Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись з позовом до Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, який розташований в [ADDRESS] після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] також просить визнати за ним в порядку спадкування за законом першої черги право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації на його iм`я земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області пiсля смерті матері [PERSON] . Свій позов обґрунтовують тим, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком [PERSON] та дідом [PERSON] . Спадкодавцю належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, який розташований в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] шляхом спільного проживання з спадкодавцем. Однак, остання спадщину документально не оформила, померла [INFO] . Після смерті спадкодавців позивачі будь-яких документів на вищевказане будинковолодіння не знайшли. Спадкодавиця [PERSON] 13 серпня 2019 року склала заповіт, який було посвідчено у Смолявській сільській раді за Р №65, згідно якого заповіла позивачам в рівних частинах житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] , та земельну ділянку, на якій розташоване дане будинковолодіння. Позивачі прийняли належну їм спадщину: [PERSON] шляхом подачі заяви нотаріусу, [PERSON] шляхом спільного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. З питанням оформлення права на спадщину будинковолодіння, яке розташоване в [ADDRESS] , позивачі звернулись до нотаріальної контори, однак, нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій через відсутність відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Окрім того, відповідно до рішення Смолявської сільської ради народних депутатів від 29.09.1993 за №16/1 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам» у приватну власність [PERSON] передано земельні ділянки площами 0,60 га та 0,10 га відповідно для ведення особистого підсобного господарства і будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Проте, [PERSON] не встиг завершити процедуру приватизації земельних ділянок та зареєструвати право власності на дані ділянки на своє ім`я. Спадкоємець [PERSON] після смерті чоловіка прийняла спадщину, однак також не завершила процедуру приватизації земельних ділянок. Враховуючи, що приватизація вказаних земельних ділянок не завершена видачею правовстановлюючого документа, нотаріус відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки. Позивач зазначає, що спадкодавці за життя не набули права власності на спірні земельні ділянки, проте розпочали процедуру приватизації земельних ділянок, оскільки отримали відповідне рішення. [PERSON] вказує, що, оскільки після смерті спадкодавиці прийняв спадщину, він набув право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на його ім`я. З врахуванням вищевикладеного, позивачі просять позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 21.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 21.11.2022 за клопотанням позивачів витребувано копію матеріалів спадкової справи після померлої [PERSON] . Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 14.12.2022 підготовче засідання у справі відкладено у зв`язку з витребуванням витягу зі спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлого [PERSON] та матеріалів спадкової справи у разі їх наявності. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 14.12.2022 витребувано в Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області копію заповіту, який складено [PERSON] . Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 17.01.2023 р. до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено [PERSON] . Протокольною ухвалою суду від 21.02.2023 р. провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачі в судове засідання 21.02.2023р. не з`явились, просили розглянути справу без їхньої участі. Представник відповідача в судове засідання 21.02.2023р. не з`явився, у поданій суду заяві відповідач просить справу розглядати без участі представника, позовні вимоги визнає повністю. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] в засідання суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду спору. У поданій суду заяві від 20.02.2023 р. не заперечив щодо задоволення заявлених позовних вимог. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно ст.1233, ч.1 ст.1235\~ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до частини першої\~статті 1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1ст. 1270 ЦК України). Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.11.2010 (а.с.9). Довідкою виконавчого комітету Смолявської сільської ради від 21.02.2020 №124 стверджується, що згідно запису в погосподарській книзі №2 за №01-0187-1 значиться житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] за [PERSON] , в якому до дня смерті проживала [PERSON] разом з онукою [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] (а.с.17). До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , та право на завершення приватизації земельних ділянок, переданих у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства та будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на підставі рішення Смолявської сільської ради народних депутатів від 29.09.1993 р № 16/1. Зі спадкової справи №252/2011 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] спадщину після смерті чоловіка прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час смерті. 27 жовтня 2011 року остання подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка [PERSON] на грошові вклади. [PERSON] у заяві зазначила, що свідоцтво про право власності на майно просить не видавати, так як таке є власністю чоловіка. Син спадкодавця [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті батька в користь дружини спадкодавця (своєї матері) [PERSON] . Внук спадкодавця [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 22.08.2007 р. за р.№ 35, предметом якого є земельна ділянка площею 1,3325 га, розташована на території Смолявської сільської ради Горохівського району Волинської області, яка належала померлому [PERSON] . Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті [PERSON] , в тому числі в порядку ст. 1241 ЦК України, судом не встановлено. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №42540768 від 22.12.2015, заповіт від 22.08.2007р. чинний та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №35. Факт укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 06 лютого 1966 року підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого із подружжя № 00035725252. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Як вбачається із заповіту, посвідченого 13.08.2019 секретарем Смолявської сільської ради Горохівського району Волинської області, який зареєстровано в реєстрі за №65, [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , в рівних частинах заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №59579008 від 25.02.2020, заповіт від 13.08.2019 чинний та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №65. Відтак, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , який належав її чоловіку [PERSON] , який остання успадкувала шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час його смерті, проте не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові 350/1850/17 від 31.08.2020, який враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, факт того, що спадкодавець [PERSON] за життя не оформила свого права на спадкове майно після смерті свого чоловіка [PERSON] не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у спадкоємців останньої, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищезазначене, відсутність у спадкодавиці [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок після смерті чоловіка [PERSON] не є перешкодою для реалізації позивачами [PERSON] та [PERSON] права на прийняття спадщини після смерті останньої. Факт родинних відносин між позивачами та спадкодавицею [PERSON] стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , згідно якого батьком [PERSON] є позивач [PERSON] , та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.10,11). Згідно спадкової справи №45/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] , [PERSON] 25 лютого 2020 року подав приватному нотаріусу Горохівського районного нотаріального округу Голодевич Г.С. заяву про прийняття спадщини після померлої спадкодавиці за законом та за заповітом, посвідченим у Смолявській сільській раді Горохівського району Волинської області 13 серпня 2019 року за Р№65. Окрім позивача [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [PERSON] подали приватному нотаріусу Горохівського районного нотаріального округу Голодевич Г.С. заяви про прийняття спадщини після померлої спадкодавиці за заповітом, посвідченим у Смолявській сільській раді Горохівського району Волинської області 22 серпня 2007 року за [NUMBER] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 листопада 2022 року №289/02-31 приватний нотаріус Горохівського районного нотаріального округу Голодевич Г.С. відмовити [PERSON] \~та [PERSON] \~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом на\~житловий будинок\~з надвірними\~будівлями, що знаходиться\~в [ADDRESS] , та неприватизовану земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , а також у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на [PERSON] на земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території [ADDRESS] , що належали [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем після якого була його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку з тим, що спадкоємці не подали документи на оформлення спадщини в повному обсязі. Отже,\~матеріалами справи\~стверджується той\~факт,\~що позивачі\~ [PERSON] та\~ [PERSON] є\~спадкоємцями за\~заповітом №65,\~посвідченим секретарем\~Смолявської сільської\~ради Горохівського\~району Волинської\~області 13.08.2019\~р.,\~після смерті\~ [PERSON] ,\~предметом якого\~є житловий будинок та господарські будівлі за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний строк шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, [PERSON] шляхом постійного проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини. [PERSON] , яка є спадкоємницею за заповітом після померлої спадкодавці [PERSON] , прийняла заповідану їй спадщину, до складу якої вищевказаний житловий будинок не входить. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті [PERSON] , в тому числі в порядку ст. 1241 ЦК України, судом не встановлено. Статтею 16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Приписами частини 2 статті 328\~ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивачів права на спадкування. Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат»\~та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Суд,\~з врахуванням\~вищезазначених норм\~чинного законодавства\~та обставин\~справи дійшов\~висновку, що\~після померлої\~ [PERSON] позивачі\~прийняли спадщину, проте не мають можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відтак, спадкове право позивачів може бути реалізоване лише в судовому порядку. За наведених вище обставин суд вважає необхідним вжити заходи для захисту права сторін в спосіб, передбачений ст.16\~ЦК України шляхом визнання права власності на дане нерухоме майно в порядку спадкування. Відповідно до ч.1 ст.1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) підставою набуття права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з п.7 розділу Х\~«Перехідні положення»\~Земельного кодексу\~України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Відповідно до абз.2 п.1 розділу X\~«Перехідні положення»\~ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Нормами чинного законодавства України визначено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України. Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №4-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125\~ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Як вбачається з виписки із рішення «Смолявської сільської ради народних депутатів» від 29.09.1993 №16/1 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам» [PERSON] передано у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 0,60 га. Таким чином, оскільки спадщина після смерті [PERSON] , який за життя не набув права власності на земельну ділянку, хоча розпочав процедуру її приватизації, відкрилась [INFO] , право на завершення приватизації успадкувала його дружина [PERSON] , проте померла, не оформивши своїх спадкових прав, позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги після смерті матері, який прийняв спадщину в установленому законом порядку, має право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Суд вважає, що позивачем [PERSON] доведено належними та допустимими доказами порушення його права, окрім того, на думку суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, передбачений законом. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення повністю. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України суд покладає витрати по сплаті судового збору на позивачів.

Outcome: approved