Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12 вересня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до умов вказаного договору Позикодавець передав у власність Позичальнику грошові кошти в розмірі 100 000 (сто тисяч) доларів СІІІА, що на день написання позовної заяви за офіційним курсом НБУ становило 3 657 000 (три мільйони шістсот п`ятдесят сім тисяч) гривень 00 коп. Факт отримання відповідачкою грошових коштів підтверджується її підписом на договорі позики від 12 вересня 2019 року. У відповідності до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно п. 1 договору позики, кінцевий строк повернення позики 12 вересня 2020 року. На день написання позовної заяви відповідачка свої зобов`язання не виконала, а тому позивач вимушений звернутись до суду з цим позовом. Окрім того, пунктом 7 договору позики передбачено, що за невиконання та/або несвоєчасне виконання Позичальником зобов`язання щодо повернення суми позики, визначеної п.1 Договору, Позичальник на вимогу Позикодавця сплачує останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення. Сума пені, яку відповідачка змушена сплатити позивачу за несвоєчасне виконання своїх зобов`язань щодо повернення суми позики становить 494 847,21 грн. Відтак, ціна позову складеться з: 3 657 000 грн. основної суми боргу та 494 847,21 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань згідно договору. Загальна сума ціни позову становить - 4 151 847,21 грн. Ухвалою суду від 07.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, 21.02.2023 його представником було подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, у якій також вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, 21.02.2023 подала заяву про визнання позову. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке. 12 вересня 2019 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики, за умовами якого позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти в розмірі 100 000 (сто тисяч) доларів СІІІА, що на день написання позовної заяви за офіційним курсом НБУ становило 3 657 000 (три мільйони шістсот п`ятдесят сім тисяч) гривень 00 коп. Факт отримання відповідачкою грошових коштів стверджується її підписом на договорі позики від 12 вересня 2019 року. Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За умовами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як встановлено судом, [PERSON] свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці позику у розмірі, встановленому Договором. Однак відповідачка порушила умови договору, кошти вчасно не повернула. Враховуючи, що фактично отримані позичальницею кошти в добровільному порядку для позикодавця не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми позичених коштів. Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 3 657 000, 00 грн, Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені, суд враховує наступне. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом ,пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Дослідивши розрахунок\~заборгованості,\~враховуючи невиконання\~відповідачкою перед\~позивачем зобов`язань\~щодо повернення\~позики в\~сумі3\~657\~000,\~00\~грн, суд вважає, що з відповідачки необхідно стягнути 494 847, 21 грн пені за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 12 405, 00 грн.

Outcome: approved