Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувшись до суду із даним позовом просив усунути перешкоди в користуванні ним будинком, розташованим по [ADDRESS] та визнати за ним право власності на даний будинок. На обґрунтування поданого позову позивач вказував, що мав на праві власності житловий будинок по [ADDRESS] . 10 листопада 2015 р. він в нотаріальній конторі оформив договір дарування на вказаний житловий будинок на ім`я свого сина [PERSON] , 1977 р.н., з правом довічного проживання старшого сина [PERSON] , 1974 р.н.. [INFO] син [PERSON] помирає, так як хворів та був інвалідом 1-ї групи. Після його смерті права на частину спадщини заявила відповідач [PERSON] , яка перебувала із сином [PERSON] у шлюбі і мала від нього доньку [PERSON] , [INFO] .. У зв`язку із смертю молодшого сина [PERSON] він оформив свою частину вказаного будинку 17 червня 2016 р. на старшого сина [PERSON] . Проте, син [PERSON] [INFO] помер так як довгий час хворів. Після смерті вказаних осіб вони домовились із колишній дружиною меншого сина [PERSON] [PERSON] про те, що вона з дозволу органу опіки та піклування продасть йому належну їй частину вказаного житлового будинку за 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень. На підтвердження домовленості він передав їй вказані гроші у сумі 30 000 (тридцять тисяч), а потім ще перевів 5 000 (п`ять тисяч) гривень. Гроші відповідач отримала, а від продажу частини будинку відмовляється та чинить йому перешкоди у користуванні ним. У зв`язку з викладеним він був вимушений звернутися із даним позовом до суду. Відповідач повідомлявся належним чином неодноразово, проте до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву на розгляд справи за його відсутності та відзив не подавав. За таких обставин та враховуючи позицію позивача суд вважає за можливе розглянути справу із винесенням заочного рішення, відповідно до положень ст.ст.280-282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Відповідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як встановлено ст.203 ЦК України міст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Положеннями ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як встановлено судом, між позивачем [PERSON] та його колишньою невісткою, відповідачем по справі, виникла домовленість з приводу продажу належній останній частини вищевказаного житлового будинку, яку вона отримала після смерті сина позивач [PERSON] і батька своєї неповнолітньої дочки [PERSON] . На підтвердження існуючої домовленості позивач сплатив відповідачу обумовлену між ними суму вартості частини житлового будинку в розмірі 35 000 тисяч гривень, яку дочка останньої як вже було зазначено отримала у спадок згідно ч.1 ст.1241 ЦК України. Допитана у судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила суду, що знає про домовленість між позивачем і відповідачем щодо купівлі продажу частини вказаного житлового будинку. Вона безпосередньо була присутньою коли вони домовлялись про загальну суму 35 000 гривень та позивач передавав відповідачу гроші в сумі 30 000 тисяч гривень. Приписами ст.657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Враховуючи наявність домовленості між сторонами на укладення договору купівлі продажу частини вказаного житлового будинку, договір купівлі-продажу повинен був бути оформлений нотаріальною, але як встановлено судом, відповідач відмовляється він його укладення. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З огляду на вищевикладене суд вважає за можливе визнати дійсним договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку. Діючим Цивільним Кодексом України (ст.ст.391,392) передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Допитана у судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила суду, що їй відомо про домовленість між позивачем і відповідачем з приводу купівлі-продажу вказаного житлового будинку, що була обумовлена сума грошей в розмірі 35 000 гривень, за яку відповідач погодилась продати належну їй частину будинку і що позивач сплатив вказані гроші повністю. Також, свідок пояснила суду що відповідач чинить перешкоди позивачу як у оформленні договору купівлі-продажу так і у користуванні вказаним житловим будинком. Так, вона сама, по проханню позивача, неодноразово намагалась зв`язатися із відповідачем, але та не виходить на зв`язок, або ображає, або висловлює нові умови на укладення договору аби уникнути від його оформлення. З огляду на вищевикладене суд вважає, що права позивача є порушеними та підлягають судовому захисту, а поданий позов відповідно - задоволенню.

Outcome: approved