Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

у суд із позовом про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, стягнення збитків та моральної шкоди звернулася [PERSON] до [PERSON] , у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь матеріальні збитки в розмірі 130 248,73 грн., в тому числі: 7 800 грн. витрати за доставку пошкодженого автомобіля з місця ДТП до місця ремонту, 34 853, 05 грн. витрати на ремонт автомобіля, 3 595, 68 грн. витрати на проведення експертної оцінки матеріального збитку, 84 000 грн. в якості відшкодування втраченого товару (мед липовий); моральну шкоду в сумі 10 000 грн., 3 532 грн. судового збору та 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що є власником автомобіля ГАЗ 330023, 2003 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 15.09.2020 року по справі № 734/2452/20, яка набрала законної сили 26.09.2020 року, встановлено, що 25 серпня 2020 року о 02 годині 00 хвилин на автодорозі Київ - Чернігів - Нові Яриловичі, Чернігівська область, Козелецький район 86 км, рухаючись з села Лемеші в бік смт. Козелець, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки Ford Kuga, державний номерний знак [NUMBER] , порушив п. 2.3 (Б), п. 13.1 ПДР України відволікся від керування транспортного засобу, не дотримав безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем що рухався попереду, а саме з ГАЗ 330023, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, осіб постраждалих немає. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] - власника Ford Kuga номерний знак [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в AT «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС». Страхове відшкодування згідно полісу серії АО № 6463475 від 29.10.2019 року складає 260 000 грн. за шкоду нанесену здоров`ю, 130 000 грн. - за майнову шкоду, 1500 грн. - франшиза. В зв`язку із пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП [PERSON] звернулася до страхової компанії відповідача із заявою про страховий випадок. На підставі заявки AT «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС» ФОП [PERSON] було складено висновок експертного товарознавчого дослідження № 63-Р/75/0/0820 від 18.09.2020 року автомобіля ГАЗ 33023 н.з. [NUMBER] , 2003 року випуску в непошкодженому стані, відповідно до якого ринкова вартість зазначеного вище автомобіля склала 56 137,20 грн. На підставі заявки AT «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС» ФОП [PERSON] було складено висновок експертного товарознавчого дослідження № 77-R/74/8/0820 від 28.08.2020 року автомобіля ГАЗ 33023 н.з. [NUMBER] , 2003 року випуску в пошкодженому стані, відповідно до якого ринкова вартість зазначеного вище автомобіля склала 9 891,25 грн. AT «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС» було здійснено виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 44 745,95 грн. (56137,20-9891,25 - 1500+44 745,95). Позивачем, згідно договору № 59/2020 від 20.10.2020 року про проведення експертної оцінки матеріального збитку укладеного з судовим експертом Варухою В.О. було проведено авто товарознавче дослідження автомобіля ГАЗ 330023, 2003 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 53/2020 складеного 29.10.2020 року ринкова вартість автомобіля ГАЗ 330023, 2003 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] станом на час настання ДТП, що відбулося 25.08.2020 року, без урахування ПДВ складає 82 632 грн., вартість відновлювального ремонту на усунення пошкоджень завданих автомобілю внаслідок ДТП складає 62 002,95 грн., розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля без урахування ПДВ складає 51 097,76 грн. В зв`язку із зазначеним вище [PERSON] повторно звернулась до AT «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС» з заявою про страхове відшкодування від 07.04.2021 року. 13.04.2021 року AT «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС» на рахунок [PERSON] в AT КБ «ПриватБанк» було додатково перераховано 7 761 грн. страхового відшкодування. Отже, загальна сума страхових виплат здійснена AT «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС» на користь [PERSON] склала 52 506,95 грн. (44 745,95 +7761). Фактично в зв`язку з ДТП [PERSON] зазнала матеріальних збитків на суму 182 755,68 грн. Таким чином, різниця між реальними збитками понесеними [PERSON] та сумою відшкодованою страховою компанією склала 130 248,73 грн. (182 755,68 - 52 506,95). Також вказує, що внаслідок ДТП, що сталася по вині відповідача, позивач зазнав моральних страждань, що виявились у вигляді шоку (стресу) після зіткнення автомобілів, був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, витрат часу та грошових коштів, а саме: захищати свої інтереси в суді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, вирішувати питання щодо отримання страхового відшкодування, проводити за власні кошти експертну оцінку матеріального збитку проводити за власні кошти ремонт автомобіля, був позбавлений можливості певний час використовувати власний автомобіль, наявність якого є обов`язковою умовою для здійснення господарської діяльності (закупка меду та його перевозка), поніс втрати майнового характеру у зв`язку із знищенням товару призначеного на продаж (мед липовий), звертався за правовою допомогою до адвоката та ніс додаткові витрати на її оплату, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн. Заочним рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 січня 2021 року позовні вимоги [PERSON] , представник: [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, стягнення збитків та моральної шкоди, задоволені у повному обсязі. Не погоджуючись із даним заочним рішенням суду, 22 лютого 2022 року відповідачем по справі, [PERSON] подано до суду заяву про перегляд заочного рішення суду від 25 січня 2022 року з мотивів його не обґрунтованості та не відповідності ні фактичним обставинам справи. Крім цього у позовній заяві зазначено не вірно його адресу проживання, тому він не міг знати про час та місце судових засідань. У зв`язку з чим, просить переглянути та скасувати вище зазначене заочне рішення суду від 25 січня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] , відмовити у повному обсязі. Ухвалою суду від 07 липня 2022 року задоволено заяву відповідача, заочне рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 січня 2022 року скасоване. Справа призначена до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 29 вересня 2022 року задоволено клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третьої особи, а саме: залучено у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору АТ «Страхова Група «ТАС». У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] адвокат Селюх А.В. у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пославшись на те, що вимога позивача про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 130 248, 73 грн. не підлягає задоволенню, оскільки цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Форд Куга» д.н.з [NUMBER] , яким керував [PERSON] на час ДТП, була застрахована у АТ «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС» згідно чинного на момент ДТП договору. При цьому, АТ «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС» належно виконало свої обов`язки перед позивачем, перерахувавши на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 52 506,95 грн., розраховане з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля. При цьому, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Таким чином, до АТ «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС», як страховика відповідача, перейшов обов`язок відшкодувати шкоду, завдану з вини останнього. Відшкодування шкоди особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність можливе лише за умови, що розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, який дорівнює 130 000,00 гривень. Таким чином, ні вартість ремонту без зносу, ні вартість ремонту із зносом не перевищує ліміту відповідальності страховика в розмірі 130 000,00 гривень, то й майнові претензії [PERSON] можуть бути задоволені виключно за рахунок АТ «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС», шляхом виплати страхового відшкодування чи проведення такої доплати. Щодо стягнення шкоди за втрачений товар (мед липовий) в розмірі 84 000,00 гривень, представник відповідача зазначив, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження зіпсування або знищення товару в результаті ДТП. Також зазначив, що позивач має право звернутися до АТ «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС» із заявою про відшкодування зіпсованого меду. Щодо вимог [PERSON] про стягнення на її користь з [PERSON] моральної шкоди у сумі 10 000 гривень, представник відповідача зазначив, що діями відповідача позивачу дійсно було завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 3 000 гривень, тому саме на цю суму позовні вимоги відповідачем визнані. Представник третьої особи АТ «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС» у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Відповідно до постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 15вересня 2020, водій [PERSON] , 25 серпня 2020 року о 02 годині 00 хвилин на автодорозі Київ - Чернігів - Нові Яриловичі, Чернігівська область, Козелецький район/ 86 км, рухаючись з села Лемеші в бік смт. Козелець, керуючи транспортним засобом марки Ford Kuga, державний номерний знак [NUMBER] , порушив п. 2.3 (Б), п. 13.1 Правил дорожнього руху України відволікся від керування транспортного засобу, не дотримав безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем що рухався попереду, а саме з ГАЗ 330023, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, осіб постраждалих немає, про що сторони заявили на місці шляхом складення повідомлення про дорожньо-транспортну подію. Цією постановою [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 340 гривень. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, [PERSON] застрахована АТ «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС» (приватне) згідно Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО 6463475 від 28 жовтня 2019 року. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну - 130 000,00 гривень, франшиза - 1 500,00 гривень. На дату ДТП поліс був діючим. Згідно довідки № 3020238436968007 про дорожньо-транспортну пригоду Управління патрульної поліції в Чернігівській області від 25 серпня 2020 року зазначена ДТП сталася внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України, що стало причиною пошкодження автомобіля ГАЗ 33023 з номерним знаком [NUMBER] . 02 вересня 2020 року [PERSON] звернулась із заявою до АТ «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС» із заявою про страхове відшкодування. Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження від 18 вересня 2020 року № 63-Р/75/0820 встановлено, що ринкова вартість майна ГАЗ 33023, реєстраційний номер [NUMBER] , 2003 року випуску, кузов № [NUMBER] , в непошкодженому стані, складає: 56 137 гривень 20 копійок. Після огляду автомобіля ГАЗ 33023, реєстраційний номер [NUMBER] , 2003 року випуску був складений Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) додаток 19. Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження від 28 серпня 2020 року № 77-R/74/8/0820 встановлено, що ринкова вартість майна ГАЗ 33023, реєстраційний номер [NUMBER] , 2003 року випуску, кузов № [NUMBER] , в пошкодженому стані, складає: 9 891 гривня 25 копійок. Витрати на послуги евакуатора, відповідно до Акту виконаних робіт № 8 від 25 серпня 2020 року ФОП [PERSON] , складають 7 800 гривень. 06 жовтня 2020 року [PERSON] АТ «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 44 745 гривень 95 копійок. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО № 6463475 від 28 жовтня 2019 року, франшиза становить 1 500 гривень. Звертаючись до суду, позивачка вказує на те, що згідно договору № 59/2020 від 20 жовтня 2020 року про проведення експертної оцінки матеріального збитку укладеного з судовим експертом Варухою В.О. було проведено авто товарознавче дослідження автомобіля ГАЗ 330023, 2003 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 53/2020 складеного 29 жовтня 2020 року ринкова вартість автомобіля ГАЗ 330023, 2003 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] станом на час настання ДТП, що відбулося 25 серпня 2020 року, без урахування ПДВ складає 82 632 грн., вартість відновлювального ремонту на усунення пошкоджень завданих автомобілю внаслідок ДТП складає 62 002,95 грн., розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля без урахування ПДВ складає 51 097,76 грн. В зв`язку із зазначеним вище позивач, [PERSON] повторно звернулась до AT «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС» із заявою про страхове відшкодування від 07 квітня 2021 року. 13 квітня 2021 року AT «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС» на рахунок [PERSON] в AT КБ «ПриватБанк» було додатково перераховано 7 761 грн. страхового відшкодування. Отже, загальна сума страхових виплат здійснена AT «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС» на користь [PERSON] склала 52 506,95 грн. (44 745,95 +7761). Заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особня, яка не заявляє самостійних вимог AT «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС», про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, стягнення збитків та моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 1) ч.2 згаданої статті встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 ст.1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1 ЗУ «Про страхування» передбачено, що струхвання - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику,застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно п. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У позовній заяві [PERSON] обґрунтовує свої вимоги тим, що зв`язку з ДТП зазнала матеріальних збитків на суму 182 755,68 грн., яка складається з: 7 800 гривень - доставка пошкодженого автомобіля з місця ДТП до проведення ремонту; 87 360 гривень - ремонт автомобіля; 3 595 гривень 68 копійок - вартість проведення експертної оцінки матеріального збитку; 84 000 гривень - вартість втраченого при ДТП товару, а саме: липового меду. Таким чином, позивачка вважає, що різниця між реальними збитками понесеними нею та сумою відшкодованою страховою компанією склала 130 248,73 грн. (182 755,68 - 52 506,95). Однак, суд зазначає, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «ГАЗ 33023» д.н.з [NUMBER] відповідно до висновку 53/2020 експертного товарознавчого дослідження від 29.10.2020, який не оспорюється сторонами, складає 51 097, 76 грн. Саме даний Висновок було визнано AT «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС» та враховано під час проведення доплати страхового відшкодування на користь [PERSON] . При цьому, [PERSON] у позовній заяві ставить однією з вимог стягнення із відповідача 87 360, 00 грн. коштів для компенсації вартості ремонту належного їй автомобіля марки «ГАЗ 33023» д.н.з [NUMBER] , що перевищує пряму дійсну шкоду, заподіяну у результаті ДТП, яка вже відшкодована страховою компанією у повному обсязі. Судом встановлено, що Позивачка не зверталася до страхової компанії з вимогою про відшкодування завданої шкоди у зв`язку із знищенням чи пошкодженням іншого майна в результаті ДТП. Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд приходить до висновку, що AT «СТРАХОВА ГРУПА» «ТАС» не відмовляла [PERSON] у виплаті страхового відшкодування за завдану шкоду, яку Позивачка вказує у позові, оскільки відповідна заява останньою про страхове відшкодування не подавалася та не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 57-60 ЦПК України, про те, що вона зверталася до страховика із такою заявою. Відповідно до п. 36. 2 ст. 36 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування ( регламентної виплати ) та виплатити його. Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961 IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV). Такий правовий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 754/1108/15-ц (провадження № 61-20780св18). Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) вказано, що у разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Отже, позивач не має права вимоги до винуватця ДТП - [PERSON] про стягнення іншої шкоди, завданої внаслідок ДТП, до відповідного звернення із заявою до страховика про виплату страхового відшкодування завданої шкоди, яку вказує у позовній заяві в розмірі 130 248 грн. 73 коп. У зв`язку із викладеним, суд не знаходить законних підстав для задоволення в цій частині позовних вимог [PERSON] . Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яку вона оцінює в 10 000 гривень, суд зазначає таке. Приписами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Варто зазначити, що в силу приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.ч. 1, 6 та 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим кодексом. Разом з тим, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4. З урахуванням того, що позивачка зазнала моральних страждань, що виявились у вигляді стресу після ДТП, була змушена докладати додаткові зусилля для організації свого життя, витрат часу та грошових коштів, вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості у розмірі 5 000 гривень. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача - 5 000,00 грн. моральної шкоди, що становить 28 % задоволених вимог, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 126,14 грн. Щодо витрат на правничу допомогу слід виходити з наступного. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В матеріалах справи представником позивача [PERSON] - адвокатом Петрищевим О.О. в обґрунтування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу було надано акт приймання - передачі адвокатських послуг наданих по договору про надання правової допомоги № 29/06 від 29 червня 2021 року на суму 5 000 гривень, квитанцію до прибуткового касового ордера № 28/12 від 28 грудня 2021 року на суму 5 000 гривень. Також, представником відповідача [PERSON] - адвокатом Селюх А.В. в обґрунтування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу було надано договір про надання правової допомоги від 07 лютого 2022 року, оригінал квитанції до прибуткового касового ордеру на суму 10 000 гривень, оригінал розрахунку професійної правничої допомоги. Таким чином, наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2 500 гривень та з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень.

Outcome: partial