Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 14.04.2021 року близько 14 год. [PERSON] , керуючи автомобілем OPEL VIVARO, д.н.з. [NUMBER] , на з`їзді з а/д Київ-Харків на дорозі, що веде на с. Нова Диканька Полтавського району Полтавської області, перед початком руху заднім ходом, не переконався у відсутності пішоходів або перешкод та не скориставшись для забезпечення безпеки руху за допомогою інших осіб, порушуючи вимоги п.п. 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , який знаходився позаду автомобіля, сидячі на насипі ґрунту. У результаті ДТП потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого скалкового перелому дистального епіметафізу лівої в/гомілкової кістки на рівні латерального краю зі зміщенням відломків на товщину кортикального шару, багатовідломковий перелом п`яткової кістки лівої стопи на рівні переднього краю зі зміщенням відломків, крайовий перелом човноподібної кістки на рівні задньо-нижнього краю з відломками до 6x2 см, крайовий перелом латеральної клиноподібної кістки без зміщення, синдром короткочасного здавлення, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 218 від 21.05.2021 року відносяться до середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 28.12.2021 року в справі № 546/491/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено останнього від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21.03.2022 року апеляційну скаргу обвинуваченого [PERSON] залишено без задоволення, а вирок Решетилівського районного суду Полтавської області від 28.12.2021 року без змін. Станом на день ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу OPEL VIVARO, д.н.з. [NUMBER] , була забезпечена полісом обов`язкового страхування №ЕР200111486 у АТ «СК «АРКС». Сума витрат, понесених на лікування, згідно із наданими фіскальними чеками, яка на думку страхової компанії була обґрунтованою, становила 6809,85 грн., нею не взято до розрахунку суму у розмірі 2489,53 грн. витрати за чеками на бензин та сума 260,02 грн. (оплачена через термінали банку і не долучено ФЧ чи ТЧ, на які саме витрати була понесена дана сума, за витрати на предмети не медичного призначення). Страхова виплати щодо заподіяння позивачу моральної шкоди склала 3940,49 грн. Однак, потерпілому моральна шкода не була відшкодована у повному обсязі, яку він оцінює в розмірі 50000 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути з [PERSON] моральну шкоду, що завдана внаслідок вчинення ДТП в сумі 50\~000 грн. та матеріальну шкоду в сумі 2\~947,60 грн., судові витрати в сумі 9992,40 грн , з них судовий збір 992,4 грн. та 9000,00 витрати на правову допомогу. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30.06.2022 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.12.2022 року підготовче провадження закрите та справа призначена до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи судом за адресою, яка є зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. За таких обставин судом відповідно до ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України\~постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Вирішуючи позов по суті, суд здійснює цивільне судочинство відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81\~ЦПК України на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, згідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень\~ст. 5 ЦПК України\~суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, який розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дїї (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 14.04.2021 року близько 14 год. [PERSON] , керуючи автомобілем OPEL VIVARO, д.н.з. [NUMBER] , на з`їзді з а/д Київ-Харків на дорозі, що веде на с. Нова Диканька Полтавського району Полтавської області, перед початком руху заднім ходом, не переконався у відсутності пішоходів або перешкод та не скориставшись для забезпечення безпеки руху за допомогою інших осіб, порушуючи вимоги п.п. 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , який знаходився позаду автомобіля, сидячі на насипі ґрунту. У результаті ДТП потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого скалкового перелому дистального епіметафізу лівої в/гомілкової кістки на рівні латерального краю зі зміщенням відломків на товщину кортикального шару, багатовідломковий перелом п`яткової кістки лівої стопи на рівні переднього краю зі зміщенням відломків, крайовий перелом човноподібної кістки на рівні задньо-нижнього краю з відломками до 6x2 см, крайовий перелом латеральної клиноподібної кістки без зміщення, синдром короткочасного здавлення, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 218 від 21.05.2021 року відносяться до середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 28.12.2021 року в справі № 546/491/21, залишеним без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21.03.2022 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено останнього від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки (а.с. 14-16; 18-21). Станом на день ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу OPEL VIVARO, д.н.з. [NUMBER] , була забезпечена полісом обов`язкового страхування №ЕР200111486 у АТ «СК «АРКС» (а.с. 30). Згідно із ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. До розгляду AT «СК «АРКС» надано: довідку із травмпункта № 4428 від 14.04.2021 р. КП «1-ша Міська клінічна лікарня» Полтавської міської ради, епікриз стаціонарного хворого хірургічного відділення КНП «Карлівська ЦРЛ ім. Л.В. Радевича» за період лікування з 27.04.2021 р. по 07.05.2021 р.; результати діагностичних обстежень, консультативні заключення та інші медичні довідки. Сума витрат, понесених на лікування, згідно із наданими фіскальними чеками, яка на думку страхової компанії була обґрунтованою, становила 6809,85 грн. Отже, сума страхової виплати щодо понесених витрат на лікування потерпілого склала 6809,85 грн. Згідно ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до ЦК України. Пунктом 26.2. даної статті визначено мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок ДТП, становить: у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Згідно із Довідкою до акту огляду МСЕК Серія 12 ААВ № 460128 [PERSON] надана 3 група інвалідності строком з 01.11.2021 по 01.12.2022 року. Таким чином, сума страхової виплати щодо відшкодування шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності склала 72000 грн. (6000 грн. х 12). Сума страхової виплати щодо моральної шкода склала 3940,49 грн., тобто 5% страхової виплати. Відповідно до\~ст.\~1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, в коли це не було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від вини. При здійсненні страхових виплат, не було взято до розрахунку суму у розмірі 2947,60 грн., які підтверджуються відповідними чеками на бензин (а.с.25-26). У судовому засіданні представником позивача доведено, що вказані витрати на оплату бензину для автомобіля були неминучі, оскільки позивач внаслідок травми ноги був обмежений у пересуванні та він повинен був постійно продовж тривалого часу проходити обстеження, лікування та реабілітацію, що обумовило його необхідне транспортування. Вказані витрати є безпосередньо пов`язані із отриманою травмою позивача. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача 2947,60 грн., понесених позивачем матеріальної шкоди. Згідно із\~ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами\~статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1168\~ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором та законом. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, лікуванням та реабілітацією, настанням інвалідності 3 групи, [PERSON] зазнав значних фізичних та моральних страждань, які полягають у фізичному болю та стражданнях у результаті ДТП як під час наїзду на нього транспортного засобу, так і у подальшому, оскільки у нього був наявний гострий біль продовж майже 2-х місяців. Крім того, [PERSON] було проведено розтин і дренування гематоми лівої ступні у зв`язку з гострим болем та підвищенням температури. Навіть після спливу року він відчуває періодичний біль та дискомфорт при фізичному навантаженні. У зв`язку з настанням інвалідності, позивач не може на власний розсуд обирати місце роботи, активно займатися спортом. Під час лікування, реабілітації він зазнав душевних страждань, які полягали у страху, що нога не буде функціонувати як раніше, що він не зможе працювати та забезпечувати сім`ю, а він має трьох неповнолітніх дітей 2005, 2009, 2016 року народження (а.с. 27-29), а також не може активно проводити час з дітьми, не може вести домашнє господарство, оскільки травма припала на час обробки огородини та садівництва. Протиправні дії відповідача призвели до зміни нормального ритму життя [PERSON] . Останній є батьком трьох неповнолітніх дітей, а тому внаслідок травми він був позбавлений продовж тривалого часу активного з ними відпочинку, оскільки він не міг пересуватися, змушений звертатися до сторонньої допомоги для відвідування лікаря, виконання домашніх справ. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку до заподіяння позивачу моральної шкоди та стягнення на користь позивача суми моральної шкоди у розмірі 50000 грн. Суд вважає, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, тому суд приходить до висновку про їх обґрунтованість та задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: approved