Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом про визнання за ними права власності в рівних частинах, як за спадкоємцями за законом, на спадкове майно, яке складається з домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] , після смерті [INFO] , відповідно, чоловіка та батька [PERSON] . Посилаються на те, що при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини на вказане майно їм було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на ім`я спадкодавця. Вказали, що станом на 15 квітня 1991 року дане господарство відносилося до суспільної групи двір колгоспника і право власності на нього виникло у спадкодавця, який був єдиним членом колгоспного двору, але не оформив права власності на нього, помер. Позивачі у судове засідання не з`явилися, подали через канцелярію суду письмові заяви в яких просять позовні вимоги задовольнити та слухати справу у їхній відсутності. Від представника позивачів - адвоката Товарніцького Р.М. поступила письмова заява, в якій просить справу слухати у його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник Скала-Подільської селищної ради в судове засідання не з`явився, в поданій суду письмовій заяві позов визнав та просить розглянути справу в його відсутності. Третя особа в судове засідання не з`явився, в поданій суду письмовій заяві не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу в його відсутності. З огляду на наведене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. 09 серпня 2022 року державний нотаріус Борщівської державної нотаріальної контори Дідик І.О. листом №365/01-16 відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом позивачам після смерті [INFO] [PERSON] на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 11 лютого 1989 року [PERSON] уклав договір купівлі-продажу, який було посвідчено секретарем виконкому Іванківської сільсь\-кої Ради народних депутатів Борщівського району Тернопільської області, згідно з яким придбав цілий житловий будинок у [ADDRESS] , житловою площею 32 кв.м. Однак, як встановлено під час розгляду справи за життя не здійснив державної реєстрації цього договору. Як встановлено з довідки Скала-Подільської селищної ради від 29 листопада 2022 року №734, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яке належало [PERSON] , і яке ним було придбано в [PERSON] , станом на 11 лютого 1989 року, знаходилось в межах адміністративно-територіальної одиниці с.Іванків. В подальшому внаслідок адміністративно-територіального поділу із с.Іванків було виділено с.Гуштинка, відповідно домоволодіння, що належало [PERSON] , отримало адресу [ADDRESS] . Рішенням Іванківської сільської ради від 26 жовтня 1993 року, яке було приведене у відповідність рішенням №203 від 21 вересня 2009 року[PERSON] було передано у власність земельну ділянку для будівництва і обслу\-говування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, яка згідно довідки Скала-Подільської селищної ради №408 від 22 серпня 2022 року знаходиться в [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта, зокрема характеристики будинку, господарських будівель та споруд, та інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виготовлених техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП [PERSON] 27 січня 2022 року, вартість домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] становить 393958 грн. Житловий будинок, господарські будівлі і споруди побудовано у 1990 році. До складу домоволодіння входить: житловий будинок «А»; підвал «пд.»; вхід в підвал «вх/.пд.»; веранда «а»; господарський будинок «Б»; господарський будинок «В»; тамбур «в»; ворота «І»; огорожа «ІІ»; криниця «ІІІ». Згідно довідки Скала-Подільської селищної ради від 22 серпня 2022 року №407 та доданих до матеріалів справи копій погосподарських книг с.Гуштинка за 1986-1990 р.р., 1991-1995 р.р. двір, що знаходиться в [ADDRESS] , і, у якому станом на 15 квітня 1991 року проживав та був зареєстрований спадкодавець [PERSON] - голова двору, відносився до суспільної групи двір колгоспника. Станом на 15 квітня 1991 року цей же член колгоспного двору є таким, що не втратив права на частку в колгоспному дворі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, спадкодавцю, як єдиному члену колгоспного двору, належало право власності на спірне домоволодіння. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] в с.Іванків Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Згідно довідки Скала-Подільської селищної ради від 22 серпня 2022 року №407 на день смерті [PERSON] , який проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , спільно із: дружининою - [PERSON] , сином [PERSON] , а також невісткою [PERSON] та онуками [PERSON] та [PERSON] . Як встановлено з довідки Скала-Подільської селищної ради від 03 листопада 2022 року №673 син спадкодавця [PERSON] - [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] ,проте за місцем реєстрації не проживав, оскільки мав інше місце проживання за межами України. Ст.ст. 1268-1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти ЇЇ. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З правового аналізу ст.ст. 1268-1269 ЦК України вбачається, що особа вважається такою що прийняла спадщину, якщо вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тобто, визначальним є саме факт проживання спадкоємця і спадкодавцем, а не факт реєстрації місця проживання спадкоємця з спадкодавцем. З цього приводу Верховний Суд констатував, зокрема у постанові від 19 травня 2021 року (справа № 937/10434/19-ц), що відповідно до ст. 1268 ЦК України, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Разом з тим, державна реєстрація спадкоємця у житловому будинку сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що третя особа [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] не прийняв, що він також підтвердив у своїй письмовій заяві, посвідченій старостою Іванківського старостинського округу Скала-Подільської селищної ради 05 грудня 2022 року. У листі державного нотаріуса Борщівської державної нотаріальної контори Дідик І.О. від 09 серпня 2022 року №365/01-16 нотаріусом зазначено, що відповідно до Інформаційної довідки, виданої Державним нотаріальним архівом Тернопільської області 22 липня 2022 року за № 609/01-21, Борщівською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] заведено спадкову справу за № 98/2007 від 16 лютого 2007 року на підставі заяви прийняття спадщини від імені [PERSON] . Заяв від інших спадкоємців про прийняття чи про відмову від спадщини не надходило. Спадкодавець, [PERSON] , заповітів не складав. Відповідно до матеріалів спадкової справи, спадкоємцем померлого [INFO] [PERSON] , також є його дружина - [PERSON] . Між спадкоємцями був укладений договір про поділ спадкового майна, посвідчений Борщ І.О., державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної конторі 02 березня 2007 року за Р № 1-165, відповідно до умов якого переходить на праві приватної н власності до [PERSON] , дружини померлого, земельна ділянка, що знаходиться на території Банківської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, та грошові вклади, що зберігаються у філії Борщівського відділення ВАТ «Державний ощадний банк» № 6353. [PERSON] , сину померлого, житловий будинок, що знаходиться в селі Іванків Борщівського району Тернопільської області. По даній справі Борщівського державною нотаріальною конторою були видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Отже, після смерті [PERSON] позивачі у справі, його дружина [PERSON] та син [PERSON] є такими, що прийняли спадщину, як спадкоємці за законом першої черги спадкування, в тому числі, належне йому спірне домоволодіння, а отже кожен з них прийняв спадщину в розмірі 1/2 частини домоволодіння. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] спадкодавець [PERSON] та позивачка [PERSON] перебували у шлюбі, який було зареєстровано 01 серпня 1971 року, про що Іванківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області зроблено відповідний актовий запис за №11. Родинні відносини між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , згідно якого батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] .. Інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадкове майно померлого немає. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, підставними, ґрунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 392, 1216, 1223, 1218, 1223,1261 ЦК України,

Outcome: approved