Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зняття з реєстраційного обліку (а.с.1-3). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона має право на розпорядження вищевказаною квартирою, в якій крім неї також зареєстровані [PERSON] , її донька, [PERSON] та [PERSON] - відповідач у справі. Зазначає, що її донька з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 17 грудня 2021 року. Відповідач у спірній квартирі не проживає більше року, не несе витрат по утриманню житлової площі та не приймає участі у спільному побуті. Оскільки комунальні послуги надаються з розрахунку зареєстрованих мешканців - 4 особи, а вона є пенсіонеркою та не має змоги сплачувати комунальні послуги за відповідача, посилаючись на ст.ст. 71, 72 ЖК України, вважає, що [PERSON] втратив право користування даним житловим приміщенням. ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи, пояснення учасників справи в судовому засіданні Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 09 січня 2023 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 06.02.2023 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неповідомленням відповідача про дату, час і місце судового засідання, а також залученням до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Простор 14». У судове засідання позивач не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому порядку. У матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. З урахуванням вищевикладеного, судом 07.03.2023 постановлена ухвала про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Згідно копії ордеру №687 від 28.01.1987 виконавчого комітету Новозаводської районної Ради народних депутатів м. Чернігова [PERSON] має право користування квартирою [ADDRESS] (а.с.10). У вказаній квартирі, крім позивача, зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] , що підтверджується довідками №9519 від 09.11.2022 Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с.8), відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області (а.с.18) та інформацією Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 20.12.2022 (а.с.19). Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.12.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.6-7). Відповідно акту ОСББ «Простор 14» від 09.01.2023 відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації: [ADDRESS] , більше року (а.с.31). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.36). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Серед основних прав і свобод людини і громадянина Конституція України проголошує право на житло. Тобто право на житло - це одне із найважливіших соціально-економічних прав громадянина України, оскільки воно стосується основ життя людини. Відповідно до ст. 25 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на такий життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд і необхідне соціальне обслуговування, що є необхідним для підтримки здоров`я і добробуту її самої та її родини. Повага до права людини на житло закріплена також у статті 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Ніхто не може примусово бути позбавлений житла, безпідставно виселений із нього або визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Згідно приписів ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. При цьому статтею 78 Житлового Кодексу України встановлені права і обов`язки тимчасово відсутніх наймача та членів його сім`ї, згідно якої - тимчасово відсутній наймач зберігає права і несе обов`язки за договором найму жилого приміщення. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обставин, які б свідчили, що позивач або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні спірним житлом, та що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. Отже, на підставі аналізу зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів, беручи до уваги, що відповідач зареєстрований, але не проживає в спірній квартирі більше шести місяців, участі в утриманні житла та оплаті комунальних послуг не приймає, поважність причин відсутності відповідача у вказаному житлі в судовому засіданні встановлено не було, тому згідно ст. 71 ЖК України він має бути визнаний таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Водночас позов в частині зняття з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, оскільки відповідно п.50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням після набрання законної сили є підставою для зняття її з реєстраційного обліку відповідним державним органом. За вказаних вище обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. V. Розподіл судових витрат. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 984,80 грн (а.с.4, 25) за вимогами про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття із реєстраційного обліку, які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 992,40 грн (1984,80/2).

Outcome: partial