Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

31.01.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, які продовжують навчання, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду розірвано. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] та доньку [PERSON] , які проживають з позивачем. На даний час діти навчаються в учбових закладах, є студентами третього курсу, денної форми навчання та потребують матеріальної допомоги, яку, як зазначає позивач вона самостійно забезпечити не може. Відповідач матеріальної допомоги не надає, життям та розвитком дітей взагалі не цікавиться, у їх вихованні участі не приймав та не приймає, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку, до досягнення ними 23-х років за умови, що вони будуть продовжувати навчання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність. В судове засідання відповідач не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути в його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Виконкомом Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, який рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2013 року розірвано. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 19.04.2005 року Відділом РАЦС Фастівського МРУЮ Київської області, актовий запис № 18 та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 19.04.2005 року Відділом РАЦС Фастівського МРУЮ Київської області, актовий запис № 19. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 21.09.2018 року Фастівським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як вбачається з довідки виданої Малоснітинським старостинським округом Фастівської міської ради від 23.01.2023 року № 04.2-25/11, [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . У складі зареєстрованих членів сімї , зокрема [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . Відповідно до довідки Київського вищого професійного училища будівництва і дизайну від 27.01.2023 року № 50, [PERSON] дійсно навчається в КВПУ будівництва і дизайну ІІІ атестаційного рівня на денній формі навчання на 3 курсі з 01.09.2020 року до 29.12.2023 року, за професією «Адміністратор, агент з організації туризму, діловод». Згідно довідки ДНЗ «Київський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» від 24.01.2023 року № 58, [PERSON] , дійсно навчається в даному навчальному закладі з 01.09.2020 року по 30.06.2023 року з трьох річним терміном навчання за професією «Агент з організації туризму, адміністратор, оператор комп`ютерного набору» на денній формі навчання. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частинами першою та третьою статті 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно роз`яснень, наведених в п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Задовольняючи позов, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, відомостей про наявність тяжких захворювань або інших вад здоров`я суду не надано, а також не повідомлено будь-які інші обставини, що свідчать про неможливість надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 1073,60 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved