Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , із 1000 грн. щомісячно до 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Свої вимоги обгрунтувала тим, що рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 27.07.2020 року ухвалено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі по 1000 грн. щомісячно. 18.09.2020 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У шлюбі з [PERSON] у них народилася одна дитина, син [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день аліменти в розмірі 1000 грн. в місяць є недостатніми для матеріального утримання дитини, додаткових коштів чи будь-якої іншої допомоги відповідач не надає, зовсім не цікавиться сином, у зв`язку з чим вона змушена звернутися в суд з позовом про зміну розміру аліментів. На даний час її матеріальний стан погіршився, вона живе з чоловіком та двома дітьми. Вона не працює, здійснює догляд за малолітнім сином [PERSON] , таким чином вона не може в повній мірі забезпечити потреби сина [PERSON] , витрати на якого постійно збільшуються. Інших доходів вона не має. Відповідач офіційно та неофіційно працює торговим агентом, крім того за оплату проводить будівельні ремонтні роботи. А також мати відповідача перебуває на заробітках за кордоном і надсилає останньому кошти, а тому він має можливість сплачувати аліменти в вищевказаному розмірі. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову дана справа, відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України, підпадає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 27.12.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження о 09 год. 00 хв. 24.01.2023 року без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Крім цього, даною ухвалою було встановлено: відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву, а позивачу - п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; відповідачу - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву він має право пред`явити зустрічний позов. Однак, судове засідання було неодноразово відкладено та викликано в судове засідання сторін з метою заслухання їх усних пояснень. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в позовній заяві у випадку її неявки просила розгляд справи проводити без її участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву-заперечення (а.с. 40-41), в якому просив позовні вимоги [PERSON] залишити без задоволення та справу розглянути у його відсутності. Свої заперечення обґрунтував тим, що він розуміє свій обов`язок утримувати сина і не має наміру ухилятися від нього. Сина він любить, спілкується з ним, матеріально допомогає колишній дружині його утримувати. Згідно рішення суду він щомісячно сплачує аліменти на утримання сина, в мінімальному гарантованому розмірі в сумі 1416 грн. 50 коп., що становить 50% від прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років. Заборгованості по аліментах немає. На даний час його матеріальне становище погіршилося, він не має постійного місця роботи, перебивається випадковими заробітками, яких не вистачає на його утримання та утримання його сім`ї. Він з дружиною виховує доньку [PERSON] , [INFO] , а також в дружини є син від першого шлюбу. Його батько є особою з інвалідністю 1 групи та перебуває з матір`ю на лікуванні за кордоном. Частково їм допомагає бабуся. У нього немає у власності цінного майна, житла, проживає з дружиною та дітьми в квартирі батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що сторони з 09.08.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07.10.2019 року розірвано, місцем проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , було визначено місце проживання його матері - [PERSON] (позивач) (а.с. 4-5). За час перебування в шлюбі у сторін народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 2), де в графі «Батько» вказано « [PERSON] » (відповідач), а в графі «Мати» - « [PERSON] » (позивач). 18.09.2020 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 27.07.2020 року стягнуто з [PERSON] (відповідач) на користь [PERSON] (позивач) аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень 00 копійок щомісячно. Стягнення аліментів розпочато з 17.06.2020 року і проводиться до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання(а.с. 7-8). Відповідач [PERSON] з 28.08.2021 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 42) і [INFO] у них народилася дочка [PERSON] (а.с. 43). Також [PERSON] (дружина відповідача) має сина від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 44). Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщення/будинку осіб Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 284 від 24.02.2023 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] (відповідач), [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 45). Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 24.02.2023 року інформація про доходи [PERSON] (відповідач) за період з 3 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року відсутня (а.с. 46). Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України судом може бути визначено розмір стягуваних аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2272 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що його матеріальне становище погіршилося, у нього на утриманні перебуває син дружини від першого шлюбу, а також те, що його батько є особою з інвалідністю І групи, оскільки жодних доказів на підтвердження зазначених обставин, відповідач суду не надав. З`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи те, що матеріальний стан одержувача аліментів змінився, розмір стягуваних аліментів на сина [PERSON] є меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач не працює, має на утриманні сина [PERSON] , та несе витрати на його утримання, на даний час сімейний стан позивача змінився, у неї народилася ще одна дитина, коштів на утримання сина [PERSON] не вистачає, відповідач є працездатною особою, тобто взмозі надавати кошти на утримання свого сина, відповідач має на утриманні малолітню дочку, інших непрацездатних осіб у відповідача на утриманні немає, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та розмір стягуваних з [PERSON] (відповідач) на користь [PERSON] (позивач) аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , слід змінити, встановивши розмір аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, а судові витрати в разі задоволення позову покладаються на відповідача, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави - судовий збір у встановленому законодавством розмірі - 1073,60 грн. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України та

Outcome: approved