Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

[PERSON] 19 квітня 2021 року звернувся з позовною заявою до суду, та просив визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно. Позивач є спадкоємцем першої черги за заповітом та за законом. Крім нього, іншим спадкоємцем за законом першої черги є відповідачка: донька померлого [PERSON] . Зазначив, що не скористався своїм правом у зв`язку з психологічною травмою, пов`язаною зі смертю батька, який помер [INFO] , а з 12 березня 2020 року був введений карантин в зв`язку з захворюванням корона вірусом, в зв`язку з чим були обмеження в пересуванні по території Подільського району. Позивач являється інвалідом 3 групи, загальне захворювання по зору безстроково, має сина інваліда 3 групи загального захворювання, не працює, в зв`язку з чим не мав можливості своєчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. 10 березня 2021 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, проте нотаріусом було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, про що дала письмову відмову. Тому, позивач вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач разом зі своїм представником адвокатом Івасишиним В.П. у судовому засіданні на заявлених вимогах наполягали, зазначили, що неодноразово розмовляли з відповідачкою про мирне врегулювання спору шляхом укладання мирової угоди та поділ спадщини між собою, проте дані розмови не увінчалися успіхом, тому просили про надання додаткового строку трьох місяців для прийняття спадщини після смерті померлого відповідно до закону. Відповідачка у судовому засіданні проти заявлених вимог заперечувала, вказувала, що ритуальні обряди з приводу поховання батька проводила за свій власний кошт, при оформленні нею спадщини у нотаріуса після смерті батька в визначений законом шестимісячний строк зверталася до позивача з проханням подати також заяву про прийняття спадщини, проте на той період [PERSON] до нотаріуса не звертався і не мав бажання оформляти спадщину, а з плином часу, коли відповідачка оформила все спадкове майно позивач звернувся до нотаріуса. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] у віці 76 років в с. Олексіївка Подільського району Одеської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 листопада 2019 року. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку із кадастровим номером 5122980400:01:002:0186 в розмірі 2 га, для ведення особистого селянського господарства, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №157451066 від 25.02.2019; земельну ділянку із кадастровим номером 5122980400:01:002:0224 в розмірі 4,4704 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №НВ-5107093202018 від 26.11.2018; земельну ділянку із кадастровим номером 5122980400:01:002:0166 в розмірі 4,4855 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №НВ-5101770342015 від 18.02.2015. Позивач є сином спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 06 грудня 2017 року, а отже спадкоємцем першої черги за законом. [PERSON] , [INFO] , є інвалідом третьої групи, загальне захворювання по зору, безстроково, що підтверджується довідкою до акта МСЕК серії 10 ААВ за № 805797 від 17.10.2016. Іншим спадкоємцем першої черги за законом є відповідачка: донька померлого [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 червня 1971 року. Термін на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після цього спадкодавця збіг 21 травня 2020 року. Згідно матеріалів спадкової справи заведеної Приморською державною нотаріальною конторою у м. Одеса за № 132к/2020, [PERSON] 12 травня 2020 року звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , 1943 року народження, на що були видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до постанови Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса за № 133к/02-31 від 10.03.2021, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно з ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3, 15 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Касаційний цивільний суд у справі № 681/203/17-ц від 17.10.2018 вказав, що одночасно дотримання принципу «пропорційності», визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Водночас, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. На підставі викладеного, враховуючи, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, та з метою захисту прав позивача, суд вважає наведені позивачем причини пропуску встановленого законом 6-місячного строку на право подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса поважними, а тому йому слід визначити для цього додатковий строк у три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили.

Outcome: approved