Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

1. Описова частина 29.12.2022 [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що відповідно до Рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради народних депутатів № 632 від 26 грудня 1987 року «Про надання житлової площі громадянам міста у новозбудованому будинку меблевої фабрики по [ADDRESS] » [PERSON] та її матері [PERSON] надано квартиру [ADDRESS] . Квартира не приватизована, ордер на житлове приміщення не зберігся. У зазначеній вище квартирі зареєстрована позивачка та її син [PERSON] , онук [PERSON] , [INFO] та відповідачка. Відповідачка є бувшою дружиною сина позивачки та у квартирі зареєстрована з 12 грудня 2018 року. 9 вересня 2020 року шлюб між її сином та відповідачкою розірвано та у вересні - жовтні 2020 року відповідачка забрала усі свої речі, виїхала з квартири, повторно одружилася, змінила прізвище та проживає за іншою адресою. Із зазначеного часу до квартири вона не з`являється. Жодних особистих її речей в квартирі немає, комунальні послуги вона не сплачує, квартирою не цікавиться, кореспонденцію по зазначеній адресі не отримує. Добровільно знятися з реєстрації відповідачка не бажає. Через реєстрацію відповідачки в квартирі вона вимушена сплачувати за комунальні послуги з розрахунку кількості зареєстрованих осіб та не може оформити субсидію. Усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення, покладені на позивачку. Реєстрація відповідачки перешкоджає позивачці вільно володіти та користуватися житлом. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 16.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження, до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено [PERSON] . У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Пояснила, що відповідачка добровільно залишила житло, яке свого часу від меблевої фабрики отримала вона та її мати. Відповідачка проживає у квартирі [ADDRESS] , спільно із чоловіком, з яким одружилася. Спірне житло відповідачка залишила з власної ініціативи, її речей у квартирі немає. Представник позивача - адвокат Заїка Г.М. підтримав позов. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце слухання за зареєстрованим та за фактичним місцем проживання у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, будь-яких заяв на адресу суду не направляла. Судом, відповідно до статті 280 ЦПК України ухвалено проводити заочний розгляд справи. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради народних депутатів № 632 від 26 грудня 1987 року «Про надання житлової площі громадянам міста у новозбудованому будинку меблевої фабрики по [ADDRESS] » [PERSON] в складі сім`ї дочки [PERSON] надано квартиру [ADDRESS] , що підтверджується архівним витягом від 23 вересня 2022 року зазначеного рішення та архівним витягом № К/3 від 23 вересня 2022 року Списку громадян, які перебувають на квартирному обліку на Бердичівській меблевій фабриці, яким надається житлова площа (а.с. 12-13). Мати позивачки, [PERSON] із 10.10.2001 має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-9, 11). Витягом із Державного реєстру актів цивільного стану від 17.11.2022 доводиться зміна прізвища позивачки із [PERSON] на [PERSON] у зв`язку із реєстрацією 05.10.2020 шлюбу із [PERSON] (а.с. 14). Місце проживання [PERSON] зареєстровано у квартирі [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.09.2020 у справі № 274/3823/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 16). Відповідно до акта № 465 від 07.11.2022, затвердженого директором МК ВЖРЕП № 7 , комісія в складі інспектора по роботі з населенням Семенюк Т.Д., майстра дільниці [PERSON] , склав вказаний акт про те, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 2020 року в квартирі [ADDRESS] фактично не проживають, що підтверджується свідками (а.с. 22). Із квитанцій про оплату комунальних послуг (а.с. 17-21) вбачається, що платником комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Свідок [PERSON] , сусідка позивачки, пояснила, що відповідачка це колишня невістка позивачки. У квартирі [ADDRESS] відповідачка не проживає із 2020 року. Вона переїхала у квартиру, що поверхом нижче у цьому ж під`їзді, де проживає по цей час. Відповідачка одружилася. Про те, що чинилися перешкоди щодо користування відповідачкою квартирою [ADDRESS] їй нічого не відомо. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона сусідка позивачки та їй відомо, що відповідачка із 2020 року проживає у квартирі [ADDRESS] , яку винаймає. Відповідачка, це колишня невістка позивачки та да наданий час вона одружилася вдруге. Їй не відомо, щоб із квартири 87 відповідачку хтось виганяв та були скарги. Норми права застосуванні судом Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частини четвертої статті 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в закладах охорони здоров`я або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у відповідних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в закладах охорони здоров`я, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. 4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Відповідно до законодавства України може бути встановлено й інші умови і випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами на більш тривалий строк. Згідно статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до пп. 2 п. 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житлом. Висновки суду Аналіз статті 71 ЖК УРСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин для такого непроживання. Наявними у справі доказами, а це актом МК ВЖРЕП № 7 та показаннями свідків доведено, що відповідачка не проживає у спірному житлі понад 6 місяців без поважних причин. Отримавши позовну заяву із додатками та повістку про виклик у судове засідання, відповідачка не прибула в судове засідання та не скористалася правом спрямувати до суду відзив на позовну заяву. Таким чином, судом не встановлено, що відповідачці чинилися будь-які перешкоди щодо проживання у квартирі [ADDRESS] , або ж що наявні поважні причини непроживання відповідачки у спірному житлі. За таких встановлених фактичних обставин, належить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] , що є підставою для зняття її із реєстрації місця проживання. Розподіл судових витрат Оскільки позивачка, як особа із інвалідністю другої групи на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України із відповідачки на користь держави належить стягнути 992,4 грн судового збору

Outcome: approved