Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У листопаді 2021 року представник Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на первинному обліку дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області з 05.09.2018 року перебуває малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області малолітньому [PERSON] надано статус дитини-сироти у зв`язку зі смертю матері - [PERSON] . Згідно рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області опікуном над малолітнім онуком [PERSON] було призначено бабусю [PERSON] . Рішеннями виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області [PERSON] звільнено від здійснення повноважень опікуна над онуком у зв`язку з незадовільним станом її здоров`я, а малолітнього [PERSON] влаштовано до дитячого будинку сімейного типу. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] , загальною площею 39,6 м2 , житловою площею 25,7 м?. У вересні 2021 року малолітній [PERSON] звернувся до Броварської міської державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини після смерті матері та бабусі, яка була його опікуном. Відповідно роз`яснень, наданих Броварською міською державною нотаріальною конторою Київської області, спеціалістам Служби у справах дітей стало відомо про наявність заповіту, посвідченого 16.03.2007 року, за яким померла [PERSON] (бабуся та опікун дитини) все своє майно заповідала дочці - [PERSON] (матері дитини) та онуку [PERSON] . [PERSON] спадщину прийняв, [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки померла раніше спадкодавця. З огляду на викладені обставини, позивач просить визнати за малолітнім [PERSON] , [INFO] , право на обов`язкову частку в спадщині, що належала [PERSON] , в розмірі 1/4 спадкового майна - квартири [ADDRESS] та зобов`язати Броварську міську державну нотаріальну контору Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видати свідоцтво про право на спадщину на обов`язкову частку у спадщині малолітньому [PERSON] , [INFO] . Позиція відповідача щодо заявлених вимог 11 січня 2022 року від [PERSON] на адресу суду надійшов відзив, відповідно до якого відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання від [PERSON] надійшло клопотання, в якому остання просила здійснювати розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Першої Броварської державної нотаріальної контори у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання [PERSON] подала заяву, в якій справу просила розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, розгляд справи просив провести у його відсутності. Фактичні обставини справи, що встановлені судом Установлено, що на первинному обліку дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області з 05.09.2018 року перебуває малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 07.09.2018 № 613, малолітньому [PERSON] надано статус дитини-сироти у зв`язку зі смертю матері - [PERSON] . Згідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 21.08.2018 року [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00031275376 від 17.06.2021 року батько малолітнього [PERSON] , [INFO] , записаний зі слів матері у відповідності до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 09.10.2018 № 712 опікуном над малолітнім онуком [PERSON] було призначено бабусю [PERSON] . Рішеннями виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 15.06.2021 № 459, № 460 [PERSON] було звільнено від здійснення повноважень опікуна над онуком у зв`язку з незадовільним станом її здоров`я, а малолітнього [PERSON] влаштовано до дитячого будинку сімейного типу. Установлено, що до влаштування до дитячого будинку сімейного типу дитина проживала з опікуном [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно довідки про реєстрацію місця проживання відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області малолітній [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 08 квітня 2008 року по теперішній час. [INFO] [PERSON] померла, про що Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис №1075, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 Цивільного кодексу України відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] , загальною площею 39,6 м2 , житловою площею 25,7 м?. У вересні 2021 року малолітній [PERSON] звернувся до Броварської міської державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини після смерті матері та бабусі, яка була його опікуном. Відповідно роз`яснень, наданих Броварською міською державною нотаріальною конторою Київської області, спеціалістам Служби у справах дітей стало відомо про наявність заповіту, посвідченого 16.03.2007 року, за яким померла [PERSON] (бабуся та опікун дитини) все своє майно заповідала дочці - [PERSON] (матері дитини) та онуку [PERSON] . [PERSON] спадщину прийняв, [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки померла раніше спадкодавця. Також у листі зазначено, що спадкове законодавство ґрунтується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця над положеннями закону. У зв`язку з тим, що заповітом охоплене все майно, спадщина переходить до [PERSON] , що підтверджується копією листа від 09.09.2021. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Цивільним законодавством закріплено існування двох видів спадкування - за заповітом і за законом. Чинне законодавство закріплює право фізичної особи призначити спадкоємців шляхом складання заповіту і розподілити спадкове майно, майнові права та обов`язки на свій розсуд. Відповідно до частини першої статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною другою статті 1223 Цивільного кодексу України визначено, що в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують в порядку черговості особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця. Разом з тим, у статті 1241 Цивільного кодексу України визначено право певних осіб на отримання частки спадкового майна незалежно від змісту заповіту. Таким чином, свобода спадкового розпорядження обмежується правом осіб, які закликаються до спадкування незалежно від волі спадкодавця в силу прямої вказівки закону. Відповідно ч.З ст. 1235 Цивільного кодексу України заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Воля заповідача, що входить у протиріччя з правом осіб на обов`язкову частку у спадщині, у цій частині виконанню не підлягає. Метою існування обов`язкової частки у спадщині є захист інтересів окремих спадкоємців першої черги. В ухвалі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.04.2016 зазначено, що наявність у особи обов`язкової частки не є підставою недійсності заповіту, оскільки таке право на обов`язкову частку у спадщині гарантується ч. З ст. 1235, ст. 1241 Цивільного кодексу України. Перелік осіб, що мають право на обов`язкову частку визначений вищевказаною статтею 1241 Цивільного кодексу України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. До цього переліку входять лише особи, які належать до першої черги спадкоємців за законом і є малолітніми, неповнолітніми, повнолітніми непрацездатними дітьми спадкодавця, непрацездатною вдовою/вдівцем, непрацездатними батьками/усиновителями та дітьми, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Малолітніми є особи, що не досягли чотирнадцяти років, неповнолітніми є особи, що не досягли вісімнадцяти років. Отже, малолітній [PERSON] має право на спадкування обов`язкової частки в силу прямої вказівки закону, оскільки за правом представлення належить до першої черги спадкоємців. Право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту.Спадкування обов`язкової частки відноситься до спадкування за законом, хоча застосовується лише за наявності заповіту. При цьому норми про обов`язкову частку (ст. 1241 Цивільного кодексу України) розміщені серед норм про спадкування за заповітом (глава 85 Цивільного кодексу України). За відсутності заповіту, його скасування заповідачем, визнання судом недійсним, право на обов`язкову частку не виникає. Обов`язкова частка - це мінімум того, що може дістати малолітній, неповнолітній чи непрацездатний спадкоємець першої черги. Право на обов`язкову частку в спадщині не залежить від згоди інших спадкоємців на її отримання, а також місця проживання спадкоємця. Але, якщо інші спадкоємці заперечують проти видачі свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку, то вони вправі звернутися з відповідним позовом до суду. Спадкування обов`язкової частки є правом, а не обов`язком спадкоємця і реалізується лише в разі прийняття ним спадщини. Обов`язкова частка у спадщині визначається в розмірі половини від тієї частки, яка належала б кожному зі спадкоємців, що мають право на неї, при спадкуванні за законом, незалежно від змісту заповіту. Для визначення розміру обов`язкової частки у спадщині важливим є визначення кола осіб, які б могли спадкувати за законом у разі відсутності заповіту, та визначення складу майна, з якого складається спадщина. Як роз`яснено у п. 19 постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, до яких слід також віднести спадкоємців, що відмовились від прийняття спадщини, не прийняли спадщину, усунені від права на спадкування або померли до відкриття спадщини, але в яких є спадкоємці за правом представлення. Згідно з ч. 1 ст. 1266 Цивільного кодексу України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкування за правом представлення має місце у випадках встановлених ст. 1266 ЦК, за умови якщо спадкоємець першої - третьої черг спадкування за законом помер до відкриття спадщини. Перелік осіб, які мають право на спадкування за правом представлення, встановлений нормами ст. 1266 Цивільного кодексу України. При цьому перелік цих осіб може збігатися з колом осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Також згідно із ч.ч. 5 та 6 ст. 1266 Цивільного кодексу України, якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. Таким чином, спадкоємець за заповітом - [PERSON] (мати дитини) померла раніше ніж бабуся та опікун малолітнього [PERSON] , отже не могла прийняти спадщину. За правом представлення її частку у спадковому майні порівну наслідують її сини - [PERSON] та малолітній [PERSON] . Відповідно до з ч. 1 ст. 1266 Цивільного кодексу України ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини, спадкують внуки, правнуки спадкодавця. Спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови , смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини. Отже, право на спадщину у малолітнього [PERSON] виникло не у зв`язку з тим, що право на спадкове майно перейшло до його матері, а тому, що її немає в живих на час відкриття спадщини після смерті бабусі, тобто відповідно до правил частини першої статті 1266 Цивільного кодексу України. Якби мати дитини була живою на час відкриття спадщини, то вона і була б спадкоємцем за законом (в тому числі і за заповітом). У даному ж випадку на її місце заступив спадкоємець за правом представлення, обсяг прав якого у праві представлення не залежить від фактичних прав особи, яка померла на час відкриття спадщини. Виходячи із вищенаведених положень закону, малолітній [PERSON] має право спадкування обов`язкової частки після смерті бабусі та опікуна за правом представлення своєї матері [PERSON] , яка померла до відкриття спадщини, тобто є спадкоємцем за законом першої черги за правом представлення. Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом України у справах № № 539/2170/18, 523/8165/15-ц, 292/389/17 щодо визнання права власності в порядку спадкування (копії Постанов ВСУ від 26.09.2018, від 07.06.2017, від 25.11.2020). Відповідно п. 14 ч. 2 ст. З Закону України «Про судовий збір», судовій збір за подання заяв, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб не справляється. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved