Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

25.05.2022 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», Адвокатського бюро «Павлишин та партнери», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] , яку 14.07.2022 року позивач уточнив та в якій просить суд визнати договір купівлі-продажу від 21.08.2021 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» та Адвокатським бюро «Павлишин та партнери», щодо нежитлових приміщень офісу загальною площею 33,00 кв.м., що знаходяться у [ADDRESS] , недійсним. Скасувати рішення приватного нотаріуса Фролової Руслани Валеріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 59963554 від 20.08.2021 року. Стягнути, солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» та Адвокатського бюро «Павлишин та партнери» судові витрати, а саме: судовий збір за подання цього позову у розмірі 1984,80 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 грн.; витрати на юридичні послуги ТОВ «Лекс Тулс» 30 000,00 грн. Загальний розмір судових витрат становить 33473,40 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено кредитний договір №34/КВ-07 за умовами якого позивач був зобов`язаний повернути кредит у розмірі 150000,00 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 14 відсотків річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках передбачених цим договором. Позивач вказує, що 14.09.2007 року між ним та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено іпотечний договір № 34/ZKBIП-07-02 за яким предметом останнього є нежилі приміщення офісу загальною площею 33,00 кв.м., що знаходяться у [ADDRESS] . Також 14.09.2007 року між позивачем та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено іпотечний договір № 34/ZKBІП-07-03 за яким предметом останнього є квартира під [ADDRESS] , житловою площею 19,4 кв.м., загальною площею 35,3 кв.м. Поручителем виступала [PERSON] за договором поруки № 34 Zпор-07-01 від 13.09.2007 року. Позивач зазначає, що 30 червня 2010 між ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь AT «Дельта Банк» відповідно до якого ТОВ «Український промисловий банк» передає AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Рішенням Київського районного суду м. Одеси по справі №1512/1383/2012 від 22.05.2012 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] було задоволено, а саме: стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість у розмірі 138 706,84 доларів США, що еквівалентно 1 105 632,22 грн., заборгованість за відсотками у сумі 43 499,55 доларів США, що еквівалентно 346 336,36 грн., суму комісій передбачених договором у розмірі 28 419,91 грн., а також 3 219,00 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, а всього 1 483 607,49 грн. Рішенням Апеляційного суду Одеської області по справі №1512/1383/2012 від 21.12.2012 року апеляційну скаргу [PERSON] та [PERSON] було задоволено частково: стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» 1 480 388,49 грн. заборгованості за договором кредиту №34/КВ-07 від 13.09.2007 року. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» 1 609,50 грн. судових витрат. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» 1 609,50 грн. судових витрат. Позивач вказує, що 21.07.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» було укладено договір № 2292/К про відступлення права вимоги. За змістом п.75 Додатку №1 до вказаного договору до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором №34/КВ-07 від року, іпотечним договором № 34/ZKBin-07-02 від 14.09.2007 року, № 34/ZKBІП-07-03 від 14.09.2007 року та договором поруки №34 Zпоp-07-01 від 13.09.2007 року. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси по справі №1512/1383/2012 від 29.10.2020 року заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони її правонаступником задоволено: замінено сторону стягувана ПАТ «Дельта Банк» її правонаступником - ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому проваджені за виконавчими документами виданими Київським районним судом м. Одеси у цивільній справі №1512/1383/2012 за позовною заявою ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Також позивач зазначає, що 21.08.2021 року між ТОВ «Консалт Солюшенс» та АБ «Павлишин та партнери» було укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень, офісу загальною площею 33,00 кв.м., що знаходяться у [ADDRESS] , що предметом договору іпотеки № 34/ZKBІП-07-02 від 14.09.2007 року. Також [PERSON] зазначає, що 14.10.2021 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось до приватного виконавця Шипкова Євгенія Олексійовича з заявою про примусове виконання виконавчого листа. 01.11.2021 року приватним виконавцем Щипковим Є.О. було відкрито виконавче провадження № 67328801. Підставами для визнання договору купівлі-продажу від 21.08.2021 року недійсним позивач вказує: по-перше, ТОВ «Консалт Солюшенс» на його думку не мала права укладати з АБ «Павлишин та партнери» договір купівлі-продажу нежитлових приміщень позивача, оскільки за пп. 4.4.2. п. 4 договору іпотеки № 34/ZKBІП-07-02 від 14.09.2007 року Іпотекодержатель має право продажу від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу лише за умови письмового попередження Іпотекодавця ( [PERSON] ), за 30 днів до укладення такого договору, про намір укласти цей договір. Більш того, ціна продажу предмету іпотеки встановлюється за згодою між Іпотекодавцем ( [PERSON] ) та Іпотекодержателем (ТОВ «Консалт Солюшенс») або на підставі незалежної експертної оцінки предмету іпотеки. Таким чином, ТОВ «Консалт Солюшенс» не попереджувало з [PERSON] за 30 днів до укладення такого договору, про намір укласти договір купівлі-продажу його нерухомості. Так само і не погоджувало з [PERSON] ціну продажу предмету іпотеки та не замовляло незалежної експертної оцінки останнього. Крім того, позивач вказує, після укладення оспорюваного за цим позовом договору ТОВ «Консалт Солюшенс» не надсилало позивачу звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки, як того вимагає ч. 8 ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». За викладених обставин позивач доходить до висновку, що правочин ТОВ «Консалт Солюшенс» було вчинено без належного на те дозволу. Доводи позивача ґрунтуються на тому, що дозвіл здійснювати продаж майна іпотекодавця іпотекодержателем від свого імені, закріплений пп.4.4.2. п.4 договору іпотеки № 34/ZKBІП-07-02 від 14.09.2007 року, має низку умов описаних вище. Проте, ТОВ «Консалт Солюшенс» не було виконано описані умови, а тому останнім було вчинено вказаний правочин без відповідного на те дозволу, що є підставою для визнання такого правочину недійсним в силу ч. 1 ст. 227 ЦК України. Разом з тим, позивач зазначає, що за абз. 5 п.1.3 оспорюваного договору було зазначено, що продавець - ТОВ «Консалт Солюшенс» нібито повідомило іпотекодавця - [PERSON] про намір укласти такий договір. Однак, позивач жодних листів ані поштою, ані нарочно, ані іншим належним чином не отримував. Відтак, можна зробити висновок, що ТОВ «Консалт Солюшенс» ввів в оману як нотаріуса, який посвідчував оспорюваний договір так, і АБ «Павлишин та партнери», що, в силу ч. 2 ст. 227 ЦК України, зумовлює право останнього на відшкодування моральної шкоди. По-друге, згідно з рішенням Апеляційного суду Одеської області по справі №1512/1383/2012 від 21.12.2012 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» 1 480 388,49 грн. заборгованості за договором кредиту №34/КВ-07 від 13.09.2007 року. Тобто, доля зобов`язання позивача складає 740 194,24 грн. Таким чином позивач вказує, що ТОВ «Консалт Солюшенс» знало про існування рішення по справі №1512/1383/2012 та зверталося до суду з заявою про заміну сторони у справі, про що свідчить ухвала Київського районного суду м. Одеси по справі №1512/1383/2012 від 29.10.2020 року. Тобто, ТОВ «Консалт Солюшенс» знало, що вже відбувалось примусове стягнення з позивача заборгованості. З наведеного можна зробити висновок, що після укладання оспорюваного договору купівлі-продажу ТОВ «Консалт Солюшенс» вирішило звернутись до приватного виконавця з вимогами про стягнення заборгованості яку було призначено судом у повному обсязі, не враховуючи виручені грошові кошти з продажу нежилих приміщень позивача. Окремо слід зазначити, що місцезнаходження ТОВ «Консалт Солюшенс» та АБ «Павлишин та партнери» знаходиться у одній будівлі, що зумовлює імовірні зв`язки між вказаними юридичними особами. Даний факт підтверджується витягами з веб-сайту You Control, який дублює відомості з ЄДР. Витяг з ЄДР в силу воєнного стану фізичним особам не доступний. Таким чином, позивач доходить висновку, що укладений договір купівлі-продажу від 21.08.2021 року не мав на меті створення конкретних юридичних наслідків, а саме задоволення вимог кредитора шляхом реалізації вищеописаного предмету іпотеки. Навпроти, оспорюваний договір було вчинено з метою формальної зміни титулу майна з метою позбавлення позивача останнього у невстановленому договором порядку. Отже, з урахуванням подальших вимог ТОВ «Консалт Солюшенс» до позивача в межах виконавчого провадження № 67328801 та відсутністю жодних повідомлень позивача ані про намір укласти договір купівлі-продажу майна позивача, ані спроб погодити ціну останнього та за відсутності звіту про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки, позивач робить висновок про фіктивність вищеописаного договору. Позивач вважає, що оспорюваний договір було укладено відповідачами з метою зловживання ТОВ «Консалт Солюшенс» своїми правами, наданими вказаним іпотечним договором, а фактичної оплати за продані нежитлові приміщення позивача не проводилось, оскільки буквально через місяць після укладення останнього до поручителя в порядку примусового стягнення було заявлено вимоги у повному обсязі, як було зазначено рішенням суду. Також позивач вказує, п. 6 розділу 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затверджених Постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 № 148 встановлено обмеження готівкових розрахунків між суб`єктами господарювання. Таким чином, суб`єкти господарювання мають право здійснювати розрахунки готівкою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами: між собою - у розмірі до 10000 (десяти тисяч) гривень включно. Позивачу, як не експерту у сфері оціночно-будівельної діяльності, очевидно, що його приміщення коштують більше ніж 10 000,00 грн. Враховуючи той факт, що відповідачі мають статус суб`єктів господарювання, то розрахунки за вищевказаним договором купівлі-продажу від 21.08.2021 року мали б проводитися виключно у безготівковій формі відповідно до абз.5 п.6 розд.2 Положення де зазначено, що Платежі понад установлені граничні суми проводяться через банки або небанківські фінансові установи/юридичних осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунку (далі - небанківські установи), шляхом переказу коштів з поточного рахунку на поточний рахунок або внесення коштів до банку чи небанківської установи для подальшого їх переказу на поточні рахунки в банку. На підтвердження обставин викладених у позові позивач звертався із до ТОВ «Консалт Солюшенс» та АБ «Павлишин та партнери» з вимогами надати вищезазначений договір, експертну оцінку вартості майна (якщо така проводилась), документи, що підтверджують повідомлення іпотекодавця про наміри укласти договір купівлі-продажу майна останнього та розрахункові відомості за вказаним договором купівлі-продажу. Однак станом на момент звернення до суду позивач відповіді від жодного з відповідачів так не отримав. Позивач вказує, що наразі право власності на нежилі приміщення офісу загальною площею 33,00 кв.м., що знаходяться у [ADDRESS] зареєстровано за АБ «Павлишин та партнери». Відтак, в разі визнання оспорюваного договору недійсним, в силу ч. 1 ст. 216 ЦК України, має відбутись двостороння реституція, тобто повернення сторін договору у первісний стан. Разом з тим, наслідками визнання недійсності правочину не обумовлюється скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності за колишнім власником. Інакше кажучи, однієї вимоги про визнання недійсним оспорюваного договору недостатньо, оскільки позивач не зможе зареєструвати право власності за вказаною нерухомістю без відповідного рішення суду. Позивач у своєму позові наголошує, що з огляду на вказані у позові правові позиції Верховного Суду, зважаючи на суму заборгованості та суму оспорюваного Договору кошти в рахунок заборгованості могли б надійти на рахунок Відповідача № 1 у виконавчому провадженні що призвело б до майже повного виконання рішення суду. Враховуючи вищевказане позивач звернувся до суду з відповідною заявою. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Разом з позовною заявою позивачем було надано клопотання про витребування доказів, в якому позивач просить суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» належним чином завірені копії: договору купівлі-продажу\~нежилих приміщень\~офісу загальною\~площею 33,00 кв.м.,\~що знаходяться\~у [ADDRESS] ,\~укладеного 21.08.2021\~року між Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Консалт Солюшенс» та Адвокатського бюро «Павлишин\~та партнери»; експертної оцінки\~вартості нежилих\~приміщень офісу загальною площею 33,0\~кв.м.,\~що знаходяться\~у [ADDRESS] ; документи,\~що підтверджують\~повідомлення Товариством\~з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» [PERSON] , як іпотекодавця, про наміри укласти договір купівлі-продажу майна останнього; документ, що підтверджує зарахування грошових коштів на рахунок ТОВ «Консалт Солюшенс» від АБ «Павлишин та партнери» за договором купівлі-продажу нежилих приміщень офісу загальною площею 33,00 кв.м., що знаходяться у [ADDRESS] , укладеного 21.08.2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» та Адвокатським бюро «Павлишин та партнери»; витяг з облікового регістру про зміни в структурі активів ТОВ «Консалт Солюшенс», зокрема, щодо надходження на рахунок останнього грошових коштів за договором купівлі-продажу нежилих приміщень офісу загальною площею 33,00 кв.м., що знаходяться у [ADDRESS] , укладеного 21.08.2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» та Адвокатським бюро «Павлишин та партнери»; витребувати у Адвокатського бюро «Павлишин та партнери» належним чином завірені копії: договору купівлі-продажу\~нежилих приміщень\~офісу загальною\~площею 33,00 кв.м.,\~що знаходяться\~у [ADDRESS] ,\~укладеного 21.08.2021\~року,\~укладений між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Консалт Солюшенс»\~та Адвокатським\~бюро «Павлишин\~та партнери»; експертної оцінку\~вартості нежилих\~приміщень офісу\~загальною площею 33,00 кв.м.,\~що знаходяться\~у [ADDRESS] ; документ, що підтверджує переказ АБ «Павлишин та партнери» на рахунок ТОВ «Консалт Сояюшенс» грошових коштів за договором купівлі-продажу нежилих приміщень офісу загальною площею 33,00 кв.м., що знаходяться у [ADDRESS] , укладеного 21.08.2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю Консалт Солюшенс та Адвокатським бюро «Павлишин та партнери»; витяг з облікового регістру про зміни в структурі активів АБ «Павлишин та партнери», зокрема, щодо проведення переказу з рахунку останнього на рахунок ТОВ «Консалт Солюшенс» грошових коштів за договором купівлі-продажу нежилих приміщень офісу загальною площею 33,00 кв.м., що знаходяться у [ADDRESS] , укладеного 21.08.2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» та Адвокатським бюро «Павлишин та партнери»; щодо реєстрації права власності нежилих приміщень офісу загальною площею 33,00 кв.м., що знаходяться у [ADDRESS] , за Адвокатським бюро «Павлишин та партнери». Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.05.2022 року було відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», Адвокатського бюро «Павлишин та партнери», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних на предмет спору на стороні позивача [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Також разом з позовом позивач надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив суд накласти арешт на нежитлові приміщення офісу, загальною площею 33,00 кв.м., які розташовані за адресою [ADDRESS] , та заборонити відчуження нежитлових приміщень офісу, загальною площею 33,00 кв.м., які розташовані за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.05.2022 року заяву [PERSON] про забезпечення позову було задоволено та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення офісу, загальною площею 33,00 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] і заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», Адвокатському бюро «Павлишин та партнери» та будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна - нежитлових приміщень офісу, загальною площею 33,00 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] . 27.06.2022 року від представника відповідача ТОВ «Консалт Солюшенс» до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву та 14.10.2022 року надійшов відзив на уточнену позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити у повному обсязі в задоволенні позовної вимоги [PERSON] до ТОВ «Консалт Солюшенс», АБ «Павлишин та партнери», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу від 20.08.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. зареєстрованого в реєстрі за №2286 недійсним. Відмовити у повному обсязі в задоволенні позовної вимоги [PERSON] до ТОВ «Консалт Солюшенс», АБ «Павлишин та партнери», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] про скасування рішення приватного нотаріуса Фролової Руслани Валеріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 5993554 від 20.08.2021 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Консалт Солюшенс» двічі з періодичністю більше ніж один місяць надіслало позивачу ( [PERSON] ) вимоги про усунення порушень та повернення заборгованості. Після того, як вищезазначені вимоги не були виконані боржниками, ТОВ «Консалт Солюшенс», в порядку статті 38 ЗУ «Про іпотеку», здійснило продаж предмета іпотеки АБ «Павлишин та партнери» що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.08.2021 року посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. зареєстрованого в реєстрі за №2286. Згідно до пп. 4.4.2 п. 4 договору іпотеки № 34/ZКВІП-07-02 від 14.09.2007 року «Іпотекодержатель має право продажу від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу лише за умов письмового попередження Іпотекодавця ( [PERSON] ), за 30 днів до укладення такого договору, про намір укласти цей договір. Сторона позивача заявляє, що ані поштою, ані нарочно, ані іншим належним чином не отримував листів від Відповідача 1, цим самим не повідомив про свій намір продажу Предмета іпотеки на підставі застереження в Іпотечному договорі, а отже при підписанні оспорюваного договору купівлі-продажу ввів в оману як нотаріуса, що посвідчував оспорюваний договір так і Відповідача 2. Однак, представник відповідача вказує, що відповідно до Іпотечного договору №34/ZКВІП-07-02від 14.09.2007 року, місце проживання та реєстрації [PERSON] є [ADDRESS] . Враховуючи, що ця ж сама адреса вказана й в позовній заяві, можна дійти до висновку що позивач не змінював місця проживання. Крім того, матеріали кредитної справи не містять листів [PERSON] з проханням надсилати кореспонденцію на іншу адресу, чи з повідомленням про зміну місця проживання. В свою чергу, перша вимога за вих. № 75 від 16.03.2021 року була направлена на 3 (три адреси): [ADDRESS] (адреса зазначена в Іпотечному та Кредитному договорах), [ADDRESS] (предмет іпотеки за Іпотечним договором № 34/ZКВІП-07-02 від 14.09.2007 року), 650114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 34 (предмет іпотеки за Іпотечним договором № 34/ZКВІП-07-02 від 14.09.2007 року Вищевказані вимоги повернуті на адресу Відповідача 1 та на конвертах поштове відправлення за допомогою поштового штемпеля зазначена дата 03.04.2021 року та відмітка Повернуто «за закінченням терміну зберігання». Також, друга вимога за вих. № 75 від 19.05.2021 року була направлена на вищевказані 3 (три адреси) та були повернуті на адресу Відповідача 1 з зазначеною датою повернення 07.06.2021 року та 08.06.2021 року на адресу Відповідача 1 з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи зазначене представник відповідача вказує, що ним було дотримано вимоги Закону України «Про іпотеку» щодо належного повідомлення Іпотекодавця про звернення стягнення на предмет іпотеки. Щодо встановлення ціни продажу предмета іпотеки представник відповідача вказує, що як вірно зазначає Позивач у пп. 4.4.2 п. 4 договору іпотеки № 34/ZКВІП-07-02 від 14.09.2007 року, що ціна продажу Предмету іпотеки встановлюється за згодою між Іпотекодавцем ( [PERSON] ) та Іпотекодержателем (ТОВ «Консалт Солюшенс» або на підставі незалежної експресної оцінки предмету іпотеки. Відповідно до розділу 4 договору купівлі-продажу від 20.08.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. зареєстрованого в реєстрі за №2286 продаж нерухомого майна (Предмета іпотеки за Іпотечним договором № 34/ZКВІП-07-02від 14.09.2007 року) вчинився за ціною 670 (шістсот сімдесят тисяч) гривень 00 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 20 від 20.08.2022 року). Відповідна ціна продажу була встановлена звітом про оцінку майна, складеного ФОП [PERSON] від 30.07.2021 року, пароль пошуку ЗНПРЮТ103907. Таким чином Відповідач 1 виконав всі умови встановлені Договором іпотеки №34/ZКВІП-07-02 від 14.09.2007 року та ЗУ «Про іпотеку» відносно встановлення ціни продажу предмета іпотеки, а отже посилання позивача, що Відповідач 1 не виконав описану вище умову - не є вірним. Додатково потрібно зазначити, що твердження позивача, що відповідач уклав оспорюваний договір з метою зловживання своїми правами наданими йому Іпотечним договором, а фактичної оплати за продані нежитлові приміщення позивача не проводились - спростовуються наявністю платіжного доручення № 20 від 20.08.2022 року. Ураховуючи все вищевикладене, представник відповідача вказує, що посилання позивача, що правочин Відповідача 1 було вчинено без належного на те дозволу, а також те що Відповідачем 1 не виконано описані умови в Договорі іпотеки та ЗУ «Про іпотеку», щодо задоволення вимог Іпотекодержателя у спосіб: продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві є необґрунтованими та безпідставними. Щодо солідарного зобов`язання боржників представник відповідача зазначає, розрахунок позивача долі його зобов`язання у розмірі 740 194, 24 грн. є невірним, так як солідарне стягнення не передбачає поділ суми заборгованості на кожного з боржників у рівних частках, як це вважає позивач. Солідарне стягнення заборгованості передбачає, що кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо. Щодо виходу позивачем за межі предмету позову представник відповідача вказує, що посилання позивача про те, що ТОВ «Консалт Солюшенс» знало про існування рішення Апеляційного суду Одеської області по справі № 1512/1383/2012 від 21.12.2012 року, але все одно звернулось до приватного виконавця про стягнення заборгованості у повному обсязі, не враховуючи виручені кошти з продажу нежитлових приміщень позивача - повністю необґрунтованим виходячи з наступного: по-перше, на думку представника відповідача таке твердження позивача ні яким чином не відноситься щодо предмету позову у цієї справі. Представник позивача зазначає, що позивачем було порушено умови Іпотечного договору № 34/ZКВІП-07-02 від 14.09.2007 року, а саме: п.п. 4.1. цього договору. У зв`язку з чим Відповідач 1,

Outcome: dismissed