Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

Прокурор в інтересах держави в особі Волинської обласної ради, Комунального підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 24.12.2020, справа №165/2306/20, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. За результатами проведеної прокурором перевірки встановлено, що витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] в сумі 279455,56 грн Комунальному підприємству «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради не відшкодовано. Однак ні Волинська обласна рада, ні КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради, не вживали заходів щодо відшкодування бюджетних коштів. Прокурор в позовній заяві просить стягнути з [PERSON] на користь Волинської обласної ради, Комунального підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради кошти витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 279455,56 гривень. В судове засідання прокурор подав заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить проводити розгляд справи у відсутності представника прокуратури, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти якого у поданій заяві не заперечив представник позивача. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Із дослідженого судом вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 24.12.2020 встановлено, що [PERSON] визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на сток 3 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього вироком суду обов`язки. Вирок суду набрав законної сили 25.01.2021 року. Внаслідок даного кримінального правопорушення потерпілий [PERSON] був госпіталізований до КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради де здійснювалось його лікування. Із дослідженго судом листа КП Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради від 31.05.2021 року встановлено, що витрати на лікування [PERSON] за період з 25.05.2020 по 03.11.2020 становлять 279455,56 гривень. Відповідно до положень ст. 56 ЦПК України у визначених\~законом випадках\~прокурор звертається\~до суду\~з позовною\~заявою,\~бере участь\~у розгляді\~справ за\~його позовами,\~а також\~може вступити\~за своєю\~ініціативою у\~справу,\~провадження у\~якій відкрито\~за позовом\~іншої особи,\~до початку\~розгляду справи\~по суті,\~подає апеляційну,\~касаційну скаргу,\~заяву про\~перегляд судового\~рішення за\~нововиявленими або\~виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених\~статтею 185\~цього Кодексу. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо наявності невідшкодованої суми та розміру витрат на лікування потерпілого у кримінальному провадженні. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач будучи винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, має заборгованість перед КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради за лікування потерпілого на загальну суму 279 455,56 грн, яка жодними належними та допустими доказами не спростована відповідачем, а тому підлягає стягненню в користь позивача, а також судові витрати.

Outcome: approved