Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

представник позивача адвокат Петрова М.О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що сторони перебували у шлюбі з 19.02.2013. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2013 у справі № 334/1687/13-ц [PERSON] усиновила дітей позивача - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки біологічна мати дітей - [PERSON] загинула у ДТП 24.03.2012. Заочним рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2021 у справі 334/7646/20 шлюб між сторонами розірвано. Діти проживають з батьком та знаходяться на його утриманні. Відповідно до розпорядження Голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 28.01.2022 визначено місце проживання дітей разом з батьком. Позивач неодноразово звертався до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області з заявами, в яких просив прийняти міри до відповідачки, яка не виконує батьківські обов`язки з 2019 року. Відповідачка матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Несвоєчасно та не в повному обсязі віддає дитячі кошти по втраті годувальника, які отримує з 2013 року після смерті біологічної матері дітей. 05.12.2022 позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідачка вихованням дітей не займається та не цікавиться їхнім життям. Відповідачка [PERSON] відзив на позов не подала. Ухвалою від 27.12.2022 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду в загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання. Витребувано у третьої особи висновок щодо розв`язання спору, який наданий суду 18.01.2023. Ухвалою від 25.01.2023 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Петрова М.О. в судовому засіданні позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримали. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Причини неявки суду не повідомила. Заяву про розгляд справи без її участі не подала. Представник третьої особи районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Просив прийняти рішення з урахуванням інтересів дітей. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи, оскільки відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Свідок [PERSON] дала наступні показання. Сторони є її сусідами протягом останніх 4 років. Батька з дітьми бачить майже кожного дня. Діти у гарному настрої, завжди доглянуті та охайні. Мати дітей останній раз бачила понад 1 рік тому. Вона непривітна та неохайна. 19.02.2013 сторони уклали шлюб, зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 49, що підтверджується копією заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2021 у справі № 334/7646/20. Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2013 у справі № 334/1687/13-ц задоволено заяву [PERSON] про усиновлення дітей. Усиновлено [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] [PERSON] . Записано [PERSON] у Книзі реєстрації народжень Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції матір`ю усиновлених дітей та зобов`язано відділ державної реєстрації внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей. Мати дітей - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2013 у справі № 334/1687/13-ц. Згідно з розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському № 39р від 28.01.2022 «Про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] з батьком [PERSON] », визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Відповідно до Висновку органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав № 17.01./01-27/34 від 17.01.2023, з квітня 2019 року сімейні відносини сторін припинилися і подружжя почали проживати окремо. 14.04.2021 заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя шлюб між громадянами було розірвано. На момент розірвання шлюбу жінка не заперечувала, що діти будуть мешкати з батьком. Також, з цього часу мати самоусунулася від виконання своїх обов`язків, не бере участі у вихованні та догляді за дітьми, не цікавиться їх здоров`ям, фінансово не утримує. 28.01.2022 розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району № 39р визначено місце проживання дітей з батьком. [PERSON] звертався в різні інстанції з заявами щодо неналежного виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків відносно дітей. Спеціалісти відділу служби намагалися проводити профілактичну роботу з [PERSON] , але позитивних результатів це не давало. 09.01.2023 спеціалістом відділу служби проведена бесіда з дітьми та отримано пояснення з приводу позовної заяви про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Діти підтримують позов батька у повному обсязі. Оскільки комісія діє на засадах верховенства прав дитини та з урахуванням найкращих інтересів дітей, орган опіки та піклування дійшов висновку, беручи до уваги, що [PERSON] , неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей, права та інтереси яких повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту прав та інтересів дітей, вважати за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно з характеристикою від 22.09.2022, наданої ЗОШ № 29 на дітей [PERSON] , та [PERSON] , за місцем навчання діти характеризуються позитивно. Зі слів класних керівників діти проживають з батьком. Батько відчуває відповідальність за дітей. Мати у вихованні дітей участі не бере. Психологом ЗОШ № 29 [PERSON] проведена бесіда з дітьми. При спостереженні та розмові з [PERSON] у дитини виявлена образа на матір. Виявляє негативні емоції, коли йдеться розмова про матір. При розмові з [PERSON] дитина йде на контакт. Потребує материнського тепла та любові, емоційної підтримки. Відповідно до талонів-повідомлень Єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію № 37777 від 16.12.2021 та № 20781 від 21.09.2021, 16.12.2021 та 21.09.2021 позивач звертався до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, із заявами, в яких просив прийняти міри до [PERSON] , яка не виконує покладені на неї батьківській обов`язки. Листом Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області № 8611/40-2022 від 25.10.2022, позивача повідомлено, що в ході перевірки до опитування дітей було залучено психолога. Діти пояснили, що [PERSON] дійсно не займається їх навчанням, вихованням, не допомагає матеріально, а також, не своєчасно та не в повному обсязі віддає кошти по втраті годувальника, які отримує після смерті біологічної матері дітей. [PERSON] викликалася до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області , на що вона відповідала відмовою. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (стаття 51 Конституції України). Частиною першою статті 8 Закону України № 2402-III від 26 квітня 2001 року «Про охорону дитинства» (далі Закон № 2402-III) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону № 2402-III). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: (1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; (2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; (3) жорстоко поводяться з дитиною; (4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; (5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; (6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (частини перша - третя статті 164 СК України). Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Суд встановив, що відповідачка [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. Вказані обставини свідчать про ухилення відповідачки від виховання дітей внаслідок її винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов`язками. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а відповідачку [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав щодо малолітніх дітей: доньки [PERSON] та сина - [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України суд не визнає належними доказами талон-повідомлення Єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію № 22568 від 17.10.2022, відповідно до якого позивач звернувся до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області з приводу конфліктної ситуації з дальніми родичами, які отримують кошти на його дітей, оскільки він не містить інформації щодо предмета доказування. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволений повністю, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 992,40 гривні.

Outcome: approved