Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] у віці 74 років помер їх батько [PERSON] , який проживав в с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 червня 2020 року. В період життя [PERSON] був власником нежитлової будівлі складу площею 687 кв.м., що розташована по [ADDRESS] . Вказану будівлю згідно заповіту успадкували позивачі у рівних частках по 1/2 частині, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 01 липня 2022 року. Зазначена будівля складу розташована на сформованій земельній ділянці кадастровий номер 7321082700:01:004:0604 площею 0,1477 га, із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07). Рішенням сесії Коровійської сільської ради Чернівецької області від 22 жовтня 2010 року № 112-36/2010 вирішено продати [PERSON] земельну ділянку площею 0,1477 га., кадастровий номер 7321082700:01:004:0604 що в с. Коровія за ціною 31 652 грн. На виконання зазначеного рішення сесії Коровійської сільської ради [PERSON] оплатив кошти в розмірі 31 652 грн., що підтверджується платіжним документом № 661 від 05 листопада 2010 року. Однак на виконання рішення органу місцевого самоврядування, між сторонами не було укладено нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу землі, у зв`язку із раптовою появою важкого багаторічного захворювання, від якого помер [PERSON] . У період свого життя, [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: належний йому на праві власності склад, загальною площею 687 кв.м., який розташований в [ADDRESS] та земельну ділянку - для обслуговування зазначеного нерухомого майна площею 0,1477 га, кадастровий номер 7321082700:01:004:0604, що розташована в [ADDRESS] заповів у рівних по 1/2 частині [PERSON] та [PERSON] . Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Бреславською-Григорчак С.О. 24 жовтня 2018 року, реєстровий номер № 13933. Спадкоємцями першої черги за законом та згідно заповіту після смерті батька [PERSON] є його діти: [PERSON] і [PERSON] . Крім того, спадкоємцем першої черги за законом є дружина померлого - [PERSON] , яка має право на обов`язкову частку в спадщині згідно положень статті 1241 ЦК України, однак від її отримання відмовилася та на її отримання не претендує. Спадщину після смерті батька позивачі прийняли своєчасно, оскільки в строк передбачений законом звернулися із відповідними заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Також, у червні 2021 року позивачі звернулися до Глибоцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1477 га, кадастровий номер 7321082700:01:004:0604, що розташована в с. Коровія і належала померлому [PERSON] . Однак, державним нотаріусом (в порядку заміщення) Державного нотаріального архіву у Чернівецькій області Девдою М.Т. відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку кадастровий номер 7321082700:01:004:0604, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджував право власності померлого [PERSON] на вказану вище земельну ділянку. Просить суд, ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] та [PERSON] право приватної спільної часткової власності за кожним по 1/2 частці земельної ділянки площею 0,1477 га., кадастровий номер 7321082700:01:004:0604, із цільовим призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07), що розташована у с. Коровія. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, проте подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримують у повному обсязі і просять суд позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача Чернівецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області не з`явився, проте міська рада надала суду листа, в якому позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу без участі їх представника. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за житія спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] у віці 74 років помер батько позивачів - [PERSON] , який проживав в с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 червня 2020 року. В період життя [PERSON] був власником нежитлової будівлі складу площею 687 кв.м., що розташована по [ADDRESS] . Вказану будівлю згідно заповіту успадкували позивачі у рівних частках по 1/2 частині, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 01 липня 2022 року. Зазначена будівля складу розташована на сформованій земельній ділянці кадастровий номер 7321082700:01:004:0604 площею 0,1477 га, із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07). Рішенням сесії Коровійської сільської ради Чернівецької області від 22 жовтня 2010 року № 112-36/2010 вирішено продати [PERSON] земельну ділянку площею 0,1477 га., кадастровий номер 7321082700:01:004:0604 що в с. Коровія за ціною 31 652 грн. На виконання зазначеного рішення сесії Коровійської сільської ради [PERSON] оплатив кошти в розмірі 31 652 грн., що підтверджується платіжним документом № 661 від 05 листопада 2010 року. Однак на виконання рішення органу місцевого самоврядування, між сторонами не було укладено нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу землі, у зв`язку із раптовою появою важкого багаторічного захворювання, від якого помер [PERSON] . У період свого життя, [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: належний йому на праві власності склад, загальною площею 687 кв.м., який розташований в [ADDRESS] та земельну ділянку - для обслуговування зазначеного нерухомого майна площею 0,1477 га, кадастровий номер 7321082700:01:004:0604, що розташована в [ADDRESS] заповів у рівних по 1/2 частині [PERSON] та [PERSON] . Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Бреславською-Григорчак С.О. 24 жовтня 2018 року, реєстровий номер № 13933. Спадкоємцями першої черги за заповітом після смерті батька [PERSON] є його діти: [PERSON] і [PERSON] . Крім того, спадкоємцем першої черги за закону є дружина померлого - [PERSON] , яка має право на обов`язкову частку в спадщині згідно положень статті 1241 ЦК України, однак від її отримання відмовилася. Спадщину після смерті батька позивачі прийняли своєчасно, оскільки в строк передбачений законом звернулися із відповідними заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Також, у червні 2021 року позивачі звернулися до Глибоцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1477 га, кадастровий номер 7321082700:01:004:0604, що розташована в с. Коровія і належала померлому [PERSON] . Однак, державним нотаріусом (в порядку заміщення) Державного нотаріального архіву у Чернівецькій області Девдою М.Т. відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку кадастровий номер 7321082700:01:004:0604, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджував право власності померлого [PERSON] на вказану вище земельну ділянку. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного, ст. ст. 319, 328, 346, 1216-1223,1258, 1268 ЦК України,

Outcome: approved