Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Миколаївської міської ради, ТОВ «Николаевдомсервис» про зміну договору найма житлового приміщення, визнавши його наймачем квартири [ADDRESS] та зобов`язати Миколаївську міську раду зміни договір найму квартири [ADDRESS] з [PERSON] на [PERSON] . Обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що 06.02.1974 виконавчим комітетом Заводської Ради депутатів трудящихся м. Миколаєва було видано ордер №208 [PERSON] на зайняття трьохкімнатної квартири [ADDRESS] на сім`ю із 4 чоловік, його дружини [PERSON] та синів [PERSON] і [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, у жовтні 2008 року його дружина [PERSON] отримала свідоцтво про переоформлення особового рахунку на своє ім`я. Він для догляду за бабусею [PERSON] та батьком [PERSON] переїхав на постійній основі проживати у квартиру [ADDRESS] та зі згоди наймача був за вказаною адресою зареєстрований 04.02.2019 . Його батько [PERSON] [INFO] помер, а [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Він на даний час разом із своє родиною постійно проживає у вказаній квартирі, виконуючи обов`язки наймача, сплачує комунальні послуги, робить ремонт та утримує житло у належному стані. Також к спірному житловому приміщенні зареєстрований його дядька [PERSON] , який за вказаною адресою не проживає тривалий час, не користується житом, участі в утриманні та оплаті житла не приймає. У позивача виникла необхідність у зміні договору найма, у зв`язку зі смертю власника особового рахунку. У жовтні 2020 року він звернувся до Миколаївської міської ради із заявою про надання дозволу на переоформлення договору найму на своє ім`я, але отримав відмову через відсутність згоди на це [PERSON] . Проте, [PERSON] таку згоду не надає, у зв`язку з чим він позбавлений можливості навіть зняті з реєстрації [PERSON] , яка померла. Ухвалою від 19.12.2020 відкрите провадження у справі. 10.03.2021 представник відповідача Миколаївської міської ради надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на те, що Миколаївська міська рада є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки рішення щодо зміни або укладення договору найма житлового приміщення приймає виконавчий комітет Миколаївської міської ради, який є окремою юридичною особою. Посилаючись на Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд не вправі втручатися у в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі перебирати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки не наділений правом створювати норми права, тому не може зобов`язати орган місцевого самоврядування укласти договір найму спірної квартири. Крім того, позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого права, оскільки йому необхідна згода всіх зареєстрованих повнолітніх членів родини, відповідно до законодавства та рішення ВК ММР №373 від 13.05.2020. 28.04.2021 представник відповідача [PERSON] - адвокат Куратьов А.В. подав до суду письмові пояснення по справі, просив в задоволенні позову відмовити та зазначив, що 06.02.1974 виконавчим комітетом Заводської Ради депутатів трудящихся м. Миколаєва було видано ордер №208 [PERSON] на зайняття трьохкімнатної квартири [ADDRESS] на сім`ю із 4 чоловік, його дружини [PERSON] та синів [PERSON] і [PERSON] , тобто відповідач [PERSON] правомірно займає дану житлову площу зареєстрований та проживає з 1982 року. Акти про не проживання [PERSON] у спірному жилому приміщенні, надані позивачем, не заслуговують на увагу, оскільки належним чином не завірені. За проханням позивача, відповідач зареєстрував його у спірній квартирі та дозволив проживати, позивач згодом привів проживати квартиру також свою родину, та на теперішній час чинить відповідачу перешкоди у доступі до квартири. 14.05.2021 представник позивач [PERSON] - адвокат Долгова Л.В. подала до суду позовну заяву в уточненої редакції, пред`явивши позовні вимоги до [PERSON] , виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Миколаївської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Николаевдомсервис» про зміну договору найма житлового приміщення, визнавши [PERSON] наймачем квартири [ADDRESS] та зобов`язати виконавчий комітет Миколаївську міську раду зміни договір найму квартири [ADDRESS] , змінивши померлого наймача [PERSON] на нового наймача [PERSON] 14.06.2021 представник відповідачів виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Миколаївської міської ради надав до суду відзив на уточнену позовну заяву, просив в задоволенні позову відмовити, зазначивши аналогічні заперечення проти позову як у відзиві на позовну заяву від 10.03.2021. Ухвалою від 14.06.2021 закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. 29.07.2021 представник відповідача ТВ «Николаевдомсервис» надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, підтвердили викладені обставини, просили про задоволення позивних вимог. Також зазначили, що позивач 04.02.2019 зі згоди наймача [PERSON] , на яку було переоформлено особовий рахунок, був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , оскільки бабуся потребувала допомоги та у позивача не було іншого житла. Позивач після народження проживав у спірній квартирі, після того як його батьків розійшлись, він разом із матір`ю переїхав проживати до бабусі, під час його навчання також проживав у батька, його батько [PERSON] з 1982 року по день смерті [INFO] проживав і був зареєстрований у спірній квартирі. Відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі більше 15 років, його речей в квартирі немає, проживає за іншою адресою без реєстрації. В квартирі постійно проживає позивач разом із дружиною та двома малолітніми дітьми. Позивач не чинить перешкод відповідачу у доступі до квартири, останній інколи приходить у стані алкогольного сп`яніння, участі в утриманні житла не приймає, комунальні послуги не сплачує. Позивач встановив нові вхідні двері в квартирі, ключа у відповідача немає, оскільки останній не просив ключі, вселитися в квартирі відповідач також не намагався жодного разу. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник позові вимоги не визнали, просили в їх задоволенні відмовити. Також зазначили, що позивач до свого батька фактично не приїжджав, оскільки останній вживав спиртні напої, під час навчання не проживав у спірній квартирі, він надав згоду на реєстрацію та проживання позивача у квартирі. В спірній квартирі були його речі, в літку або в осені 2019 року він приїжджав до своєї матері [PERSON] , але не зміг потрапити до квартири, оскільки позивач змінив замки на вхідних дверях, ключі йому не дав. Він проживав у спрій квартирі з 2002 до 2019 року, комунальні платежі не сплачує з 2019 року, оскільки не проживає. До суду із позовом про усунення перешкоду у користуванні спірною квартирою не звертався. Заперечує проти оформлення на позивача договору найма житлового приміщення квартири [ADDRESS] , тому згоду не надавав. Він не звертався до виконавчого комітету ММР щодо переоформлення особового рахунку у спірної квартири на своє ім`я. В судовому засіданні представник відповідачів виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Миколаївської міської ради позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. 09.02.2023 і 03.03.2023 представник відповідачів виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Миколаївської міської ради надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечує проти задоволення позову. 10.02.2023 позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав просив про їх задоволення. 06.03.2023 представник позивача - адвокат Долгова Л.В. надала д суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення позивача і відповідача [PERSON] та їхніх представників, представника відповідачів виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Миколаївської міської ради, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: В частині першій статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06.02.1974 виконавчим комітетом Заводської Ради депутатів трудящихся м. Миколаєва було видано ордер №208 [PERSON] (дід позивача та батько відповідача [PERSON] ) на зайняття трьохкімнатної квартири [ADDRESS] на сім`ю у складі із 4 чоловік: його дружини [PERSON] та синів [PERSON] і [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, у жовтні 2008 року його дружина [PERSON] отримала свідоцтво № [NUMBER] , на підставі рішення виконкому міської ради №2015 від 24.10.2008, про переоформлення особового рахунку з [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , на своє ім`я з правом укладення договору найма житлової площі. За вказаною адресою також були зареєстровані [PERSON] та відповідач [PERSON] . Позивач є внуком [PERSON] та сином [PERSON] . Зі згоди наймача [PERSON] та членів її сім`ї [PERSON] та [PERSON] , [INFO] за адресою квартира [ADDRESS] , як член сім`ї наймача, був зареєстрований позивач [PERSON] , згідно довідки №604 від 28.05.2020 ТОВ «Николаевдомсервис», який постійно проживає за вказаною адресою до теперішнього часу, вказані обставини не заперечувались сторонами. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 30.05.2019 Заводським районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №238. [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 08.07.2020 Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного м міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №2190. Позивач, після смерті батька та бабусі, продовжує разом із своє родиною постійно проживати за адресою: квартира [ADDRESS] , фактично виконуючи обов`язки наймача, сплачує комунальні послуги, робить ремонт та утримує житло у належному стані, відповідач [PERSON] , який зареєстрований за вказаною адресою, тривалий час не проживає за вказаною адресою, не користується житом, участі в утриманні та оплаті комунальних послуг не приймає, що не заперечував сам відповідач та підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] сусіді позивача, які також зазначили, що позивач здійснював догляд за своєю бабусею [PERSON] . Суд критично ставиться до посилання відповідача [PERSON] , що позивач чинить йому перешкоди у проживанні у спірному житлі, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано, зокрема звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні житлом та вселенні. 09.11.2020 [PERSON] звернувся до відділу обліку та розподілу житла Миколаївської міської ради щодо зміни договору найму у зв`язку зі смертю [PERSON] , вказане питання було розглянуто на засіданні громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітету Миколаївської міської ради та йому було відмовлено з посиланням на те що, не надано згоди про зміну договору найму іншого повнолітнього члена сім`ї (відповідача [PERSON] ), тому не надано повного пакету документів, затвердженого рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.05.2020 за №373. [PERSON] не надає згоду позивачу щодо згоди на переоформлення договору найму, при цьому відповідач не скористався своїм правом та до органів виконавчого комітету Миколаївської міської ради з заявою щодо переоформлення договору найму на своє ім`я не звертався. Згідно з частиною першою статті 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Частинами першою та другою статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до частин першої та другої статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За змістом статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз`яснено, що, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Отже, в осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК України). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (стаття 65 ЖК України). Відповідно до статті 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Вказаний правовий висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 11 липня 2012 року у справі № 6-60цс12, а також у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 182/8114/15-ц (провадження № 61-31069св18). Таким чином, статті 106 ЖК України передбачає, що у разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку, тому суд вважає, що зазначена правова норма прямо передбачає такий спосіб захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача як визнання його наймачем житлового приміщення замість померлого наймача, членом сім`ї якої він був. У зв`язку з наведеним, виходячи з того, що [PERSON] вселився у спірну квартиру на законних підставах як член сім`ї наймача, продовжує проживати в ній, сплачує комунальні послуги, доглядає за житлом, у судовому порядку не визнавався таким, що втратив право користування квартирою, громадською комісією з житлових питань при виконавчому комітету Миколаївської міської ради та йому було відмовлено у зміні договору найму, відповідач зареєстрований за адресою спірного житла, проте тривалий час не проживає у спірній квартирі, не надає свої згоди про зміну договору найму, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості надати повний пакет документів, затвердженого рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.05.2020 за №373, тому наявні правові підстави для задоволення позову про визнання позивача наймачем спірної квартири. Відповідно до ч.1 ст. 810, ст. ст. 811, 814, ч.ч.1, 3 ст. 815, ч.ч.1,4. ст. 816, ч.1 ст. 821 ЦК України, які регулюють правовідносини саме найму житла, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Договір найму житла укладається у письмовій формі. Згідно з ст.824 Цивільного кодексу України, на вимогу наймача та інших осіб, які постійно проживають разом з ним, та за згодою наймодавця наймач у договорі найму житла може бути замінений однією з повнолітніх осіб, яка постійно проживає разом з наймачем. У разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. Згідно ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше н е встановлено договором найму. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. ст. 379, 382 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Згідно з п. 5 п. б ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить ведення обліку відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням. Крім того, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, що передбачено ст. 61 ЖК України. Предметом договору найму жилого приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок - ст. 63 ЖК України. Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Враховуючи вищевикладене, визнання позивача наймачем спірної квартири, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання виконавчого комітету Миколаївської міської ради укласти з [PERSON] договір найму житлового приміщення - квартири [ADDRESS] . Суд ставиться критично до посилання представника відповідачів ММР та виконавчого комітету ММР Посилаючись на Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд не вправі втручатися у в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, та не може зобов`язати орган місцевого самоврядування укласти договір найму спірної квартири, оскільки вказане суперечить вимогам ст. 106 ЖК України. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню с документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved