Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

До Миронівського районного суду з вищевказаною позовною заявою звернувся представник позивача [PERSON] та просив суд: визнати за [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності на частину земельної ділянки, площею 0.1000 гекратів, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222910100:03:226:0010, іншу частину земельної ділянки залишити у власності [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтував тими обставинами, що позивач із відповідачем у справі [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із 05 квітня 2006 року. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 17 жовтня 2013 року у справі № 371/1602/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. \~ \~ \~ \~Під час перебування у шлюбі за кошти сім`ї була набута згідно договору купівлі-продажу від 13 листопада 2007 року серії ВКС № 032259, земельна ділянка площею 0.1000 гекратів. Земель на ділянка розташована на території [ADDRESS] . Призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. \~ \~ \~ \~За згодою подружжя право власності на земельну ділянку зареєстровано на чоловіка [PERSON] . \~ \~ \~ \~В подальшому, 22 травня 2008 року, [PERSON] отримав державний акт про право власності на куплену земельну ділянку серії ЯЖ № 214618. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3222910100:03:226:0010. Не дивлячись на те, що призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, після придбання земельної ділянки [PERSON] ніяких будівельних робіт на ній не виконував. Виходячи із вищевказаного позивач [PERSON] має право на отримання у власність частки земельної ділянки набутої за час шлюбу із [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилася, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи позивача та представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав. Як вбачається з поштових довідок ф. 20, листи з судовою повісткою відповідачу не вручено під час доставки у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 05 квітня 2006 року. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 17 жовтня 2013 року шлюб між ними розірвано. Під час перебування у шлюбі, за кошти сім`ї сторонами була набута у власність земельна ділянку площею 0.1000 гекратів, яка розташована на території [ADDRESS] . Призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Дана обставина підтверджується договором купівлі-продажу від 13 листопада 2007 року серії ВКС № 032259. Відповідно до пунктом 14 вищевказаного договору, [PERSON] укладаючи договір діяв зі згоди дружини [PERSON] (а.с. 12). За згодою подружжя право власності на земельну ділянку зареєстровано на відповідача [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 ст. 60 СК України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, яке належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. Відповідно до п. п. 22, 23, 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Виходячи з вищевикладеного, оскільки спірна земельна ділянка набута сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі, то вона є спільною сумісною власністю, і оскільки між сторонами відсутня домовленість про її поділ має бути поділена порівно, тобто кожній із сторін має відійти у власність її частина. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved