Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Позов мотивує тим, що вона та відповідач перебувають у шлюбі та мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час дитини проживає з нею та перебуває на повному її утриманні, вона перебуває у декретній відпустці, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття сина та на своє утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі частини всіх видів доходів відповідача. Відповідачем відзиву на позов не надано, у зв`язку з тим, що розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження, суд обмежується наданими позивачем доказами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.06.2021 року та мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач і який проживає з позивачем. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане також кореспондується частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, якаю держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, не має виплат по іншим виконавчим документам, відзиву на позов не надав. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповіача підлягють стягненню аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України, передбачено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Частиною 2 статті 84 Сімейного Кодексу України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання дружини в розмірі частини його доходу до досягнення дитиною трьох років також підлягають задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 1 073,60 грн. На підставі викладеного і ст.ст. 84, 180, 181 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved