи - 26.07.2021 року); у листопаді та грудні 2021 року, січні 2022 року отримала дохід за цивільно-правовим договором від ТОВ "Мінпрод Галичина" щоразу в розмірі 600,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем [PERSON] до таких долучено медичні документи щодо стану свого здоров`я та відповідно до Виписки з картки стаціонарного хворого №0304522 від 07.04.2022 року такий перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Міська клінічна лікарня №6" Дніпровської міської ради з 06.04.2022 року по 07.04.2022 року з діагнозом: осколкові сліпі поранення м/тканини правого передпліччя, кисті, ділянки лівого локтьового суглобу, сідничних ділянок, поранення в/з правої гомілки з дефектом шкіри, м`язів, сторонні тіла (метал), правої гомілки, обл. лівого ліктьового суглобу. Окрім цього, відповідно до перевідного епікризу №3434 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в урологічному відділенні Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону України з 08.04.2022 року по 09.04.2022 року з діагнозом: вогнепальні уламкові сліпі поранення мяких тканин правого передпліччя, кисті, ділянки ліктьового суглобу, сідничної ділянки, в/з правої гомілки (05.04.2022 року) з наявністю сторонніх тіл (металевих уламків). Також, як вбачається з перевідного епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] №1409, такий перебував в амбулаторно-поліклінічному закладі у хірургічному відділенні з 09.04.2022 року по 19.04.2022 року, а також відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №ІХ-220419/6574 такому 21.04.2022 року виконано операцію з розщеплення шкірного трансплантанту для малої гранулюючої опікової рани, ділянка трансплантації. Відповідно до Виписного епікризу №9087 із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 12.07.2022 року по 18.07.2022 року. Також суд бере до уваги, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.05.2017 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з [INFO] та у даному шлюбі у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.07.2017 року. Відтак, у відповідача на утриманні перебуває дитина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Львівського міського центру зайнятості №1120 від 13.09.2022 року [PERSON] на обліку, як безробітна у Львівському міському центрі зайнятості не перебуває і виплати допомоги з безробіття не отримує. Так, згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення встановлено: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення встановлено: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривні. Відповідно до ст.12, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд враховує, що відповідачем суду не надано інших доказів про те, що він за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов`язків по утриманню дитини та сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від усього його заробітку (доходу) на даний час. Окрім цього, судом враховується розмір прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 січня 2023 року становить 2833 гривні. Відтак, розмір аліментів, який стягується з відповідача на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей, який присуджений рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 11.02.2015 року у розмірі 800,00 грн. є меншим, ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не відповідає реаліям сьогодення. Крім того, приймаючи до уваги інтереси дитини та необхідність забезпечення її гармонійного розвитку, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд приходить до переконання що наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] , з твердої грошової суми в розмірі 800,00 грн. на 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, суд вважає за доцільне відкликати виконавчий лист №449/31/15-ц, виданий на підставі рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 11.02.2015 року. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому суд не вбачає підстав стягувати присуджені аліменти з моменту подачі позовної заяви, оскільки предметом позову є не стягнення аліментів, а зміна способу та розміру їх стягнення. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 гривень. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.12,81,141,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд

Outcome: approved