Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на 1/2 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона, [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ), є рідною донькою від першого шлюбу [PERSON] , який помер [INFO] . Останній проживав і був власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Від другого шлюбу у [PERSON] є син [PERSON] (далі Відповідач), який зараз проживає у будинку покійного батька. Далі позивав зазначає, що вона, [PERSON] та відповідач [PERSON] знайти порозуміння щодо розподілу спадкового майна у позасудовому порядку з відповідачем не змогли, оскільки відповідач зі своєю сім`єю проживають у будинку покійного батька, володіють і користуються всім будинком на свій розсуд, та чинять їй перешкоди в оформленні її права власності на таке спадкове майно. У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушена звернутися до суду та просити суд визнати за нею, [PERSON] , право власності\~на 1/2\~частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та яке складається з одного житлового будинку та господарських будівель і споруд, а саме: житловий будинок А-1, цокольний поверх під А.1, прибудова А1-2, сходи а, літня кухня Б, літня кухня б, ганок б1, погріб з шийкою В, душ Г, вбиральня Д, навіс Е, огорожа №1, колонка водозабірна №2, ворота з хвірткою №3, огорожа №4, огорожа №5, підпірна стіна №6, огорожа №7, вигрібна яма №8, мостіння №1. [PERSON] було\~подано до\~суду відзив\~ на\~позовну заяву,\~в якому\~він \~просив первісні\~позовні вимоги\~задовольнити частково,\~а саме,\~відмовити позивачу\~в частині\~усунення перешкод\~в користуванні\~власністю та\~стягнення з\~нього судових\~витрат та\~витрат на\~проведення судової\~експертизи та\~відзив на\~уточнену позовну\~заяву,\~в якому\~також просив\~уточнені позовні\~вимоги визнати\~частково,\~а саме,\~визнати право\~власності на\~спірний будинок\~ за[PERSON] \~на 1/3\~частину садибного житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , без виділення часток в натурі. [PERSON] подала відповідь на відзив на позовну заяву, в якому просила заперечення відповідача відхилити з мотивів, що викладені у первісній позовній заяві. [PERSON] також було\~подано до\~суду відзив\~ на\~ первісну\~позовну заяву,\~в якому\~вона \~просила такі\~позовні вимоги\~задовольнити частково,\~а саме,\~визнати право\~власності на\~спірний будинок\~за[PERSON] \~на 1/3\~частину садибного житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , без виділення часток в натурі. Також відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєва Тетяна Миколаївна, Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначення частки померлого у спільному сумісному майні, визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування зустрічного позову така особа посилалась на ту обставину що, його мати, [PERSON] , зареєструвала шлюб зі [PERSON] , якому на підставі свідоцтва про право власності належить домоволодіння [ADDRESS] . До реєстрації шлюбу із його матір`ю [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] , від якого у них народилася донька [PERSON] (відповідач за зустрічним позовом). Після реєстрації шлюбу мати позивача і [PERSON] за спільні сумісні кошти подружжя завершили будівництво спірного будинку. Таким чином, домоволодіння [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і [PERSON] . Позивач зазначає, що він проживає і зареєстрований у спірному домоволодінні. [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] був її чоловік, [PERSON] , її донька, [PERSON] , та її син, [PERSON] , які фактично прийняли спадщину, оскільки на день її відкриття проживали зі спадкодавцем і були зареєстрованими. Таким чином частка, яка підлягає спадкуванню позивачем після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] , у спірному домоволодінні становить 1/6 його частину. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його син, позивач [PERSON] , і донька [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним позивач просив суд встановити факт належності [PERSON] , померлій [INFO] на час смерті право спільної сумісної власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , визнати за ним, [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на 1/6 частину садибного (індивідуального) житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , без виділення часток в натурі, та визнати за ним, [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/3 частину садибного (індивідуального) житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , без виділення часток в натурі. [PERSON] було подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому вона просила у задоволені зустрічних позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що померлий спадкодавець [PERSON] з моменту шлюбу з [PERSON] з часу закінчення будівництва будинку в 1986 році і по теперішній час є єдиним власником зазначеного домоволодіння. Вказане домоволодіння було повністю збудовано в період часу з 1974 року по 1986 року, тобто під час перебування [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, і таке подружжя на той час вже фактично здійснило поділ такого майна внаслідок якого спірний будинок був особистою приватною власністю [PERSON] . Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач та її представник за первісним позовом надали суду заяву в якій просять завершити розгляд цивільної справи без їх участі, у задоволені зустрічного позову просять відмовити, уточнені первісні позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] за первісним позовом надав суду заяву в якій просить завершити розгляд цивільної справи без його участі, у задоволені уточненого первісного позову просить суд відмовити, зустрічні позовні вимоги підтримує та просить задовольнити з мотивів, що викладені у відзиві на уточнений первісний позов та зустрічній позовній заяві. Відповідач [PERSON] за первісним позовом надала суду заяву в якій просить завершити розгляд цивільної справи без її участі, у задоволені уточненого первісного позову просить суд відмовити, зустрічні позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, з мотивів, що викладені у відзиві на уточнений первісний позов. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Другої Дніпровської державної нотаріальної контори, у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести за його відсутності та винести рішення відповідно до чинного законодавства. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєва Тетяна Миколаївна, у судове засідання\~\~ не з`явилася,\~\~про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду\~\~не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Шавули В.С. від 31.07.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом. Ухвалою судді\~Ленінського районного\~суду м.\~Дніпропетровська Шавули\~В.С.\~від 19.02.2020\~рокупозовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на 1/2 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом, виділ в натурі частини домоволодіння, зобов`язання усунути перешкоди у здійсненні права власності, вирішено залишити без розгляду, в частині вимог про виділ в натурі частини домоволодіння та зобов`язання усунути перешкоди у здійсненні права власності. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.06.2020 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2020 року без змін. Згідно рішення Вищої ради правосуддя № 1840/0/15-20 від 16.06.2020 року про звільнення [PERSON] з посади судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у зв`язку з поданням заяви про відставку, на підставі\~розпорядженням керівника\~апарату суду\~за №\~64\~від 26.06.2020\~року,\~вищевказана цивільна\~справа \~передана на\~повторний \~автоматизований розподіл\~судової справи\~між суддями.\~ Згідно протоколу повторного \~автоматизованого розподілу\~судової справи\~між суддямивід 26.06.2020 року, вищевказана цивільна справа була передана 30.06.2020 року на розгляд судді Мовчан Д.В. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В. від 03.07.2020 року було прийнято цивільну справу за вищевказаним позовом до свого провадження. Ухвалою судді\~Ленінського районного\~суду м.\~Дніпропетровська Мовчан\~Д.В.\~від 23.11.2020\~року було\~прийнятодо спільного розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєва Тетяна Миколаївна, Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначення частки померлого у спільному сумісному майні, визнання права власності в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 01.03.2023 року вирішено залишити без задоволення клопотання позивача про виклик свідків, у зв`язку з її відмовою від даного клопотання. Ухвалою суду\~від 01.03.2023\~року вирішено\~відмовити у задоволені клопотання відповідача [PERSON] \~за первісним\~позовом про об`єднання в одне провадження у цивільній справі позовом про об`єднання в одне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на 1/2 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєва Тетяна Миколаївна, Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначення частки померлого у спільному сумісному майні, визнання права власності в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 01.03.2023 року вирішено відмовити у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] за первісним позовом про зупинення провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на 1/2 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєва Тетяна Миколаївна, Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначення частки померлого у спільному сумісному майні, визнання права власності в порядку спадкування за законом. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення виходячи із наступного. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 18.08.1973 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, внаслідок чого остання змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Судом також встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.03.1974 року. Як вбачається із матеріалів справи за час перебування у зареєстрованому шлюбі вказаним подружжям було побудовано житловий будинок у період з 1979 року по 1986 рік, що підтверджується актом Виконавчого комітету Дніпропетровської обласної ради народних депутатів приймання індивідуального житлового будинку [ADDRESS] , затвердженого рішенням виконкому Ради народних депутатів від 25.03.1991 року № 122/72. Судовим розглядом встановлено, що 04.02.1987 року шлюб, зареєстрований між [PERSON] і [PERSON] було розірвано у Красногвардійському відділі РАЦС м. Дніпропетровська, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 04.02.1987 року. Матеріалами справи також підтверджено, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.04.1989 року. Матеріалами справи також підтверджено, що право власності на домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] було зареєстровано на підставі дублікату (першого) свідоцтва про право власності від 23 серпня 2005 року, виданого виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів, в КП «ДМБТІ» 30 серпня 2005 року за № 11884962. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.09.2002 року. Також судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2012 року. Відтак, внаслідок смерті вказаних особі відкрилась спадщина. Разом із цим, як підтверджено матеріалами справи, в провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала інша цивільна справа 205/10072/19(провадження № 2/205/1603/21), що була порушена за позовом [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , до [PERSON] та [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєва Тетяна Миколаївна про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначення частки у праві спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Рішенням суду від 19.10.2021 року, що було ухвалено у межах розгляду вказаної цивільної справі, у задоволені позову [PERSON] було відмовлено у повному обсязі. Вказане судове рішення набуло чинності і у встановленому законом порядку 03.02.2023 року, про що суду подано відповідним чином посвідчену копію такого судового рішення, у тому числі, з засвідченим застереженням щодо обставини набрання ним законної сили. Матеріалами справи також підтверджено, що 27.07.2012 року [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гуніна В.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , та постановою приватного нотаріуса від 22.08.2017 року їй було відмовлено у зв`язку з тим, що у неї не було оригіналу правовстановлюючого документу на домоволодіння [ADDRESS] зареєстроване на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] . Також матеріалами справи підтверджено, що 12.01.2019 року відповідач [PERSON] звернувся до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєвої Тетяни Миколаївни, із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , та постановою приватного нотаріуса від 17.01.2019 року йому було відмовлено у зв`язку з тим, що у нього відсутній належним чином оформлений правовстановлюючий документ на домоволодіння [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , а згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на вищевказане домоволодіння зареєстровано за [PERSON] . Так само судовим розглядом встановлено, що 17.01.2019 року відповідач [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєвої Тетяни Миколаївни, із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , та постановою приватного нотаріуса від 17.01.2019 року їй було відмовлено у зв`язку з тим, що у неї відсутній належним чином оформлений правовстановлюючий документ на домоволодіння [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , а згідно з інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на вищевказане домоволодіння зареєстровано за [PERSON] . Оскільки, на думку позивачів за первісним та зустрічним позовом, такі учасники справи у позасудовому порядку не мають можливості оформити своє право на спадщину у вигляді домоволодіння [ADDRESS] , вони були вимушені звернутись до суду із вказаними позовними заявами. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. \~ \~ \~ \~Щодо позовних\~вимог про\~визнання права\~власності за [PERSON] права власності на спірне майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , суд вказує про наступне. Так, в даному випадку спірні правовідносини виникли стосовно майна - житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , титульним володільцем якого був [PERSON] , що помер [INFO] . У свою чергу, обґрунтовуючи своє право на таке майно, позивач за зустрічним позовом [PERSON] посилався на ту обставину, що таке майно належало у тому числі [PERSON] , померлій [INFO] в порядку дії інституту спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до закріпленого в\~ст. 58 Конституції України\~принципу дії законів у часі, до спірних правовідносин підлягає застосуванню законодавство, яке діяло на час їх виникнення. Згідно\~статті 5 ЦК України\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. Таким чином, з огляду на вищезазначені норми матеріального закону, у цій справі по відношенню до правовідносин, що виникли із приводу визнання за позивачем права власності на частину спірного домоволодіння в порядку поділу майна подружжя, повинні застосовуватись положення актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин та придбання такого майна, а саме\~\~КпШС України. Відповідно до\~статті 22 КпШС України, який був чинним до 01.01.2004 року, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Разом із цим, згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вказаним судовим рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі 205/10072/19 (провадження № 2/205/1603/21) від 19.10.2021 року, що набуло чинності, була встановлена обставина, згідно якої між подружжям [PERSON] і [PERSON] 19 лютого 1987 року було досягнуто згоди про поділ майна подружжя, відповідно до умов якої [PERSON] набув права особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] (раніше Дніпропетровськ). При цьому, під час розгляду вказаної справи позовні вимоги [PERSON] про визнання домоволодіння [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] і [PERSON] не знайшли свого підтвердження, оскільки твердження позивача, що [PERSON] надавала свої особисті кошти на сплату частки, належної [PERSON] , у праві спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і [PERSON] , а також набуття подружжям [PERSON] і [PERSON] права власності на спірне домоволодіння як права власності подружжя, спростовується доказами, наявними в матеріалах справи, та з яких слідує, що [PERSON] і [PERSON] досягли у позасудовому порядку угоди про поділ їх спільного майна, і спірне домоволодіння згідно акту приймання житлового будинку було побудовано до реєстрації шлюбу між [PERSON] та матір`ю позивача, під час перебування у шлюбі відбулася лише реєстрація права власності на домоволодіння. Тому, спірне домоволодіння не може бути визнано об`єктом спільного майна подружжя [PERSON] і [PERSON] . Відтак, в силу приюдиційного значення для суду вказаного рішення, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для встановлення у судовому порядку факту належності [PERSON] , померлій [INFO] на час смерті права спільної сумісної власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Як наслідок, не можуть підлягати задоволенню й позовні вимоги про визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на 1/6 частину садибного (індивідуального) житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , такі позовні вимоги носять суто похідний характер від вимоги встановлення факту належності [PERSON] , померлій [INFO] на час смерті права спільної сумісної власності на такий спірний будинок. Щодо позовних вимог про визнання за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] права власності на спірне майно, суд вказує на наступне. Статтею 1217 Цивільного кодексу України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки\~ст.1261 ЦК України. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, і спадкодавцями першої черги після смерті такої особи у рівних частках є його діти [PERSON] та [PERSON] . Доказів складання спадкодавцем [PERSON] заповіту судом не здобуто. Згідно вимог ч. 1 ст. 1267 частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Частинами першою, третьою\~статті 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України,\~від 30.05.2008\~р.,\~№ 7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством; за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Разом із цим, згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008р., № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством; за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, судовому захисту підлягає право спадкоємця виключно за умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. З наведеного вбачається, що до предмета доказування у зазначеній категорії справ, входить обставина, наявності у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В даному випадку матеріали справи містять обґрунтовану постанову про відмову приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєвої Т.М. у вчиненні нотаріальної дії від 17.01.2019 року щодо видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] після смерті [PERSON] . Доказів наявності відповідної постанови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії у вигляді видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] саме після смерті [PERSON] матеріали справи не містять. Відтак суд констатує обставину недоведеність позивачем за зустрічним позовом відсутності в нього умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку із чим суд відмовляє в задоволені зустрічного позову і в цій частині. Одночасно із цим, суду з боку позивача за первісним позовом доведена обставина відсутності в неї умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , що підтверджується обґрунтованою постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гуніної В.І. про відмову у вчинені нотаріальної дії від 22.08.2017 року. Відтак, суд доходить висновку, про відсутність у позивача за первісним позовом можливості одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , внаслідок чого їх цивільне право підлягає захисту в судовому порядку. У зв`язку із чим, суд задовольняє первісний позов у його повному обсязі, та ухвалює рішення про визнання за [PERSON] право власності\~на 1/2\~частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до приписів\~\~ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, відповідно до п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору, оскільки вона є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій від 25.01.2016 року серія [NUMBER] , такий обов`язковий платіж підлягає стягненню з відповідачів за первісним позовом, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у розмірі 1 762 грн. 00 коп. в дохід держави, тобто по 881 грн. 00 коп. з кожного відповідача окремо. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Оскільки у задоволені позовних вимог за зустрічним позовом було відмовлено, тому суд вважає, сплачений судовий збір слід покласти на позивача за таким позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved