Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

30.09.2022 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтований тим, що 08.12.2006 року позивач та відповідач уклали кредитний договір DNZ0GA00000048 (далі - Договір), відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 54\~030 грн. на термін до 09.12.2010 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Банк зобов`язання за кредитним договором виконав, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, визначному умовами Договору. Однак, [PERSON] свої зобов`язання не виконав, погашення в установлені договором строки та розмір не здійснював. 09.10.2018 року приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки за заборгованістю, яка виникла за період з 08.12.2006 року по 20.08.2018 року. На даний час виконавчий напис боржником не виконано. Сума заборгованості за тілом кредиту станом на 29.10.2018 року становила 29\~284,06 грн., а станом на 26.08.2022 року 25\~467,06 грн. Оскільки з відповідача в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення за період з 08.12.2006 року по 20.08.2018 року, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 29.10.2018 року по 26.08.2022 року в розмірі 11\~924,04 грн., з яких: 9\~449,50 грн. індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання, 2\~474,54 грн. 3 відсотки річних від простроченої суми. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено строк відповідачу для подання відзиву на позов. Від відповідача відзив на позов не надійшов. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» письмово просив розглянути справу у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки не повідомив. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280\~ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 08.12.2006 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № DNZ0GA00000048, відповідно якого Банк надав відповідачу через касу кредитні кошти на строк з 08.12.2006 року по 09.12.2010 року включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії в розмірі 50\~000 грн. під заставу на ремонт будинку (а.с.14-15). 09.10.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить [PERSON] на підставі договору іпотеки № DNZ0GA00000048 та за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі заборгованості за кредитом у розмірі 30\~280,71 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 173\~821,50 грн., комісії в розмірі 2\~300 грн., пені в розмірі 439\~038,87 грн. (а.с.4). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Дисенком Ю.О. від 20.06.2020 року по виконавчому провадженню № 57948519 повернуто виконавчий документ вищевказаний виконавчий напис повернуто стягувачу, оскільки майно не було реалізовано, а стягувач не надав згоду залишити його за собою (а.с.5). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.6-7), наданого позивачем, залишок заборгованості за тілом кредиту станом на 26.08.2022 року становить 25\~467,06 грн. Сума боргу відповідачем на дату пред`явлення позову добровільно не сплачено. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком, наданим позивачем та не спростованим відповідачем, інфляційні витрати за період з 29.10.2018 року по 26.08.2022 року становить 9\~449,50 грн., 3 відсотки річних за вказаний період складають 2\~474,54 грн. Враховуючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з 29.10.2018 року по 26.08.2022 року в розмірі 11\~924,04 грн., з яких: 9\~449,50 грн. індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання, 2\~474,54 грн. 3 відсотки річних від простроченої суми. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~481 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved