Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

23 лютого 2023 року представник заявника [PERSON] адвокат Врублевський В. В. звернувся до суду з заявою, у якій просить встановить факт смерті [PERSON] в певний час. В обґрунтування заяви вказав, що [INFO] на тимчасово окупованій території в м.Єнакієве Донецької області, помер батько малолітньої доньки заявниці - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 19.12.2022 року було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] відділом РАЦС Єнакієвського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки про смерть [PERSON] , [INFO] . Оскільки [PERSON] помер в м. Єнакієве Донецької області, що визнане тимчасово окупованими територіями, заявниця не має можливості зареєструвати його смерть на території України. Встановлення факту смерті [PERSON] є необхідним для державної реєстрації смерті у відділі ДРАЦС на території підконтрольній уряду України, та оформлення соціальних виплат малолітній доньці померлого. У судове засідання заявник [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, останній надіслав до суду письмову заяву про розгляд заяви за їх відсутності. Представник заінтересованої особи Ізяславського відділу ДРАЦС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Як встановлено із довідки від 23 лютого 2023 року № 02-129 наданої Управління соціального захисту населення Шепетівської районної військової адміністрації Хмельницької області, заявниця [PERSON] , [INFO] рам зі своєю малолітньої донькою [PERSON] , [INFO] , взяті на облік як внутрішньо переміщені особи за фактичним місцем проживання [ADDRESS] . За змістом ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Як роз`яснено у пунктах 1, 13 постанови Пленуму Верховного Суду\~України «Просудову\~практикув справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~від 31.03.1995\~року №5 в\~порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.10.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слвянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Заявниця [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який згідно копії рішення суду Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.12.2020 року, між сторонами розірвано. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 78262 Республіканського онкологічного центру ім. проф. [PERSON] , [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні хіміотерапії № 1 з 21.11.2022 року по 05.12.2022 року. [PERSON] відповідно довідки МСЕК серія 10 ААБ № 437021 з 17.04.2014 року мав ІІ групу інвалідності. На обґрунтування своїх вимог представник заявника надав: довідку про причину смерті від 19.12.2022 року та копію свідоцтва про смерть [PERSON] , згідно яких він помер [INFO] в м. Єнакієво Донецької області. Таким чином, судом встановлено, що дійсно громадянин України [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Єнакієве, Донецької області. Встановлення факту смерті має для заявниці юридичне значення, оскільки це необхідно для подальшої реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану з подальшим отриманням свідоцтва про смерть [PERSON] , а також оформлення соціальних виплат малолітній доньці померлого. Місцем смерті м. Єнакієво Донецької області, яке входить до затвердженого Розпорядженням Кабінету\~Міністрів України\~від 07.11.2014\~р.\~№ 1085-р Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово нездійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Стаття 1,4\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» визначено, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно ч.ч. 1, 4 статті 5\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов`язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв`язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, сприяти їх залученню до процесів утвердження української національної та громадянської ідентичності. Згідно ч. 1 статті 17\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. З ст.\~18 Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» слідує, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пункти 1, 2 частини першої статті 17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» передбачають, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пункт 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства\~юстиції України\~18\~жовтня 2000\~року №\~52/5 передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 5\~розділу ІІІ\~Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545,\~а також рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення особи померлою. Практика Європейського суду з прав людини відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, у своєму висновку Європейський суд з прав людини у справі «Кіпр проти Туречинни», зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. З огляду на те, що іншим чином підтвердити факт смерті [PERSON] неможливо, а його встановлення має юридичне значення для заявника в інтересах якого звертається її мати [PERSON] , оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, що передбачено ст.ст. 315, 317 ЦПК України.

Outcome: approved