Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно дітей, їх життям не цікавиться, у вихованні участі не приймає, не відвідує та взагалі не присутній в житті дітей. Вказані підстави вважає достатніми для позбавлення відповідача батьківських прав, також вважає, що таке позбавлення відповідатиме інтересам дітей. Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 09.01.2023. 13.01.2023 у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги. Відповідачі визнали позов, про що надали суду письмову заяву, клопотали про розгляд справи без їх участі. Проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , серія [NUMBER] . Також встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.2) ст.164 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Зі ст.ст.111, 112, 114 Закону України «Про охорону дитинства», вбачається, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Вказані положення вітчизняного законодавства відповідають також і вимогам міжнародно-правових нормативних актів, які також є джерелом права. Зокрема, у додатку до Рекомендації Rec(2005)5 Комітету міністрів, прийнятої 16 березня 2005 року, перелічено основні принципи забезпечення прав дітей, які виховуються в інтернатських закладах. Зокрема, ці принципи передбачають таке: "...Сім`я є природним середовищем для розвитку і забезпечення добробуту дитини, і головну відповідальність за виховання та розвиток дитини покладено на батьків; наскільки це можливо, мають вживатися профілактичні заходи з підтримки дітей і сімей з урахуванням їхніх особливих потреб; встановлення опіки над дитиною має залишатися винятком, і головною метою такого заходу є захист інтересів дитини...; рішення про встановлення опіки над дитиною і сам такий захід не повинні бути предметом дискримінації. Таким чином, аналіз вказаних норм в сукупності із положеннями ст.51 Конституції України, у відповідності до якої сім`я, дитинство, материнство та батьківство охороняються державою, свідчить, що позбавлення батьківських прав є винятковим засобом захисту інтересів дітей, і перелік підстав позбавлення батьківських прав, наведений у ст.164 СК України, є вичерпним. Підставою позбавлення батьківських прав позивач зазначив ухилення батьком від виконання обов`язків по вихованню дітей. Як вбачається зі змісту п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце в тих випадках, коли вони не піклуються про фізичний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально признаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, що відповідачі умисно та систематично ухиляються від виховання дітей. Факт ухилення [PERSON] та [PERSON] по вихованню неповнолітніх дітей підтверджено письмовими доказами, а саме: висновком Каноницької сільської ради Вараського району Рівненської області про доцільність позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей від 16.02.2023, характеристиками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] виданих 22.12.2022 Каноницьким ліцеєм. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідачі ухиляються від обов`язку по вихованню дітей, що є достатньою підставою для позбавлення їх батьківських прав, і таке позбавлення відповідатиме інтересам дітей. Будь-яких доказів, які б засвідчили неможливість виконання відповідачами своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей з поважних та об`єктивних причин, суду не надано. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов [PERSON] визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Як вбачається зі ст.205 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Прийняття такого рішення можливе і у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до положень ч.3 ст.200 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved