Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

26 грудня 2022 року адвокат Струць Т. І., яка діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АТ №1031810 від 20 листопада 2022 року, звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб позивача з відповідачем, зареєстрований 28 квітня 2015 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом №293. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 28 квітня 2015 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у подружжя не склалося та фактично шлюбні відносини припинені з вересня 2022 року. Спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, він не зацікавлений у збереженні шлюбу, тому просив шлюб розірвати. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 грудня 2022 року справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд до Київського районного суду м. Харкова. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 січня 2023 року вищевказану цивільну справу передано в провадження суді Київського районного суду м. Харкова Демченко С. В. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2023 року справу прийнято до провадження та ухвалено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник позивача - адвокат Струць Т. І. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 28 квітня 2015 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом №293, під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб видане повторно серії [NUMBER] , видане 28 квітня 2015 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 09 липня 2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Харків). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне залежить виключно від волевиявлення особи яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне, та не може залежати від бажання іншого з подружжя. У зв`язку з відсутністю заяви відповідачки [PERSON] щодо зміни її прізвища після розірвання шлюбу, суд залишає їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Позивач та відповідач у своїх заявах підтвердили суду, що збереження родини не є можливим, клопотань про надання часу на примирення не заявили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, визнавши заявлені позовні вимоги, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 гривень. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112\~Сімейного Кодексу\~України і

Outcome: approved