Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

У січня 2022 року [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що із застоснку «ДІЯ» він дізнався про існування постанов приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О. про відкриття виконавчого проваддження №69719053, стягнення основної винагороди виконавця та мінімальних витрат, а також те, що на підставі заяви відповідача приватним нотаріусом КМНО Бригіда В.О. було вчинено виконавчий напис №10008 про стягнення з нього 49 146 грн. 80 коп. Позивач зазначає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом з грубим порушенням чинного законодавства, а тому, він є незаконним і таким, що виконанню не підлягаю. Так, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості, вчинено виконавчий напис за відсутності належних доказів наявності заборгованості та доказів на підтвердження факту направлення вимоги або повідомлення про наявність заборгованості позивачеві, за відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору. З урахуванням вищевикладеного, позивач просить суд визнати виконавчий напис вчинений 04.02.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., зареєстрованийв реєстрі за №10008 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» суми заборгованості в розмірі 49 146 грн. 80 коп. таким, що не підлагає виконанню та стягнути на з відповідача на його користь понесені судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 04.01.2023 позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимира Олександровича копію виконавчого напису №10008 від 04.02.2022 року та документів, на підставі яких його було вчинено. Витребувано у ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» копію договору факторингу, договору позики або кредитного договору та інші документи, що підтверджують право вимоги грошових коштів до [PERSON] . Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола Віталія Олексійовича засвідчені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження №69719053. 23.01.2023 на виконання ухвали суду від 04.01.2023 ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» надано до суду копію Договору про надання фінансових послуг №215334124542 від 22.02.2021, копію заявки - анкети для отримання кредиту №215334124542 від 22.02.2021, копію графіку платежів за договором, паспорт споживчого кредиту за договором, згоду на обробку персональних даних. 26.01.2023 навиконання ухвали суду від 04.01.2023 від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола В.О. на адресу суду найша копія матеріалів виконавчого провадження №69719053 з виконання виконавчого напису вчиненого 04.02.2022 за №10008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. Позивач, будучі належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, разом з тим, у позовній заяві зазначив, що просить суд провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законодавством порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзив на позов не подано. Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законодавством порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О., будучі належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з цим, 26.01.2023 подав до суду клопотання у якому зокрема просив розгляд справи провести за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 22.02.2021 між [PERSON] та ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» було укладено кредитний договір №2105334124542, за умовами якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 3 000 грн. строком на 16 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 960 % річних. 04 лютого 2022 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис за реєстровим № 10008 про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , який є боржником за Кредитним договором №210533124542 від 22.02.2021 року, укладеним з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», ідентифікаційний код юридичної сособи 38839217, місцезнаходження: вул.Незалежної України, буд.39-А, оф.27, Орджонікідзевський р-н, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69019, МФО:313399, ЄДРПОУ:38839217, номер рахунку UA453133990000026508055700902, далі імновне - Стягувач, заборгованості за Договором про надання фінансових послуг Кредитним договором №2105334124542 від 22.02.2021 року. Строк платежу за Договором про надання фінансових послуг Кредитним договором №2105334124542 від 22.02.2021 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться станом на 28.12.2021 року. Сума заборгованості становить 48 496,80, прострочена заборгованості за сумою кредиту становить 3 000 грн. 00 коп.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 45 496 грн. 80 коп. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача в розмірі 650,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на корсить стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 49 146,80 грн. 24.08.2022 Приватним виконавецем виконавчого округу Дніпропетровської області Біловолом В.О. відкрито виконавче провадження №69719053 з примусового виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. № 10008 від 04.02.2022, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» заборгованості у розмірі 49 146,80 грн. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису №10008 від 24.02.2022 вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 (надалі - Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)». Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту: «Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». Також Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 судом застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п.1 та п.2 постанови № 662 оприлюднені в Офіційному вісник України 21.03.2017. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Спірний виконавчий напис, вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. 24.02.2022 тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Тобто, станом на 24.02.2022 року (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору №2105334124542 від 22 лютого 2021 року, укладеного [PERSON] з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» у простій письмовій формі. За змістом зазначених вимог чинного законодавства, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави дійти висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий висновок щодо застосування вказаних норм матеріального права висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19.09.2018 (провадження № 14-12559св18). Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» не надано суду ні розрахунку заборгованості позивача перед відповідачем, ні копію вимоги про добровільне її погашення із доказами вручення позивачу, не зазначено і строк за який ця сума заборгованості виникла, що би підтверджувало безспірність заявлених вимог. Тобто, будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому кредитором нотаріусу Кредитному договору та розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору\\, викладеного вище обґрунтування, має кредитор при зверненні до нотаріуса. Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, спірності заборгованості позивача перед відповідачем, не спростованої останнім, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволеню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі до суду позову судовий збір у розмірі 992 грн. 00 коп.

Outcome: approved