Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Заявниця звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту належності їй заповіту. Заява обґрунтована тим, що 04.06.2018 року [PERSON] , заповів заявниці [PERSON] належну йому на праві особистої приватної власності квартиру за номером [ADDRESS] . Після смерті [INFO] заповідача, заявниці стало відомо про заповіт і його зміст. Під час ознайомлення зі змістом заповіту, [PERSON] виявила помилку в році свого народження, що визначено у заповіті - «1981», а саме замість правильного «1971 року» (рік народження [PERSON] відповідно до паспорта) написали неправильно «1981 року». При складання заповіту особисті дані заявниці були надані приватному нотаріусу Дяченко О.О. зі слів заповідача, без копій документів, які зазначають особу [PERSON] 18.08.2021 року заявниця звернулася з письмовою заявою про виправлення помилки у заповіті до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О., адреса: м.Київ, вул. Бажова, 9, кім.3, надіславши цінного листа з описом вкладення, проте відповіді у встановлений законом строк не отримала. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявниці для прийняття спадщини за заповітом та отримання відповідного свідоцтва, а тому вона була змушена звернутися до суду. Ухвалою судді від 14.09.2021 було відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні. 05.01.2022 на адресу суду надійшла письмова заява [PERSON] про залишення поданої [PERSON] заяви про встановлення факту, що має юридичне значення без розгляду у зв`язку з наявним спором про право. У судовому засіданні 12.08.2022 представником заявниці - адвокатом Горою Р.М. заявлено клопотання про витребування з Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) належним чином засвідчену копію актового запису про смерть гр. [PERSON] , [INFO] , яка на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 12.08.2022 вказане клопотання було задоволено. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05.10.2022 було витребувано від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавській області Управління державної реєстрації Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) належним чином засвідчену копію актового запису про смерть гр. [PERSON] , [INFO] , яка на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим 01.12.2022 на адресу суду надійшли письмові заяви від спадкоємиць померлого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] про залишення заяви [PERSON] , яка вирішується в порядку окремого провадження, без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08.12.2022 вказану вище заяву залишено без розгляду. Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2023 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 14.02.2023 цивільна справа за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дяченко Олена Олександрівна, про встановлення факту, що має юридичне значення надійшла до Деснянського районного суду м. Києва та на підставі протоколу автоматизованого розподілу справи від 15.02.2023 між суддями була передана для продовження розгляду судді Зотько Т.А. Ухвалою судді від 15.02.2023 року було призначено справу до розгляду у судовому засіданні. В судовому засіданні заявниця та її представник - адвокат Гора Р.М., який приймав участь в режимі відеоконференції, вимоги поданої заяви підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Заінтересована особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дяченко Олена Олександрівна, в судове засідання не з`явилась. Про розгляд справи повідомлялась судом належним чином, про що свідчать письмові матеріали справи. Клопотань про поважність причин неявки до суду від заінтересованої особи не надходило. За таких обставин, суд вважав за можливе Вислухавши вступне слово заявниці та її представника, заслухавши покази свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з вимогами ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [INFO] помер рідний дядько заявниці [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/з № 8671). За життя, [PERSON] залишив заповіт від 04.06.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дяченко О.О., яким на випадок смерті заповів належну йому на праві особистої приватної власності квартиру [ADDRESS] , заповів заявниці [PERSON] . Після смерті заповідача, заявниці стало відомо про заповіт і його зміст. Під час ознайомлення зі змістом заповіту, [PERSON] виявила помилку в році свого народження, а саме як зазначено у заповіті - «1981», замість правильного «1971 року» (рік народження [PERSON] відповідно до паспорта). При складання заповіту особисті дані заявниці були надані приватному нотаріус Дяченко О.О. зі слів заповідача, без копій документів, які зазначають особу [PERSON] .. Як вбачається з копії паспорту дату народженну заявниці вказано [INFO] (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про народження (викладеного російською мовою) « [PERSON] » народилась [INFO] (батьками вказані « [PERSON] » « [PERSON] ». Таким чином, суд дійшов висновку, що під час складання заповіту була допущена помилка в зазначенні року народження заявниці, а саме замість "1971" було невірно вказано "1981". Судом, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, було допитано в якості свідків осіб, які надали наступні пояснення: свідок [PERSON] показала суду, що є рідною сестрою заявниці, підтвердила, що в заповіті дядька неправильно зазначено рік народження сестри. Виявили помилку, коли звернулися до нотаріуса для оформлення спадщини. Свідок [PERSON] показала, що заявниця є її старшоїа донькою, дядько доньки, який залишив заповіт, є рідним братом її чоловіка. Брат чоловіка написав заповіт на обох їх доньок, тому що своїх дітей не мав. Була присутня під час складання заповіту, однак його не читала. Коли пішли до нотаріуса, то виявили помилку в даті народження. [PERSON] народилася [INFO] . Свідок [PERSON] показав суду, що заявниця є його донькою. Вона звернулася до суду, тому що виявила помилку в заповіті, не вірно вказана дата народження, народилася [INFO] . Заповіт був складений на обох доньок. Приписами частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім того, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. (п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України). У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності їй заповіту. В ході розгляду справи, судом було встановлено, що заповіт №ННС 026757, складений [PERSON] , який помер [INFO] , посвідченим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дяченко Оленою Олександрівною ніким не оспорювався. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заповіт №ННС 026757, складений [PERSON] , який помер [INFO] , посвідченим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дяченко Оленою Олександрівною, де міститься помилка у зазначенні року народження заявниці- належить [PERSON] . У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України суд вважає за доцільне залишити судові витрати за заявником. Враховуючи наведене та

Outcome: approved