Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ в обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.12.2014 року шлюб між сторонами розірвано. В період даного шлюбу, а саме [INFO] \~ у них народився син [PERSON] . Син постійно проживає разом з позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги, достатньої для забезпечення потреб цієї дитини. Позивач намагається забезпечувати його шкільним приладдям, засобами гігієни, одягом, продуктами харчування, вітамінами та створює всі умови для розвитку та відпочинку дитини. Однак, потреби дитини суттєво зростають. Крім того, збільшились витрати на його харчування та забезпечення речами першої необхідності. Тому син потребує матеріальної допомоги і від батька, який є здоровим та працездатним. Домовитись з відповідачем про надання такої допомоги в добровільному порядку позивачу не вдається. Тому вона просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку, але не менше неоподатковуваного\~доходу\~громадян\~щомісячно\~до\~\~досягнення\~\~вказаною\~\~дитиною\~\~повноліття, а також присудити витрати, понесені на оплату професійної правничої допомоги. \~ Відповідач 24.01.2023 року звернувся до суду з відзивом на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, так як розуміє, що зобов`язаний надавати кошти на утримання своєї дитини, однак, не може погодитись з розміром аліментів, який просить стягувати позивач. Для нього такий розмір аліментів є непосильним, оскільки його матеріальне становище є не високим, так як відповідач на даний час ніде не працює. У відзиві також вказано, що з 2019 по 2021 роки вказаний син сторін проживав з позивачем у Республіці Польщі. Відповідач продовжував надавити кошти на утримання сина. У вересні 2021 року син вступив на навчання у Надвірнянський військовий ліцей. Сторони спільно придбали все необхідне для навчання (формений одяг, канцтовари та інше) і в подальшому відповідач надавав кошти на навчання. Крім того, протягом січня-вересня 2022 року син проживав з відповідачем у с.П`ядики Коломийського району Івано-Франківської області, і відповідач повністю утримував вказаного сина. Із жовтня 2022 року дитина проживає у батьків позивачки, однак, відповідач продовжує надавати своєму неповнолітньому сину матеріальну допомогу на шкільне навчання, одяг, їжу, дозвілля та інше. Крім того, з 2014 р. по 2019 рік він утримував вказаного сина. Тому відповідач просить врахувати вищевказане, та зменшити розмір аліментів , визначивши його як 1 500 грн. щомісячно (а.с.16-20).\~ \~ \~ \~ 06.02.2023\~року представник\~ позивача,\~адвокат Гринів\~Я.В.\~подала до\~суду відповідь\~на відзив,\~в якому\~зазначила,\~що відповідач із власної волі не бере участь у вихованні та утриманні сина. Відповідач є в працездатному віці, має змогу та обов`язок працювати і забезпечувати потреби своєї дитини. Та обставина, що відповідач офіційно не працевлаштований, не звільняє його від виконання батьківських обов`язків, адже всі витрати на утримання їх дитини покладаються на позивачку. Твердження відповідача про те, що він надає сину матеріальну допомогу, сторона позивачки вважає не доречним, оскільки воно не підтверджується жодними доказами. Тому представник позивача просить позовні вимоги задовольнити (а.с.24-26). Представник позивачки, адвокат Чобанюк М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав із зазначених підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, з підстав та в розмірі, вказаних у відзиві на позов. Суд, заслухавши вказаних учасників, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.01.2008 року, сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.7). Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано Франківської області від 24.12.2014 року, яке набрало законної сили 24.01.2014 року, шлюб між сторонами розірвано та вказаного сина сторін залишено проживати з позивачем (а.с.8). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог частин 1, 2 ст.184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. На підставі наведеного, враховуючи вік дитини сторін та пов`язані з цим витрати на її харчування, забезпечення найбільш необхідними речами, значне зростання цін після введення в Україні 24.02.2022 року воєнного стану, відсутність в нього на утриманні інших осіб, суд вважає за необхідне визначити аліменти в твердій грошовій сумі, а саме 2 500 грн., що за вище вказаних обставин відповідатиме вимога розумності та справедливості.\~ При цьому слід зазначити, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача суд вважає недоцільним, оскільки сторонами не надано будь-яких доказів про працевлаштування відповідача та (або) наявність у нього регулярного заробітку (доходу). Тому суд вважає, що розмір алімнетів слід визначити саме у твердій грошовій сумі. Отже, позов підлягає частковому задоволенню.\~ Згідно з положеннями 6 ст.141 ЦПК України в зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то позивачка 03.03.2023 року подала заяву, в якій просить суд при ухваленні рішення не розглядати вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу, адже докази її понесення будуть подані разом із заявою про ухвалення додаткового рішення. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial