Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

У\~ вересні 2022 року [PERSON] \~ звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товарна біржа «Українська біржа нерухомості» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, просила суд: визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 03 вересня 1997 року між відповідачем та [PERSON] щодо квартири, посвідчений Кіровоградською філією товарної біржі «Українська біржа нерухомості», реєстраційний номер 431/97 та внесений в реєстраційну книгу Кіровоградського ООБТІ під №27098/101. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 03 вересня 1997 року між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] згідно протоколу відкритих біржових торгів №431/97, підписаного на Кіровоградській філії товарної біржі «Українська біржа нерухомості» укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Продаж квартири здійснено за 7826 гривень, які продавець одержав від покупця повністю до підписання зазначеного вище договору. Договору купівлі-продажу квартири, присвоєно реєстраційний номер 431/97, виконано реєстраційний напис та внесено в реєстраційну книгу Кіровоградського ООБТІ під №27098/101. [INFO] [PERSON] помер, про що 28 грудня 2021р. складено відповідний актовий запис №4460 Відділом державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивач зазначає, що вона [PERSON] , є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22 березня 1978 року. Зміна прізвища після одруження підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 04 серпня 1990 року. Вказано, що після смерті [PERSON] вона звернулась до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Однак, після вивчення документів нотаріус роз`яснила, що видати свідоцтво на спадщину вона не зможе, оскільки наданий договір купівлі-продажу квартири укладений без додержання вимог закону щодо його нотаріального посвідчення. 12 вересня 2022р. державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 з цього приводу винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та роз`яснено право її оскарження у судовому порядку. Таким чином, позивач не може реалізувати своє право на спадкування, а тому вимушена звернутись до суду. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Правом на подання відзиву відповідачі не скористались. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та, зі згоди позивача, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 вересня 1997 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] , було укладеного договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким позивач купив у відповідачів квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер 431/97. Договір було укладено на Товарній біржі «Українська біржа нерухомості». Зазначений договір купівлі-продажу та право власності на квартиру зареєстровані Обласним комунальним підприємством «КООБТІ». Позивач вказує на те, що після укладання договору купівлі-продажу, сторонами були виконані всі умови договору. Договір купівлі-продажу підписаний сторонами власноручно. Ніхто із сторін вимог щодо порушення їх прав не заявив. Встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивач є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Зміна її прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » відбулась у зв`язку з одруженням, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу з [PERSON] . Позивач після смерті свого батька звернулась до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Однак, постановою державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на відповідну частку вказаної вище\~ квартири, оскільки договір купівлі-продажу квартири зареєстрований на Кіровоградській філії товарної біржі «Українська Біржа нерухомості» укладений без додержання вимог закону щодо його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено у 1997 році, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Приписами ст. 224 ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно із ст. 225 ЦК УРСР право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми. Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Позивач на теперішній час не має можливості реалізувати своє право на спадкування, оскільки договір купівлі-продажу не було посвідчено нотаріально. З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої права відносно нерухомого майна, договір виконано повністю, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved