Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

30 вересня 2022 року Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району звернулося до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з вказаними позовом. 11 листопада 2022 року справа за визначеною підсудністю надійшла до Хортицького районого суду міста Запоріжжя. В позовній заяві позивач прохає позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] , відносно її малолітньої доньки [PERSON] [INFO] . А також стягнути з відповідача на користь фізичної чи юридичної особи, на утриманні якої знаходитиметься дитина [PERSON] аліменти у розмірі частини доходів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, затвердженого для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 15.11.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. В судове засідання з`явився представник позивача, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити з підстав зазначених у ньому. Представники третьої особи в судовому засіданні позов підтримували. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала і пояснила , що бажає піклуватися про свою дитину. Обставини викладені в позові та повідомлені в судовому засіданні представником позивача не відповідають дійсності , тому прохала відмовити в задоволенні позову. Вислухав пояснення учасників, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов пред`явлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. За положеннями ч. 1 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Вказане узгоджується із положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У відповідності зі ст. 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] . Батько [PERSON] записаний на підставі ч.2 ст.135 СК України зі слів матері. Інформація про родину надійшла до відділу по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей ЗМР від КНП «Запорізький центр первинної медико - санітарної допомоги № 1» від 21.09.2022 № 01-13/321. Під нагляд поступила новороджена дівчинка [PERSON] [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, при відвідуванні дитини за її місцем проживання було виявлено незадовільний санітарний стан помешкання, дитина недогодована, не має відокремленого ліжка. На підставі цього спеціалістами було складено акт обстеження умов проживання родини від 21.09.2022. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини зроблено висновок про те, що подальше перебування дитини в родині є дуже небезпечним для неї. 21.09.2022 малолітню дівчинку було госпіталізовано до КНП «Запорізька обласні клінічна дитяча лікарня» Запорізької обласної ради з подальшим влаштуванням до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» на повне утримання. Окрім того, 22.09.2022 головою районної адміністрації по Олександрівському району Запорізької міської ради прийнято розпорядження № 227р «Про негайне відібрання малолітньої дівчинки». Мати [PERSON] стосовно подальшої долі дитини до служби у справах дітей Запорізької міської ради по Олександрівському району не зверталася. Таким чином, відповідач фактично, свідомо, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Крім того судом встановлено, що [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно: [PERSON] [INFO] ( рішення Хортицького районого суду м.Запоріжжя від 07.07.2015) , [PERSON] [INFO] ( рішення Хортицького районого суду м.Запоріжжя від 20.01.2016), [PERSON] [INFO] ( рішення Хортицького районого суду м.Запоріжжя від 16.02.2017). Також відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] , яку згідно наданих документів покинула у пологовому будинку. Вказані вище оставини свідчать про грубе свідоме систематичне невиконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей , що несе загрозу життю та здоров`ю дитини. Суду наданий висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Оленксандрівському району № 331/3449/22 від 16.02.2023 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] [INFO] , за яким орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав. Зазначений висновок повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та наданими суду доказами. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, підлягають задоволенню, оскільки згідно з ч. 2 ст. 166, ст. 180 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись дитина. Крім того, з відповідача підлягає стягнення судового збору на користь держави в розмірі 2684, 00 грн. Отже, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved