Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 09.06.2012 вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у виконавчому комітеті Волосівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №5. Після реєстрації шлюбу вона змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від шлюбу у них народилось двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми і проживають разом із нею. З часом їхнє подружнє життя не склалося. Тому рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2020 шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Вказаним рішенням неповнолітніх дітей від шлюбу залишено проживати з нею. Також її шлюбне прізвище було змінене на дошлюбне « [PERSON] ». Оскільки відповідач добровільно коштів на утримання неповнолітніх дітей від шлюбу не надавав, тому вона змушена була звернутися з позовом в суд про примусове стягнення з нього аліментів в її користь на їх утримання. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2020 присуджено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей від шлюбу в твердій грошовій сумі по 1700 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. З часу винесення судом зазначеного рішення про стягнення аліментів її матеріальне становище значно погіршилось. Зокрема на даний час вона не працює, доходів від підсобного господарства не має, підприємницькою діяльністю не займається, так як займається вихованням двох неповнолітніх дітей. Лише інколи має тимчасові заробітки, які не приносять сталих доходів, а тому є мізерними. Таким чином її сім`я є малозабезпеченою, а тому вона сама не в змозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим зазнає значні матеріальні труднощі із-за відсутності належної матеріальної допомоги із сторони відповідача. Також зазначає, що вона є інвалідом 3-тьої групи, у зв`язку із чим регулярно проходить лікування. Догляд та утримання двох неповнолітніх дітей, з яких старший син навчається в Прикарпатському військово-спортивному ліцеї Івано-Франківської обласної ради, а молодша донька є ученицею 4 класу Волосівського ліцею, потребує значних коштів, яких у неї немає, а присуджений розмір аліментів згідно рішення Надвірнянського районного суду від 22.12.2020 в сумі 1700 грн. щомісячно на кожну дитину є явно недостатнім для забезпечення нормальних умов їх розвитку, беручи до уваги вік та потреби дітей. Відповідач дуже рідко цікавиться станом здоров`я дітей і не проявляє належну увагу відносно них, не надає будь-якої додаткової матеріальної підтримки на інші необхідні витрати, що необхідні дітям. Крім того просить суд врухвати, що прожитковий мінімум для дітей постійно змінюється і кожного року зростає. Також з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти. Крім того вона несе витрати, пов`язані із утриманням домогосподарства, оплачує комунальні послуги, купляє одяг, їжу, канцелярські товари, оплачує транспортні витрати, забезпечує всі потреби, пов`язані із лікуванням дітей. Навчання старшого сина в учбовому закладі погребує додаткових матеріальних витрат, що ставить її у скрутне матеріальне становище. При цьому матеріальний стан відповідача [PERSON] покращився. Зокрема він вже два роки поспіль живе та працює закордоном, зокрема в Чеській Республіці, де отримує значні сталі доходи, розмір яких від неї приховує. Також відповідач має у власності транспортний засіб. Крім того відповідач є фізично здоровою, працездатною людиною, інших утриманців крів їхніх дітей, не має. Однак відповідач добровільно будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи наведене вона змушена звернутись до суду з даним позовом про збільшення розміру аліментів, та вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, що буде більш-менш достатнім для нормального фізичного та духовного розвитку дітей на даний час. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Стислий виклад позицій сторін: Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю з підстав, наведених в позовній заяві, просила суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, визначений рішенням суду від 22.12.2020, та стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також просила стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу. Не заперечила проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.01.2023 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.01.2023 по даній справі задоволено клопотання сторони позивача про витребування доказів. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 09.06.2012 проживали в зареєстрованому шлюбу, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2020 (17-19). В шлюбі у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 12-13). З часу розірвання шлюбу по даний час неповнолітні діти проживають разом з позивачем. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2020 присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 1700 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 20-23). З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, та довідки про склад сім`ї № 287 від 21.12.2022, виданих Переріслянською сільською радою вбачається, що позивач [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS] . Позивач земельної ділянки та транспортних засобів не має, доходів від підсобного господарства не має, підприємницькою діяльністю не займається, проживає на тимчасові заробітки, самостійно виховує неповнолітніх дітей. Син [PERSON] навчається у Прикарпатському військовому спортивному ліцеї, а дочка [PERSON] у Волосівському ліцеї (а.с. 24-25). Як вбачається з копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ за № 420896, [PERSON] є особою з інвалідністю 3-тьої групи загального захворювання, в зв`язку з чим їй протипоказана важка фізична праця (а.с. 10-11). З копії довідки про хворобу дитини, яка відвідує загальноосвітній навчальний заклад, № 482 від 16.11.2022, [PERSON] , [INFO] , учениця 4-го класу Волосівського ліцею, з 14.11.2022 по 16.11.2022 не відвідувала навчальний заклад у зв`язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській обласній дитячій клінічній лікарні (а.с. 26). З довідки № 297/05-18 від 21.12.2022 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається в Прикарпатському військово-спортивному ліцеї Івано-Франківської обласної ради, не знаходиться на повному державному забезпеченні, стипендією не забезпечується (а.с. 27). На виконання ухвали суду про витребування доказів від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області на адресу суду поступила інформація згідно бази даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, з якої вбачається, що станом на 25.01.2023 за гр. [PERSON] зареєстровані наступні транспортні засоби: автомобіль марки «Renault Megane 1461», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] ; причіп марки «Дністер 1-2», 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 60-61). Також на виконання ухвали суду про витребування доказів від Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на адресу суду поступила інформація про те, що в період з 20.12.2020 по 19.01.2023 [PERSON] 4 рази здійснював перетин держаного кордону України - 2 рази у напрямку в`їзд, 2 рази у напрямку виїзд (а.с. 63). Відповідач працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому може надавати кошти на утримання неповнолітніх дітей в більшому розмірі. Крім того суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача та наявності в нього інших утриманців. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Щодо позовної вимоги про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Спірні правовідносини виникли з приводу збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено з 1 січня 2023 прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривень. Враховуючи вище наведене, величину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд прийшов до висновку що про наявність підстав для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Щодо розподілу судових витрат. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Також на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги № 22/12-01 від 21.12.2022, та квитанцію про сплату грошових коштів № ПН2668240 від 22.12.2022 (а.с. 28-30, 33). Розмір наданих правничих послуг та їх вартість погоджено стронами договору. [PERSON] здійснено перерахування коштів адвокату Садівник М.І. за надання юридичних послуг на суму 2000 грн., що підтвердується відповідною квитанцією. Таким чином вказаний розмір судових витрат погоджений адвокатом та клієнтом. Вказані послуги оплачені в повному об`ємі, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним документом. Таким чином суд вважає, що доводи представника позивача щодо співмірності судових витрат на правову допомогу є обґрунтованими. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд враховує факт проживання дітей з матір`ю, вік та стан здоров`я дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріальний стан позивача, яка не працює, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвиту та здоров`я дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який офіційно не працює, проживає на тимчасові заробітки, має у власності транспортні засоби, відсутність доказів щодо незадовільного стану його здоров`я та наявності інших утриманців, право одержувача аліментів на зміну розміру аліментів, а тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задовільнити частково, збільшити розмір аліментів, визначений рішенням суду від 22.12.2020 у твердій грошовій сумі, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2700 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 2000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в користь позивача, а також 1073 грн. 30 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved