Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що з 12.08.2009 р. вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі вона проживає одна. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 14.11.2022 р. № 489 про визнання громадян наймачами житлових приміщень, яким її, як одиноку жінку, визнано єдиним наймачем житлового приміщення, а саме двокімнатної квартири, жилою площею 27,3 кв.м. [ADDRESS] , замість попереднього наймача - її сина [PERSON] , який помер. Вона є наймачем вказаної квартири та набула право на безоплатну приватизацію житла відповідно до закону. 03.11.2022 р. з метою отримання копії ордеру вона звернулася до Державного архіву Сумської області Сумської обласної державної адміністрації, однак їй було відмовлено у видачі копії ордеру. Крім того, вона зверталася до Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» управління Сумської міської ради із заявою про приватизацію даної квартири та надала належним чином завірені копії документів, однак їй було відмовлено у приватизації, оскільки була відсутня копія ордеру на надання житлової площі у переданні їй у приватну власність вищевказаної квартири. Вважає, відмову у приватизації прийняту всупереч положенням закону, оскільки позбавляють її право на приватизацію житла, тому така відмова є протиправною. Просить суд: зобов`язати відповідача вчинити дії по передачі у власність у порядку приватизації квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на її користь, без ордеру про надання житла. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Пархоменко В.М. надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила задовольнити. У судове засідання представник відповідача Сумської міської ради не з`явилася, надали заяву про розгляд справи без її участі, позицію щодо позову виклали у відзиві на позовну заяву. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно вимог ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється шляхом передачі квартир (будинків) у власність громадян на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до п. 17, 18 Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.1.2010 року №109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та подає такі документи: оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копію договору найму жилої площі у гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках, квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивача не розповсюджується. Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом. З огляду на вказані обставини відповідно до приписів ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» позивач має право на приватизацію жилого приміщення квартири, у якій вона мешкає. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 345 ЦК України, фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності. Таким чином, враховуючи, що позивач вселена до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, проте, відсутні документи, на підставі яких вона була вселена та цей факт позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved