Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У грудні 2022 року [PERSON] , від імені якого діє адвокат Мундяк М.М., звернувся до суду з позовом до [PERSON] у якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, який зареєстрований 19 квітня 2017 року Дрогобицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. У цьому шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] . Вважає, що його із відповідачем шлюб фактично припинився, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, у зв`язку з чим наполягає на розірвання шлюбу. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 лютого 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву, у якій просить справу слухати у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Судові витрати просить залишити за позивачем. Відповідач подала до суду заяву, у якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає, просить розірвати шлюб. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та, у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований 19 квітня 2017 року Дрогобицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , та зроблений відповідний актовий запис №22. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини сторін фактично припинені, вони разом не проживають, на примирення не згодні, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згідний на примирення, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 частини 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо судових витрат Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. Суд не стягує з відповідачки судовий збір на прохання позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 104,112-115 СК України,

Outcome: approved