Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 16.11.2019 року на праві власності належить кімната [ADDRESS] . Разом з позивачкою в квартирі зареєстрований [PERSON] , який тривалий час з 2019 року у квартирі не проживає та добровільно змінив місце проживання. На сьогоднішній час вона позбавлена можливості розпорядитись своєю власністю у будь-який спосіб. Просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання вказаної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином. Представник відповідача направив до суду відзив, в якому заперечив проти задоволення позову. Зазначив, що відповідач проживав разом із позивачкою сім`єю без реєстрацію шлюбу до грудня 2020 року. Вказана кімната [ADDRESS] була придбана за спільні кошти, тому вони разом і зареєструвалися в цьому об`єкті нерухомості. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Згідно із договором купівлі-продажу від 16.11.2019 року серії НОВ № 787777, посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом Д.О., позивачці належить кімната [ADDRESS] . Право власності також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 189048794 від 16.11.2019 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] щодо зміни прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із ч. 1ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (ч.1ст. 383 ЦК України). Згідно ізст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивачем виконано всі можливі та передбачені законом умови для добровільного зняття з реєстрації відповідачів. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, інших документів, які свідчать про припинення (ч.1ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Відповідно до ч. 1ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1\~ст. 4 ЦПК України\~встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст.2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Додані до відзиву представником відповідача переписка у месенджері, фотокартки разом із позивачкою, видаткова накладна про придбання холодильника, квитанції про придбання ліжка та матрацу та декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, поданої відповідачем не підтверджують право спільної власності на кімнату [ADDRESS] . Даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи те, що відповідач не проживає в кімнаті, належній позивачу, понад один рік, суд дійшов висновку, що відповідача необхідно визнати такою, що втратила право користування приміщенням. Згідно ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно дост. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved