Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

29.07.2021р. Дніпровська міська рада звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до неповнолітньої [PERSON] в особі законних представників малолітньої дитини - [PERSON] , [PERSON] , Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Новікова Ніна Анатолівна, Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради) про визнання недійсним рішення виконавчого комітету, витребування майна на користь територіальної громади, припинення права власності (а.с. 1-13 т. 1). Ухвалою судді Наумової О.С. від 30.07.2021р. відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду у порядку загального позовного провадження, витребувано докази (а.с. 62 т. 1). Ухвалою судді від 30.07.2021р. за заявою позивача забезпечено позов шляхом заборони відповідачеві, будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме щодо нерухомого майна - квартири, загальною площею 74,6, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; заборонити державному реєстратору вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо вказаного нерухомого майна (а.с. 64 67 т. 1). Ухвалою суду від 10.05.2022р. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Релігійну громаду «Храм Всіх Святих Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі», витребувано докази - витребувано у Дніпровської міської ради належним чином завірені копії документів: рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.12.1996р. №1895, рішення міської ради № 10/17 за 2000 рік, рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 7531 від 28.04.2020р., рішення і постанов судів у справі № 7/195-07 за позовом Дніпропетровської міської ради до Релігійної громади всіх Святих Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви, яка розглядалась Господарським судом Дніпропетровської області (а.с. 114 -118 т. 1). Ухвалою суду від 23.08.2022р. витребувані докази - витребувано у Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради належним чином завірену копію інвентаризаційної справи на приміщення №№ 297, 298, 299 (колишні номери 41, 42, 43) по [ADDRESS] (а.с. 163-164 т. 1). Підготовче засідання у справи закрите 05.10.2021р. та справи призначена до розгляду у судовому засіданні (а.с. 112 т.2). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на таке. Згідно зі ст. 4 Закону Союзу Радянських Соціалістичних Республік «Про власність в СРСР» від 06.03.1990р. власність в СРСР виступає у формі власності радянських громадян, колективної і державної власності. На виконання постанов Верховної Ради УРСР від 08.12.1990р. «Про порядок введення в дію Закону Української РСР «Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування», від 26.03.1991р. «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність», Кабінетом Міністрів України 05.11.1991р. прийнято постанову №311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю». Відповідно до Переліку, затвердженого вказаною постановою КМУ № 311, житловий та нежитловий фонд Рад народних депутатів, житлово-експлуатаційні, житлово-комунальні, ремонтно-будівельні та інші організації, пов`язані з обслуговуванням та експлуатацією цього житлового фонду з державного майна України передано до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності). Спірні нежитлові приміщення розміщені у житловому будинку, тому відповідно до ст. 7 Закону УРСР «Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування», Постанову КМУ №311 вони є комунальною власністю. Територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради спірні об`єкти нерухомого майна належать на підставі рішення Дніпропетровської міської Ради народних депутатів № 46 від 27.11.1991р. «Про комунальну власність Дніпропетровської міської Ради народних депутатів», яким затверджений Перелік об`єктів комунальної власності міста Дніпропетровська (м. Дніпра). Таким об`єктом комунальної власності є нежитлове приміщення № 297 на першому поверсі житлового будинку літ. А-9 по [ADDRESS] , що зареєстроване за місцевою радою на праві державної власності, про що ДБТІ видано реєстраційне посвідчення від 11.09.1997р. і зроблено запис в облікову книгу № 14ЮН за реєстровим № 652-51. Рішенням Дніпровської\~міської ради\~від 22.04.2020р.\~№ 25/56\~визначено балансоутримувачем\~нежитлових приміщень\~№ 297,\~298,\~299 (колишні приміщення №№ 41, 42, 43) по [ADDRESS] Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради. 05.08.2020р. ОСББ «Слави 18» звернулося із листом до Дніпровської міської ради про можливе вчинення злочину стосовно державного/комунального майна - приміщень № 297, 298, 299 (колишні №№ 41, 42, 43) по [ADDRESS] . За інформацією\~Управлінняз питань комунальної власності Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради станом на\~17.09.2020р.\~у Реєстрі\~об`єктів права\~комунальної власності\~територіальної громади\~міста Дніпраза адресою: [ADDRESS] , записи про об`єкти нерухомого майна - нежитлові приміщення №№ 297, 298, 299 та відповідно до електронної бази «Оренда об`єктів комунальної власності» станом на 02.09.2020р. договори оренди цього приміщення ніколи не укладалися, від попередніх орендодавців не приймалися. Тобто, нежитлове приміщення № 297 перебуває у комунальній власності, нікому не передавалось, в тому числі в оренду. У той же час, за інформацією із Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Дніпровській міській раді стало відомо, що 24.03.2020 приватним нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондарем Максимом Олексійовичем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяоісень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51804879 відносно квартири [ADDRESS] . загальною площею 74.6 кв.м. за [PERSON] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2062686712101, номер запису про право власності 36107617). Підставою для державної реєстрації є реєстраційне посвідчення на об`єкти нерухомого майна які належать фізичним особам, серія та номер: б/н, виданий 17.02.2002р. КП «ДМБТІ» ДОР. На запит Дніпровської міської ради отримані копії\~документівз державного реєстру речових прав на квартиру [ADDRESS] , у яких є копія реєстраційного посвідчення на об`єкти нерухомого майна, які належать фізичним особам від 17.02.2002р., виданого [PERSON] на нежитлове приміщення [ADDRESS] , що записане в реєстрову книгу № 498 за реєстровим № 32, рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради «Про зміну правового режиму нежитлового приміщення [ADDRESS] »від 28.04.2020р. № 7531, Акт інженера з інвентаризації нерухомого майна від 23.12.2019р., розпорядження про внесення змін до поштової адреси, лист відповідь від 23.03.2020р. № 144115 КП «ДМБТІ» Дніпровської міської ради на запит [PERSON] щодо отримання інформації про право власності на нежитлове приміщення № 297 за адресою [ADDRESS] . Тобто, в матеріалах реєстраційної справи є інформація про «нежитлове приміщення № 297» по [ADDRESS] », а реєстраційні дії здійснені на об`єкт нерухомого майна «нежитлове приміщення № 297» за адресою [ADDRESS] . Підставою для видачі реєстраційного посвідчення є рішення Дніпропетровської міської ради від 23.11.2000р. № 10/17, якого згідно листа Архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів (за описами справ постійного зберігання виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради за 2000 рік) не існує. Рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради «Про зміну правового режиму нежитлового приміщення [ADDRESS] » від 28.04.2020р. № 7531, яке є в матеріалах реєстраційної справи, за інформацією Архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів, також не існує. Не існує і розпоряджень Дніпропетровського міського голови «Про присвоєння поштової адреси» від 11.03.2003р. № 108-р. «Про внесення змін до поштової адреси» від 14.04.2004 № 131-р. Отже, уповноваженим органом не приймалось рішення про зміну правового режиму нежитлового приміщення [ADDRESS] , не приймалось рішень про присвоєння поштової адреси та внесення змін до неї. Згідно листа Головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради № 3/15-419 від 07.09.2020р., відповідно до даних містобудівного кадастру та Адресного плану міста, адреса [ADDRESS] ) з магазином і ощадкасою розпорядженням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 18.01.1989 № 5/2-р. При цьому, розпорядженням міського голови від 06.07.2001р. № 632-р будівлі Храму Всіх Святих Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви було присвоєно адресу - [ADDRESS] (колишня адреса - [ADDRESS] ). Отже, приватним нотаріусом Бондарем М.О. проведена державна реєстрація в супереч Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за відсутністю інформації компетентних органів про наявність або відсутність зареєстрованого права власності на спірне нерухоме майно до 2013 року. Крім того, листом від 20.11.2020р. №13837 КП «ДМБТІ» надало відповідь на запит вих. № 4/3-1292 від 12.10.2020р., з якої слідує, що в матеріалах інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS] , відсутній запит № 15/02246 від 02.03.2020р. від гр. [PERSON] на отримання інформації про право власності на нежитлове приміщення № 297 за адресою [ADDRESS] , відповідь від 23.03.2020р. № 144115 на вказаний запит КП «ДМБТІ» ДМР не надавалась. КП «ДМБТІ» ДМР не видавалось реєстраційне посвідчення на об`єкти нерухомого майна, які належать фізичним особам, у т.ч. гр. [PERSON] , від 17.02.2002р. на нежитлове приміщення № 297 у житловому буднику A-10 по [ADDRESS] , яке записане в реєстрову книгу № 498 за реєстровим № 33. Отже, правовстановлюючого документа, на підставі якого за [PERSON] зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] , уповноваженим органом не видавався. В подальшому, незважаючи на відсутність правових підстав у [PERSON] набуття права власності на квартиру [ADDRESS] , вона уклала 12.04.2021р. договір дарування квартири, на підставі якого подарувала квартиру малолітній [PERSON] , за умовами якого передала своїй малолітній онучці у власність квартиру [ADDRESS] . На підставі цього договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності за [PERSON] на цю квартиру. Таким чином, спірне нерухоме майно зареєстровано як новий об`єкт з визначеним правовим статусом квартири, проте компетентним органом не приймалось жодних рішень відносно його відчуження та перетворення, що свідчить про помилковість та незаконність такої реєстрації. На підставі викладеного, посилаючись на норми ч. 3 ст. 388 ЦК України, позивач просив визнати недійсним рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради «Про зміну правового режиму нежитлового приміщення [ADDRESS] » від 28.04.2020р. № 7531. витребувати від [PERSON] в особі її законних представників - [PERSON] та [PERSON] на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради нежитлове приміщення № 297, що розташоване на першому поверсі житлового будинку літ. А-9 по [ADDRESS] . та зареєстровано за місцевою радою на праві державної власності, на підставі рішення про що ДБТІ видано реєстраційне посвідчення від 11.09.1997 року та зроблено запис в облікову книгу № 1410Н за реєстровим № 652-51; припинити право власності на квартиру [ADDRESS] , за реєстраційним номером: 2062686712101 та скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] і за [PERSON] . Відповідач [PERSON] як законний представник [PERSON] позовні вимоги не визнав. 09.01.2023р. представником [PERSON] адвокатом Базюкевичем Є.В. (діє на підставі ордеру від 03.02.202р. а.с. 96-98 т. 1) після ознайомлення із витребуваними доказами наданий відзив\~на позовну\~заяву (а.с. 77-73 т. 1), у якому представник не погодився із позовними вимогами, зазначив, що позивачем не доведено, що Дніпровська міська рада є власником приміщення № 41 на підставі Реєстраційного посвідчення, виданого Дніпропетровським БТІ 11.09.1997р. згідно із рішенням Дніпропетровської міської ради народних депутатів №46 від 26.11.1991р. Копія наданого позивачем до позову «Реєстраційного посвідчення» не засвідчена, що викликає сумнів в його достовірності. Істотною суперечністю є те, що у «Реєстраційному посвідченні» від 11.09.1997р. зазначено про оформлення права державної власності на підставі рішення «Днепропетровского городского Совета народних депутатов» № 46 від 26.11.1991р., але позивачем надано до позову копію рішення № 46 від 27.11.1991р., яким затверджено перелік об`єктів комунальної власності, а «Реєстраційне посвідчення» видане на об`єкт державної власності. Вважав, що «Реєстраційне посвідчення» має ознаки штучного створення, адже датоване 11.09.1997р., містить печатку КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради, тоді як у 1997 році бюро мало найменування Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської ради. Лише 21.08.2019р. назва БТІ змінилась на Комунальне підприємство «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради, в тому числі у зв`язку зі зміною підпорядкування з обласної на міську раду. Це підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також договором за участі БТІ від 07.03.2013р. про надання послуг, що видно з листа БТІ від 31.08.2016р. № 12057. Крім того, надане до позову Реєстраційне посвідчення не містить підпису начальника БТІ - Махіні Б.Ф., що позбавляє його статусу офіційного документу. Надана на вимогу суду КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» копія того ж самого Реєстраційного посвідчення разом з реєстраційною справою на нежитлове приміщення № 297, 298, 299 (колишні №41, 42, 43) за адресою [ADDRESS] , не містить ані підпису ані печатки. Також, Реєстраційне посвідчення» містить дані про «реєстрацію нежитлових приміщень за Місцевими радами», тобто не конкретизовано, за якими саме місцевими радами - однією чи декількома зареєстровані ці приміщення. У рішенні Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 46 від 26.11.1991р. і додатку до нього, на підставі якого, за твердженням позивача, видане Реєстраційне посвідчення, не містить у переліку адрес [ADDRESS] . Крім того, у рішенні № 46 від 26.11.1991р. йдеться про об`єкти власності Дніпропетровської міської ради народних депутатів, а не «Місцевих рад». Отже, Реєстраційне посвідчення не могло бути видане на підставі рішення № 46 від 26.11.1991р. У листі БТІ від 30.12.2021р., наданого з матеріалами інвентаризаційної справи на запит суду, вказано про надання документів щодо приміщень по [ADDRESS] , колишня адреса - [ADDRESS] . Однак Реєстраційне посвідчення від 11.09.1997р. містить адресу [ADDRESS] . Виходячи з листа БТІ, бульвару Слави, 18 на той час взагалі не існувало. Розпорядження виконкому від 18.01.1989 5/2р (у інвентаризаційній справі БТІ) про перейменування вулиці Новорічної на бульвар Слави не містить підпису і печатки. Звернув увагу на те, що у 1989 році адреса присвоєна житловому будинку, який введений в експлуатацію. Спірні приміщення не були завершені будівництвом і, відповідно, не могли бути включені до перейменованої адреси. Крім того, незавершене будівництво магазину та ощадкаси передавались на баланс Релігійній громаді у 2000 році по [ADDRESS] . Таким чином, станом на момент оформлення «Реєстраційного посвідчення» від 11.09.1997р. вказаних в ньому приміщень по [ADDRESS] не існувало. Аналіз наданих на вимогу БТІ матеріалів, свідчить про те, що нежитлові приміщення № 41, 42, 43 - це незавершене будівництво магазину та ощадкаси, які рішенням міської ради №10/17 від 29.11.2000р. передане на баланс Релігійній громаді. \~ \~ \~ \~ Інвентаризація БТІ в 2013 році на замовлення Релігійної громади також підтвердила факт незавершеного будівництва та необхідність введення в експлуатацію відповідних приміщень. Про це свідчить штамп на звороті титульного аркушу техпаспорта. Отже, наявність права власності у 1997 році на об`єкти, які ще в 2013 році вважались незавершеним будівництвом - неможлива, оскільки був відсутній об`єкт такого права - введений в експлуатацію об`єкт нерухомості. Вважав, що спростовує право власності позивача на підставі Реєстраційного посвідчення й листування БТІ, зокрема, у листі від 02.08.2001р. на запит Релігійної громади БТІ зазначає, що жодної реєстрації права власності на приміщення [ADDRESS] , 42, [ADDRESS] станом на 31.07.2001р. не проводилась. Окремо зауважив, що оскаржуючи рішення свого ж виконавчого комітету від 28.04.2020р. №7531, позивач визнає наявність волі органу місцевого самоврядування на зміну статусу нерухомого майна з нежитловоґо на житлове і відчуження такого майна, що в наступному мало наслідком виникнення у відповідача права власності. Тому позивач не має права за ст. 388 ЦК України витребувати у відповідача нерухоме майно, оскільки позивач не є власником, і майно вибуло з володіння на підставі волі органу місцевого самоврядування - виконкому міської ради. У справі відсутні докази наявності права власності Дніпровської міської ради на об`єкт нерухомості, натомість є докази того, що спірні приміщення якнайменш до 2013 року мали статус незавершеного будівництва, тому не могли перебувати у власності до того часу. Позивач заявив вимоги про витребування нежитлового приміщення [ADDRESS] , однак такого об`єкта не існує, за відповідачем зареєстроване право власності на житловий об`єкт - квартиру. Вимоги про припинення права власності та скасування реєстрації цього права відповідача [PERSON] та [PERSON] , суперечать вимозі про витребування нежитлового приміщення. Крім того, [PERSON] не залучена до участі у справі в будь-якому статусі, що є окремою самостійною підставою для відмови в позові в частині заявлених до неї вимог. Враховуючи викладене, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Від представника\~третьої особи\~- Релігійної громади «Храм Всіх Святих Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі») адвоката Теслі А.М. (діє на підставі ордеру від 14.06.2022р. а.с. 147 148 т. 1) 09.01.2023р. надані пояснення\~по справі (а.с. 23 26 т. 2), у якому представник третьої особи також не погодився із позовними вимогами, зазначив, що доводи позивача про те, що нежитлове приміщення № 297 перебуває у комунальній власності і жодній із осіб не передавалося, в тому числі на умовах оренди, є суперечливими. Так, належним користувачем даних приміщень з 29.11.2000р. є Релігійна громада «Храм Всіх Святих Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі». Приміщення № 297, 298, 299 (колишні №№ 41, 42, 43) по [ADDRESS] знаходяться на балансі Релігійної громади «Храм Всіх Святих Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі» та у користуванні Релігійної громади на підставі Рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 10/17 від 29.11.2000р., Акта приймання-передачі та Авізо №49 від 13.12.2000р. Рішенням Дніпропетровської міської ради №38/16 від 31.03.2004р. «Про погодження місць розташування об`єктів» погоджено місця розташування об`єктів будівлі православного храму (з реконструкцією незавершених будівництвом приміщень магазину та ощадкаси) по [ADDRESS] з урахуванням безпосередньо будівлі Храму та вбудованих приміщень, що підтверджується Схемою поштової адресації до цього Рішення. При цьому, згідно відповіді КП «ДМБТІ» №3720 від 02.08.2001р., яка міститься в матеріалах інвентаризаційної справи, станом на 31.07.2001р. на приміщення № 41, 42, 43, ІІІ-І, розташовані на 1-му поверсі житлового будинку [ADDRESS] , реєстрація права власності не проводилася. Первинну інвентаризацію зазначених вбудованих приміщень проведено КП «ДМБТІ» 04.08.2004р. за заявою Релігійної громади №21 від 17.05.2004р. Зазначеною технічною інвентаризацією встановлено, що вбудовані приміщення 41, 42, 43 розташовані в будинку літ.А-10 та підлягають введенню в експлуатацію (не літ. А-9, як зазначає позивач) і зазначено в реєстраційному посвідченні від 11.09.1997р. Повторну інвентаризацію проведено за замовленням Релігійної громади 22.03.2013р. Зазначеною інвентаризацію змінено нумерацію приміщень на №№ 297, 298, 299 та підтверджено знаходження приміщень в будинку літ. А-10. Рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 46 від 27 листопада 1991 року «Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів» не містить відомостей про передачу в комунальну власність спірних об`єктів нерухомого майна. Надані позивачем рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2007 року та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.01.2008 року у справі №7/195-07, не мають відношення до спірних приміщень. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2007р., яке постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.01.2008р. залишене без змін, вирішено повернути незавершене\~будівництвоза виключенням приміщень, що вбудовані у будинок [ADDRESS] та за виключенням будівлі Храму всіх святих Дніпропетровської єпархії української православної церкви (загальна площа за внутрішніми обмірами - 304,5 кв.м), якій згідно розпорядження міського голови від 06.07.2001 р. № 632р присвоєно адресу: [ADDRESS] , по осях 6- 10, ряди Г-И. При цьому, наказ Господарського суду Дніпропетровської області до виконання не пред`являвся і строк його пред`явлення сплив, хоча Релігійна громада заявляла про добровільне повернення Дніпропетровській міській раді частини незавершеного будівництва, що не вбудована в будинок. У рішенні господарський суд обґрунтовує, що незавершене будівництво було передане на баланс Релігійної громади на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 23.11.2000р. № 10/17, яке рішенням Дніпропетровської міської ради від 02.06.2004р. № 23/17 визнано таким, що втратило чинність. Проте, сам же позивач зазначає, що рішення № 23/17 від 23.11.2000р. не існує. Тобто рішення № 23/17 від 29.11.2000р. ніким не скасоване і не втратило чинності. Навпаки, листами Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 05.04.2007р., КП «Центр містобудування, архітектури, землеустрою та кадастру» від 09.02.2012р. підтверджено, що спірні приміщення передані Релігійній громаді і продовжують бути в її користуванні. Вважав, що позивачем не доведено його право власності на приміщення, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача - представника малолітньої дитини\~-\~ [PERSON] \~ адвокат\~Базюкевич Є.В. судовому засідання проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у їх задоволенні. Відповідач - представник малолітньої дитини [PERSON] , а також представник виконавчого комітету Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час розгляду справи судом повідомлялися неодноразово належними чином, правом на надання відзиву не скористались. Представник виконавчого комітету Дніпровської міської ради був обізнаний про дати, місце і час розгляду справи, через систему «Електронний суд» (а.с. 102 т. 1). Треті особи - приватний нотаріус Дніпровського МНО Новікова Н.А., представники КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час розгляду справи судом повідомлялися неодноразово належними чином. Від приватного нотаріуса Дніпровського МНО Новікової Н.А. 20.05.2022р. надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с. 121 т. 1). Представник Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради Наумець М.В. 23.06.2022р. ознайомилася із матеріалами справи (а.с. 160\~ 161 т. 1), правом на надання пояснень представник не скористався. Представник Релігійної громади «Храм Всіх Святих Парафії Дніпропетровської Єпархії Української Православної Церкви в м. Дніпрі» - адвокат Тесля А.М. в судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялися належними чином. Від адвоката Теслі А.М. 27.02.20223р. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що адвокат перебуває на лікарняному (а.с. 98 101 т. 2). Однак представник не надала доказів перебування на лікарняному, а надала лише картку огляду лікаря. У зв`язку із тим, що представник третьої особи надала пояснення по справі, у яких висловила свою позицію, ураховуючи те, що суд відкладав попереднє заїдання за клопотанням представника третьої особи, з метою розгляду справи у розумні строки, та у зв`язку із необґрунтованістю заяви, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні. Суд, вислухававши в\~судовому засіданні\~учасників справи,оцінивши їх позиції, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, встановив такі обставини справи та відповідні ним правовідносини. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлені такі обставини справи та відповідні ним правовідносини. Як вказує\~позивач,\~територіальній громаді\~міста Дніпра\~в особі\~Дніпровської міської\~ради належить\~спірний об`єкт\~-\~приміщення [ADDRESS] ,\~на підставі\~рішення Дніпропетровської\~міської Ради\~народних депутатів\~№ 46\~від 27.11.1991р.\~«Про комунальну\~власність Дніпропетровської\~міської Ради\~народних депутатів»,\~яким затверджений Перелік об`єктів комунальної власності міста Дніпропетровська (м. Дніпра). Позивач стверджу, що нежитлове приміщення № 297, розташоване на першому поверсі житлового будинку літ. А-9 по [ADDRESS] , відноситься до вказаного Переліку і зареєстроване за місцевою радою на праві державної власності, на підставі вказаного рішення про, що ДБТІ видано реєстраційне посвідчення від 11.09.1997р. і зроблено запис в облікову книгу № 14ЮН за реєстровим № 652-51. До позову позивач надав копію рішення Дніпропетровської міської Ради народних депутатів 5-х сесії № 46\~від 27.11.1991р. «Про комунальну власність Дніпропетровської міської Ради народних депутатів», яким,

Outcome: dismissed