Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в рахунок відшкодування завданих відповідачем матеріальних збитків з підстав того, що виплачене страховиком відшкодування не покрило завданої шкоди . В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 21.08.2020 між ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір № 21/08-20 про добровільне відшкодування шкоди. Відповідно до п. 1.1 Договору Кредитор та Боржник на підставі ст.ст. 993, 1166,1187, 1188 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» домовились, що боржник добровільно відшкодовує кредитору шкоду, право на отримання відшкодування за яку виникло у кредитора після здійснення ним страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту АС № 014170 у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталась 21.05.2020 з винним боржника та за участю застрахованого транспортного засобу Suzuki SX4, реєстраційний номер [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1.2 Договору боржник в добровільному порядку відшкодовує кредитору шкоду, передбачену п. 1.1 цього договору, в розмірі 75\~747,11 грн. Відповідно до п. 3.1 Договору відшкодування боржником шкоди здійснюється шляхом сплати на користь кредитора 75\~747,11 грн. щомісячними платежами, наступним чином: -першого платіжного місяця (за вересень 2020 року) боржник сплачує платіж в сумі 847,11 грн.; -протягом кожного наступного платіжного місяця (починаючи з жовтня 2020 року та до повного відшкодування шкоди), боржник щомісяця сплачує платежі в сумі не менше ніж 700,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Однак, в порушення умов розділу 3 Договору відповідачем, станом на дату написання цієї позовної заяви, сплачено лише 6\~762,20 грн. (1\~015,00 грн. було передано через представника позивача тому не відображено в оборотно-сальдовій відомості). При цьому, останній платіж відповідачем здійснено 21.02.2022. Тобто наявний факт невиконання відповідачем взятих на себе згідно з Договором обов`язків. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 84\~134,33 грн. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 05.12.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що 21.08.2020 між ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір № 21/08-20 про добровільне відшкодування шкоди. \~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором. Пунктом третім ч.1 ст. 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. \~\~\~\~\~\~ Згідно із частинами 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved