Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні, що перебуває у спільній частковій власності та стягнення грошової компенсації. Позов обґрунтований тим, що позивач є власником частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Указана частина житлового будинку належить йому на підставі: - договору дарування серії ААМ №602574, виданого державним нотаріусом Миронівської державної нотаріальної контори 15.05.1998, за яким [PERSON] (мати позивача) подарувала частину житлового будинку; - свідоцтвом про право на спадщину за законом, за яким позивач успадкував після смерті [PERSON] (своєї матері) частину житлового будинку. Разом з тим, частина вказаного житлового будинку успадкувала сестра позивача - [PERSON] , після смерті якої право власності за законом перейшло до відповідача - [PERSON] (племінника позивача). Під час проживання у вказаному будинку до смерті матері позивач здійснював будівництво (капітальний ремонт) будинку. Після смерті матері утриманням будинку також займався позивач: сплачував комунальні послуги, здійснював поточний ремонт господарства. На момент звернення до суду будинок потребує капітального ремонту. З огляду, що відповідач має право часткової власності, позивач звернувся до останнього для спільного вирішення питання щодо витрат на будівельні матеріали. Однак відповідач проігнорував пропозицію, заходи щодо утримання майна не вживає. Тому, враховуючи висновок будівельно-технічного дослідження, за яким неможливий поділ будинку на дві ізольовані квартири з урахуванням та частин, позивач просив припинити право [PERSON] на частку у майні - будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зі стягненням відповідної грошової компенсації із позивача на користь відповідача у розмірі 71155,45 грн. Уточнивши позовні вимоги, позивач просив: - припинити право [PERSON] на частку у майні - будинку за адресою: [ADDRESS] , зі стягненням відповідної грошової компенсації із позивача на користь відповідача у розмірі 71155,45 грн; - визнати за [PERSON] право власності на частини будинку. У судове засідання, призначене на 27.02.2023 представник позивача не з'явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі. Стислий виклад заперечень відповідачів. [PERSON] позов не визнав та пояснив, що до смерті [PERSON] (його баби) будівництво (капітальний ремонт) будинку здійснено за кошти доньки померлої. Утримання будинку після смерті баби здійснював позивач розпоряджаючись пенсією та отриманими коштами за пай померлої. Щодо розрахунку компенсації звертав увагу, що середньозважена вартість будинку складає 10764,82 доларів США. Тому з огляду на вказане просив при визначенні суми стягнення відповідної грошової компенсації з урахуванням поточного курсу НБУ та відшкодуванням 20% моральної шкоди. Уточнивши позицію, відповідач просив перерахувати суму за поточним курсом НБУ долара США на 18.01.2023, що становить 1$ - 36,56 грн. Згідно з розрахунком 10764,82/4*36,56=98390,45 грн - це вартість частки житлового будинку. Вважає, що з урахуванням душевних страждань через несправедливий розподіл спадкового майна, достатньою компенсацією буде 120000,00 грн. У судове засідання, призначене на 27.02.2023 відповідач не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Фактичні обставини, встановлені судом. За договором дарування ААМ №602574 від 15.05.1998, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 8). За свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №28 (а. с. 54). Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом ВВТ №463521 від 20.12.2004, [PERSON] отримав у спадщину після смерті [PERSON] частини житлового будинку із частини спадкового майна; [PERSON] - також є спадкоємицею після смерті [PERSON] (а. с. 10). За свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.09.2015, [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №11312 (а. с. 55). З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] загальна площа будинку становить 54,1 м. кв., з них: 28,7 м. кв. житлова (а. с. 13-14). З технічного звіту (висновку) №381/19.11-21 щодо проведення будівельно-технічної експертизи про поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами з урахуванням та частини будинку, проведеного СОД СПД ФОП [PERSON] від 23.112021, зроблено висновок про: - ринкова (дійсна) вартість будинковолодіння станом на час проведення експертизи, що знаходиться по [ADDRESS] складає 284622,79 грн; - поділити в натурі житловий будинок на дві ізольовані однокімнатні квартири з урахуванням та частини будинку, що знаходиться по [ADDRESS] неможливо; - дослідження питання переліку необхідних робіт по переобладнанню та вартість таких робіт не проводилося, з огляду, що неможливо здійснити поділ такого будинку (а. с. 16-53). До позовної заяви також додано: -заяву [PERSON] від 23.06.2008 про дозвіл на побудову сараю (а. с. 57); -довідку Росавської сільської ради №895 від 11.06.2004 про поховання [PERSON] (а. с. 58); -акт №6058 від 22.09.2016 вторинної перевірки димових і вентиляційних каналів комунально-побутових об`єктів, житлових та громадських будинків (а. с. 59); -акт звіряння розрахунків від 21.07.2022 постачальнака ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» зі споживачем [PERSON] (а. с. 60); -довідку АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «КИЇВОБЛГАЗ» від 21.07.2022 за №81 про реєстрацію особового рахунку № [NUMBER] за [PERSON] (а. с. 61); -довідку Росавського старостинського округу №16 від 22.07.2022 №12/16-24/401 про фактичне прийняття спадщини [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] (а. с. 62); -довідку Росавського старостинського округу №16 від 29.07.2022 №12/16-24/415 щодо цільового призначення земельної ділянки загальною площею 0,606 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га та 0,356 га для ведення особистого селянського господарства (а. с. 63); -довідку Росавського старостинського округу №16 від 22.07.2022 №12/16-24/417 про належність житлового будинку [ADDRESS] за періоди з 1958 по 2022 роки, за якою головою двору до 10.06.2004 значиться [PERSON] , далі [PERSON] та [PERSON] (а. с. 69); -квитанції про сплату [PERSON] комунальних послуг (а. с. 67-75). Допитані у судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали показання, за якими останні проживають в с. Росава Миронівського району Київської області та проживають по сусідству з домоволодінням по [ADDRESS] . Щодо суті спору пояснили, що знають [PERSON] як власника вказаного будинку в якому раніше останній проживав з матір`ю. Догляд за територією господарства, поточні ремонти та будову паркану здійснював [PERSON] . Відповідача - [PERSON] свідки багато років не бачили, останній в будинку не проживав. Щодо позовної вимоги про припинення права власності. Так, позов подано співвласником із вимогою припинення права власності іншого співвласника. Отже, у вказаних правовідносинах суд застосував положення ст.365 ЦК України. Відповідно до ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Щодо п. 1 ч. 1 ст. 365 ЦК України суд зазначає, що відповідач володіє частиною житлового будинку. Порівняно з часткою позивач (3/4), частка відповідача є незначною. Указаний висновок також зроблений з урахуванням того, що площа житлового будинку становить 54,1 м. кв., з них: 28,7 м. кв. житлова, а отже, розмір майна відповідача з урахуванням його частки становить близько 13,525 м. кв. житлового будинку. Щодо п. 2 ч. 1 ст. 365 ЦК України суд зазначає, що за з технічного звіту (висновку) №381/19.11-21 щодо проведення будівельно-технічної експертизи про поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами з урахуванням та частини будинку поділити в натурі житловий будинок на дві ізольовані однокімнатні квартири неможливо. Враховуючи, що відповідач з письмових пояснень щодо вказаного факту не заперечував, іншого не стверджував, доказів, які б спростовували неможливість поділу не надав, тому суд дійшов висновку, що річ є неподільною та такою, що не може бути виділена в натурі. Щодо п .3 ч. 1 ст. 365 ЦК України суд зазначає, що з позовної заяви, відзиву та пояснень слідує, що позивач та відповідач мають недоброзичливі стосунками між собою, що перешкоджає їм спільно володіти та користуватися майном. Суд також врахував показання свідків, за якими сторони ніколи разом не проживали, спільне користування будинком не здійснювали, не спілкуються та не виявляють один до одного родинних стосунків. Отже, суд дійшов висновку, що спільне володіння і користування майном позивача та відповідача на день розгляду спору є неможливим. Щодо п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України слід зазначити наступне. Питання про можливе завдання істотної шкоди інтересам відповідача суд розглядав з урахуванням того, що відповідач та члени його сім`ї такий будинок не використовували як житло (у тому числі єдине). Тобто відсутній аспект важливості об`єкту (помешкання) для таких осіб та задоволення їхніх потреб шляхом використання такого майна. Також враховано, що розмір майна відповідача з урахуванням його частки становить близько 13,525 м. кв. житлового будинку, з якого житлова площа становить 7,175 м. кв. Отже, беручи до уваги норму жилої площі в Україні, яка встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу (ст.47 ЖК України), відповідач має порівняно незначний розмір майна. Тому припинення права власності відповідача на вказане майно не становитиме йому та членам його сім`ї істотної шкоди. Отже, відповідач володіє частиною житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що порівняно з часткою позивача, а також враховуючи площу (13,525 м. кв. загальна, в тому числі 7,175 м. кв. житлова) є незначною частиною. Указаний будинок з урахуванням наданих доказів є неподільною річчю та спільне володіння, використування його співвласниками не можливе. Тому враховуючи, що припинення права власності відповідача на вказане майно не становитиме йому та членам його сім`ї істотної шкоди з огляду на відсутність достатніх триваючих зв'язків з місцем знаходження житлового будинку, суд задовольняє позовну вимогу про припинення права власності [PERSON] на частку у майні - будинку за адресою: [ADDRESS] . Щодо розміру компенсації вартості майна. Позивач визначив розмір компенсації у розмірі 71155,45 грн на підставі експертного висновку про ринкову (дійсну) вартість будинковолодіння. Відповідач щодо вказаного висновку не заперечував, проте просив перерахувати суму за поточним курсом НБУ, уточнивши, що долар США станом на 18 січня 2023 року становить 36,56 грн. Тому вартість частини будинку слід оцінювати у 98390,45 грн. Доказом у справі, який визначає вартість частини майна, є експертний висновок за яким станом на час проведення експертизи вартість будинку, що знаходиться по [ADDRESS] складає 284622,79 грн з яких: вартість частини складає 213466,34 грн, вартість частини складає 71155,45 грн. Інших доказів щодо вартості вказаного майна (часток) суду не надано. Клопотання відповідача про здійснення перерахунку вартості майна з урахуванням зміну курсу долару США за своєю суттю не має ознак клопотання про призначення експертизи. Разом з тим, оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Суд до суб`єктів оціночної діяльності не відноситься, а відтак не вправі здійснювати при розгляді справи перерахунки, що стосуються вартості спірного майна. Самостійне здійснення судом перерахунку вартості майна з урахуванням вихідних даних, взятих для проведення експертного дослідження, по суті матиме ознаки спростування зроблених у дослідженні висновків на підставі власного обрахунку, що нівелює принцип змагальності та рівності сторін у цивільному процесі. Для реалізації права сторони на доведення своїх аргументів та заперечень ЦПК України передбачає можливість заявити клопотання про призначення експертизи. У підготовчому засіданні суд роз`яснив право сторін на призначення необхідної експертизи для повного, об`єктивного розгляду справи. Проте сторони таким правом не скористалися. З огляду, що позовна вимога про припинення права власності підлягає задоволенню, обов`язковою умовою для її реалізаціє є визначення розміру компенсації з метою захисту прав власника майна - [PERSON] . Беручи до уваги, що вартість будинку та часток співвласників підтверджується експертним дослідженням щодо результатів якого відповідач не заперечував, приймаючи до уваги відсутність інших доказів, які б спростовували вказану вартість, суд дійшов висновку, що необхідним є стягнення з позивача на користь відповідача грошової компенсації у розмірі 71155,45 грн, яка за квитанцією № 14 від 21.02.2023 перерахована на депозитний рахунок суду. Щодо визнання права власності за позивачем. Тлумачення п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Згідно з ч. 1 та 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Так, припинення права власності відповідача на житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] не буде підставою для реєстрації права власності позивача на вказану частку. Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. З огляду, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом визнання права власності є ефективним та не суперечить закону, тому суд визнає за [PERSON] право власності на частини будинку, що належала [PERSON] . Щодо стягнення моральної шкоди на користь відповідача. Відповідач у відзиві від 30.09.2022 ставив питання про відшкодування йому 20% моральної шкоди (без зазначення чіткої суми). Згодом 23.01.2023 надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, за якою просив стягнути з позивача кошти у розмірі 120000,00 грн, яка складається з урахуванням морального відшкодування (без зазначення чіткої суми). Указана заява про збільшення позовних вимог не може бути прийнята судом для розгляду вимоги про стягнення морального відшкодування, з огляду, що відповідач із зустрічною позовною заявою не звертався, судовий збір за позовну вимогу не сплатив. Тому вимогу про стягнення морального відшкодуваннясуд по суті не розглядав. Висновок суду. Право власності охороняється законом і є непорушним. Разом з тим, право власності не є абсолютним, тобто може бути обмежене, однак втручання у це право може здійснюватися лише на підставі закону з дотриманням принципу юридичної визначеності та принципу пропорційності, який вимагає досягнення розумного співвідношення між інтересами особи та суспільства. За результатами розгляду справи суд встановив, що на підставі ст.365 ЦК України право [PERSON] на частку у спільному майні, а саме частину житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , може бути припинене, бо існує сукупність необхідних підстав: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) житловий будинок є неподільним; 3) спільне володіння і користування майном позивача та відповідача є неможливим з огляду на наявність між ними недоброзичливих стосунків; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. При вирішенні питання про вартість компенсації, суд врахував наявність експертного висновку наданого позивачем, відсутність доказів щодо спростування такої вартості будинку. Також взято до уваги ту обставину, що наявні всі підстави для припинення права власності відповідача і бажання останнього здійснити перерахунок вартості частки на підставі експертного дослідження з урахуванням зміни курсу долару США без надання відповідних клопотань чи доказів, не може бути виключною підставою для відмови у задоволенні позову. Суд також врахував, що будинок потребує капітального ремонту і продовження спільного володіння позивача та відповідача призведе до його пошкодження (або знищення), що завдасть істотної шкоди обом співвласникам. Суд також задовольнив вимогу позивача про визнання за ним права власності на частку, належну відповідачу право власності якого припинено. Тому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних в справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved