Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

30.04.2021 року адвокат Вишня-Чижова Г.В. звернулась до суду в інтересах[PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Управління з питань захисту прав дітей міської ради м. Кропивницького про усунення перешкод та встановлення порядку спілкування з дитиною - [PERSON] , [INFO] та визначити такі способи участі у вихованні малолітньої дитини: забирати доньку [PERSON] [INFO] , на вихідні: в п`ятницю о 17:30 год. з ночівлею за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] та повертаючи до постійного місця проживання дитини у суботу о 18-00 год., а також в святкові дні та дні народження, забираючи напередодні свята о 17:30 год. та повертаючи до постійного місця проживання дитини о 17-00 год. у святковий день; літні канікули щорічно друга половина літа з 12 липня по 28 серпня проводити спільний відпочинок з батьком з можливістю проживання у батька, 1/2 весняних, та 1/2 осінніх канікул проживання з батьком; необмежене спілкування з дитиною особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною; порядок спілкування батька з дитиною відбуватиметься з урахуванням стану здоров`я, режиму дня та харчування, дотримання гігієни для дітей відповідного віку; якщо дитина захворіє, то за погодженням з матір`ю дитини, батько може брати лікарняний по догляду за хворою дитиною; спілкування відбуватиметься без участі матері, якщо інше не погоджено між батьками; стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати. В позові посилається на те, що фактично з серпня 2019 року, відповідач безпідставно, протиправно та не обгрунтовано чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та взятті участі у її вихованні, а саме не дає йому можливості спілкуватися, зустрічатися з донькою, брати її до себе додому та на прогулянки по місту. На неодноразові прохання надати йому можливість бачитись з дитиною відповідач відмовляє, при цьому жодних причин і мотивів своєї відмови йому не повідомляє, тобто складається враження що все це робиться з метою завдати йому прикростей, що суперечить інтересам дитини. Окрім того, батьківських прав він не позбавлений. Свою доньку він любить і від її грошового утримання ніколи не відмовлявся. Більше того, кожного місяця він добровільно надає грошові кошти на утримання своєї доньки, які на багато перевищують прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а саме у середньому 3 тис. грн. на місяць без урахування додаткових витрат у вигляді одягу, взуття та іграшок. Жодного зауваження від органів опіки та піклування до нього стосовно неналежного виконання батьківського обов`язку щодо утримання своєї доньки не було. На даний час він отримує стабільний дохід, позитивно характеризуюся за місцем роботи. На обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. До кримінальної відповідальності за вчинення злочинів ніколи не притягувався. Жодних шкідливих звичок не має. У нього наявні всі задовільні умови для проживання, навчання та відпочинку їхньої дитини, а також є можливість забезпечення її самоізоляції від ризику захворювання на COVID-19. Ухвалою судді від 18 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 18 лютого 2021 року витребувано від Управління з питань захисту прав дітей міської ради м. Кропивницького Висновок про встановлення порядку спілкування батька з дитиною. Ухвалою суду від 30 листопада 2021 року вказану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17 січня 2022 рокузакрито підготовче засідання по вказаній цивільній справі. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову не заперечили, вказавши, що зустрічі [PERSON] з батьком повинні відбуватись за її згодою та з урахуванням її думки, про що зазначили у відзиві/а.с.65-75/. Представник управління з питань захисту прав дітей міської ради м. Кропивницького підтримала наданий Висновок Виконавчого комітету Кропивницької міської ради. Судом встановлено, що [INFO] в період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , про що 05.06.2013 року складено відповідний актовий запис №963, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] /а.с.13, т.1/. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.04.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення набрало законної сили 05.05.2016 року, копія рішення додається/а.с.12 та зворотна сторона т.1/ . Згідно довідки за № 1643 від 21.04.2021 року виданої Комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційної організації №4 Кропивницької міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] /а.с.21, т.1/. Відповідно до характеристики № 26 від 21.04.2021 року виданої Комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційної організації №4 Кропивницької міської ради, до [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] за час мешкання за вищевказаною адресою скарг та претензій від мешканців будинку не надходило/а.с.10, т.1/. Згідно сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серія 10ААЖ № 301111, виданого Департаментом охорони здоров"я Кіровоградської облдержадміністрації КНП "Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради" [PERSON] , [INFO] , наркологічних захворювань не виявлено (профогляд)/а.с.25, т.1/. Надані стороною позивача Висновки КЗ «Обласний наркологічний диспансер» № 32 від 25.02.2017 року та від 13.07.2017 року(а.с.11, т.1) щодо проходження [PERSON] огляду на стан сп`яніння не стосується даної справи. Згідно довідки виданої КЗ "Кіровоградською обласною психіатричною лікарнею"психоневрологічне диспансерне відділення" б/н від 29.01.2021 року, що [PERSON] , на диспансерному обліку не перебуває та за медичною допомогою не звертався/а.с.20 т.1/. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч.2 ст.1 Конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року, ратифікованої Законом України від 03 серпня 2006 № 69-V, предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються. Принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. На суспільство та органи публічної влади має бути покладений обов`язок щодо здійснення особливого піклування про дітей, які не мають сім`ї, та про дітей, які не мають достатніх засобів існування. Бажано, щоб багатодітним сім`ям надавалася державна або інша допомога на утримання дітей. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 3 ст.9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.10 ЗУ «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. В силу ст.12 вказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Порядок і розміри відшкодування витрат на перебування дитини в прийомній сім`ї, сім`ї патронатного вихователя, дитячому будинку сімейного типу, будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, школі-інтернаті чи іншому закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлюються законодавством. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом. Медичні працівники у разі критичного стану здоров`я дитини, який потребує термінового медичного втручання, зобов`язані попередити батьків або осіб, які їх замінюють, про відповідальність за залишення дитини в небезпеці. Згідно з ч.1-3 ст.15 зазначеного Закону - дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. При вирішенні спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно зі ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, друга статті 155 СК України). Частинами 2,3 ст.157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно зі ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновком Виконавчого комітету Кропивницької міської ради за № 4601/49-05-24 від 16.09.2021 року запропоновано за доцільне визначити наступні способи участі громадянина [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] [INFO] , та спілкуванні з нею, а саме: щосереди з 14-00 до 16-00, щосуботи з 10 -00 до 18 -00.; у святкові дні та день народження дитини - за попередньою домовленістю між батьками. /а.с.5-6, т.2/. Відповідно до Витягу з протоколу № 29 засідання комісії з питань захисту прав дитини рекомендовано батькам з дитиною звернутися до психолога для з`ясування особистої прихильності дитини до кожного з батьків/а.с.233 т.1/. Рецензією [PERSON] на Висновком психолога за № 22/0721 встановлено, що він не відповідає вимогам психологічного дослідження, створений із багатьма процедурними помилками й в цілому не відповідає принципам науковості, компетентності, об`єктивності, а тому не може бути представленим для здійснення об`єктивних рекомендацій /а.с.2231-232, т.1/. Рецензією [PERSON] на Висновок психолога [PERSON] встановлено, що він відповідає вимогам що висувається до проведення та оформлення психологічної експертизи й рекомендований до розгляду комісією з питань захисту прав дитини /а.с.230, т.1/. Вказані висновки та рецензії ніякого значення для визначення участі батька у вихованні доньки не мають, оскільки батьки мають рівні права щодо участі у вихованні дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Покладати на позивача обов`язок забирати та повертати доньку після спілкування з нею буде порушенням його прав. Побачення з донькою на свята та в її день народження та половину канікул без її згоди і бажання, буде порушенням прав дитини, її життя та здоров`я.

Outcome: partial