Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Галицької міської ради Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Шлюб між сторонами розірваний у 2016 році. Відповідач не цікавиться життям дітей, не допомагає матеріально, не бере участі у їхньому вихованні. З огляду на викладене, позивачка просить: - позбавити батьківських прав відповідача; - стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Ухвалою суду від 27 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18 січня 2023 року, яке відкладалось на 25 січня 2023 року та 07 лютого 2023 року. Ухвалою суду від 07 лютого 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 лютого 2023 року. У судовому засіданні 21 лютого 2023 року представник позивачки позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити та суду пояснив, що відповідач не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться їхнім життям та здоров`ям, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиок дітей. Також, не допомагає матеріально, не сплачує аліменти. Всі питання щодо виховання та утримання дітей позивачка вирішує самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Після ухвалення рішення про стягнення аліментів пройшов значний проміжок часу. На цей час розмір раніше призначених аліментів є недостатнім. Цих коштів не вистачає для забезпечення найнеобхідніших потреб дітей. Просить позбавити відповідача батьківських прав та стягувати з нього аліменти на користь позивачки на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Представниця відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що відповідач любить своїх дітей і заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Зазначила, що відповідач бере участь у вихованні, спілкуванні та утриманні дітей. Добровільно сплачує аліменти на утримання дітей. Заборгованість зі сплати аліментів має тільки за останні 7 місяців, яку готовий сплатити. Заборгованість виникла, бо відповідач перебуває за межами України та не ухиляється від участі у вихованні дітей. Також, зазначила про те, що позивачка проживає з іншим чоловіком та забороняє відповідачу зустрічатись з дітьми, перешкоджає їхньому спілкуванню. Просить відмовити у задоволенні позову. Представниця Служби у справах дітей Галицької міської ради Івано-Франківської області у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову та зазначила, що не вбачає за доцільне позбавляти відповідача батьківських прав, адже відповідач не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та хоче брати участь у вихованні дітей. Заслухавши представників сторін та надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини у справі. Відповідно до змісту наявних у матеріалах справи копій свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , їхнім батьком є [PERSON] , відповідач у справі, а позивачка - матір`ю (а. с. 8-9). Згідно з рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01 липня 2016 року шлюб між сторонами розірваний, визначено місце проживання неповнолітніх дітей з позивачкою (а. с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 05 жовтня 2022 року, серії [NUMBER] , підтверджується те, що позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] (а. с. 28). Згідно з довідкою від 25 жовтня 2022 року № 342/13-13, виданою Дорогівським старостинським округом № 6, підтверджується, що малолітні діти дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10). Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Галицької міської ради від 03 лютого 2023 року комісія з питань захисту прав дитини Галицької міської ради, виходячи виключно з інтересів малолітніх дітей та захисту їхніх прав, вважає, що немає необхідності у позбавленні батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з поясненнями [PERSON] , які відібрані у телефонній розмові працівником служби у справах дітей, установлено, що [PERSON] заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосовно малолітніх дітей та бажає брати участь у їх вихованні. На цей час перебуває за кордоном, приїхати не має можливості. Вважає, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми. Не заперечував, що має заборгованість зі сплати аліментів за останні 7 місяців, але готовий їх сплатити (а. с. 40). Згідно з рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2020 року ЄУН 341/1242/19, збільшено розмір стягуваних аліментів з 500 грн, які стягувались за рішенням суду від 05 вересня 2016 року у справі 341/1490/16-ц, на тверду грошову суму та з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей дочки [PERSON] ,, [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1000,0 грн щомісячно на кожну дитину (а. с. 63- 64). Відповідно до копії квитанцій, які містяться у матеріалах справи, підтверджується, що відповідач у 2020-2021 роках сплачував аліменти на утримання неповнолітніх дітей (а. с. 59-62). Малолітні діти не допитувались з огляду на їхній вік, відсутність відповідних клопотань сторін та достатність, на переконання суду, наявних доказів для вирішення спору по суті. Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, заслухавши сторін, суд виходить з такого. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з нормами статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У пункті 15 вищезазначеної постанови вказано, що позбавлення батьківських прав, які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків щодо виховання, а також встановити, що він ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях. Аналогічні правові позиції висловив Верховний суд в постановах у справі №753/2025/19 від 06 травня 2020 року, у справі № 758/9706/18 від 11 червня 2021 року. У пунктах 47-49 справи «Савіни проти України» (заява №39948/06 від 18 грудня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Суд установив, що під час розгляду справи представниця відповідача заперечувала проти позбавлення відповідача батьківських прав. Зазначала, що відповідач любить своїх дітей, не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та хоче брати участь у вихованні дітей, проте позивачка йому перешкоджає. Сам факт залучення відповідачем представника у справі, його пояснення представнику комісії з питань захисту прав дитини Галицької міської ради, тривала сплата аліментів, свідчать про бажання відповідача не розривати зв`язок з дітьми. Отже, така поведінка відповідача дає підстави вважати, що останній не нехтує інтересами дітей та не бажає розривати зв`язок з ними. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11 червня 2021 року у справі № 758/9706/18. Ухвалюючи рішення в частині позову про позбавлення батьківських прав, суд виходить з того, що відповідно до приписів статті 3 Конвенції про права дитини на перше місце ставляться якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Водночас позивачка не надала суду належних та допустимих доказів винної поведінки відповідача щодо умисного злісного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачем. Також, позивачка не довела та не надала суду доказів, в чому будуть полягати позитивні зміни в житті дітей в разі застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу як позбавлення його батьківських прав. Позивачка не довела, що поведінка відповідача є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, а не збіг життєвих обставин, які склалися навколо нього. Крім того, відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Галицької міської ради установлено, що така комісія не вбачає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача стосовно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Водночас, вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, суд бере до уваги сам факт заперечення відповідачем позовних вимог про позбавлення його батьківських прав, що свідчить про його інтерес до дітей, бажання брати активну участь у вихованні дітей, допомагати дітям матеріально та бажання бути батьком. Таким чином, суд, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, беручи до уваги доводи учасників справи,

Outcome: dismissed