Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

позивач в особі начальника управління Манідіної Л.О. звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на його користь надмірно отриману державну допомогу одиноким матерям у розмірі 4 391,15 гривня. Позов обґрунтовує тим, що на обліку у позивача перебуває справа по призначенню допомоги на дітей одиноким матерям [PERSON] . Відповідачка перебуває на обліку в Управлінні з 2010 року. На підставі заяви відповідачки про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 09.01.2020 їй призначена і виплачувалася допомога на дітей одиноким матерям. В заяві від 09.01.2020 відповідачкою зазначено, що вона не працює, не є приватним підприємцем, трудової книжки не має. Ознайомлена з тим, що допомога призначається на шість місяців. Про всі зміни зобов`язується повідомити позивача в трьох денний строк. В доданій до заяви Декларації відповідачка вказала членів сім`ї: себе - [PERSON] , неповнолітніх доньок - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В Декларації про доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо за період з 01.07.2019 по 31.12.2019 відповідачка вказала, що отримує лише допомогу від УСЗН по Дніпровському району, інших доходів не має. Рішенням Управління від 14.01.2020 відповідачці призначена допомога сім`ям з дітьми з 01.01.2020 по 30.06.2020 в сумі 4391,15 гривень. Розпорядженням від 19.05.2020 продовжено строк виплати допомоги одиноким матеріям по карантину з 01.07.2020 по 31.07.2020 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 264 від 08.04.2020. 06.07.2020 відповідачка повторно звернулася з заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям. В доданій до заяви від 06.07.2020 Декларації відповідачка зазначила, що отримує соціальну допомогу одиноким матерям в Управлінні. Інших доходів не має. Рішенням управління від 12.08.2020 зроблено перерахунок, яким визначено, що відповідачка не має права на допомогу одиноким матерям з 01.07.2020 у зв`язку із тим, що в сім`ї є працездатний, що не здійснює догляду, який не працював 3 місяці в період за який перераховується. На підставі виявленого порушення позивачем визначено обсяг надміру виплачених коштів та встановлено строк для їх добровільного повернення, про що повідомлено відповідачку довідкою від 12.08.2020 та повідомленням від 19.08.2020 № 03-07/4526-23. Таким чином, відповідачка за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 незаконно отримала допомогу в сумі 4 391,15 гривня. Відповідачка [PERSON] відзив на позов не подала. Ухвалою від 13.12.2022 відкрите провадженні у справі, яка була призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Причини неявки суду не повідомила. Заяву про розгляд справи без її участі не надала. Враховуючи те, що відповідачка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною третьою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статі 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статей 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі - Закон № 2811-XII), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин - 06.07.2020, право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. В статті 18-3 Закону № 2811-XII зазначено, що допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової перед вищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Згідно з частинами першою та третьою статті 18-4 Закону № 2811-XII виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі:позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення отримувача допомоги волі за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини;смерті отримувача допомоги. Припинення виплати допомоги здійснюється на підставі відомостей про обставини, зазначені у частинах першій та другій цієї статті, з місяця, що настає за місяцем, в якому було виявлено зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу. Аналогічні приписи містить і пункти 33, 36 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі - Порядок № 1751). Згідно з пунктом 34 Порядку № 1751 середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Нормами Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.11.2001 № 486/202/524/455/3370, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства соціальної політики № 404/246/397 від 16.07.2021, не були передбачені підстави для не призначення допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) та припинення її виплати. Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2020 року № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин): строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомоги на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - державна соціальна допомога), яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - орган соціального захисту населення). Орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів. Якщо за результатами проведеного перерахунку не підтверджується право на отримання допомоги або її розмір буде меншим від виплаченої під час карантину допомоги, органи соціального захисту населення визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» з 01 липня 2020 року призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 року, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги; державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та допомога на дітей одиноким матерям особам, які звернулися за її призначенням у липні - серпні 2020 року, призначається і виплачується починаючи з липня 2020 року. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд встановив, що 09.01.2020 відповідачка [PERSON] звернулась до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району з Заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг (далі - Заява від 09.01.2020), в якій просила призначити їй допомогу на дітей одиноким матерям. В заяві відповідачем зазначено, що вона не працевлаштована, трудової книжки не має. Ознайомлена з тим, що допомога призначається на шість місяців. Про всі зміни зобов`язується повідомити позивача. Вказані обставини підтверджуються відповідною Заявою. До Заяви від 09.01.2020 відповідачкою додана Декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (далі - Декларація від 09.01.2020), в якій відповідачка зазначила про членів її сім`ї, отримання нею в Управлінні допомоги за період з 01.07.2019 по 31.12.2019 та відомості про житлові приміщення, що перебуваються у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей), а саме: квартиру [ADDRESS] . Відповідно до довідок Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 89 Запорізької міської ради Запорізької області № 121, 213 від 20.12.2019, [PERSON] та [PERSON] є ученицями 3-Б класу Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 89 Запорізької міської ради Запорізької області. Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання № 04-2814-443, 04-2814-444, 04-2814-441, 04-2814-442 від 09.01.2020, № 04-28/4-6091, № 04-28/4-6092, № 04-28/4-6093, № 04-28/4-6094 від 03.07.2020, відповідачка та її неповнолітні діти проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення по Дніпровському району № 302 від 09.01.2020, [PERSON] отримала допомогу на трьох дітей одиноким матеріям в період з 01.07.2019 по 31.12.2019 в сумі 27 666,70 гривень. На підставі рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 14.01.2020, відповідачці була призначена та виплачувалася допомога на дітей одиноким матерям в період з 01.01.2020 до 30.06.2020 в розмірі 4 391,15 гривень. Згідно з розпорядженням на продовження строку виплати допомоги одиноким матерям (у урахуванням доходів) № 3936 від 19.06.2020 відповідачці продовжено строк виплати допомоги на дітей одиноким матерям у зв`язку із встановленням карантину на період з 01.07.2020 по 31.07.2020 в сумі 4 391,15 гривень. 06.07.2020 відповідачка подала позивачу Заяву, в якій просила призначити їй допомогу на дітей одиноким матерям. До Заяви від 06.07.2020 відповідачкою додана Декларація від 06.07.2020, в якій зазначила про членів сім`ї та наявність у неї доходу від Управління. Інших доходів не має. Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення по Дніпровському району № 2980 від 07.07.2020, відповідачка отримала допомогу на трьох дітей одиноким матеріям в період з 01.01.2020 по 31.06.2020 в сумі 26 346,90 гривень. Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення по Дніпровському району № 2981 від 07.07.2020, відповідачка отримала допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях в період з 01.01.2020 по 31.06.2020 в сумі 10 200 гривень. Рішенням позивача від 12.08.2020 відповідачці припинена виплата допомоги одиноким матерям у зв`язку із тим, що в сім`ї є працездатний, що не здійснює догляду, який не працював 3 місяці, що передують зверненню. Відповідно до довідки від 12.08.2020, відповідачці здійснено переплату допомоги на дітей одиноким матеріям в сумі 4 391,15 гривня. Повідомленням про припинення та повернення державної соціальної допомоги від 19.08.2020 № 03-07/4526-23 позивач повідомив відповідачку про розмір заборгованості та надав їй строк для її сплати до 20.09.2020. Доказів отримання відповідачкою вказаного листа суду не надано. Обґрунтовуючи позов, представник позивача посилається на те, що відповідно до пункту 34 Порядку № 1751 середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 № 632. Також, відповідно до пункту 35-2 Порядку № 1751, в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 632 від 22.07.2020, який застосовується з 1 липня 2020 року, державна соціальна допомога не призначається, якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених в абзацах десятому - чотирнадцятому цього пункту). Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Суд дійшов висновку про те, що пункт 35-2 Порядку № 1751, в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 632 від 22.07.2020, погіршує становище відповідачки, оскільки позбавляє її права на допомогу, а тому відповідно до статті 58 Конституції України не застосовує його до спірних правовідносин. Стаття 1212 ЦК України зобов`язує особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно. Відповідно до пункту першого частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. В статті 1215 ЦК України встановлено як загальне правило (поверненню не підлягає допомога, яка виплачена юридичною особою добровільно), так і виключення з нього - відсутність розрахункової помилки зі сторони платника та недобросовісність з боку набувача. Наявність хоча б однієї з таких підстав виключає можливість застосування загального правила. Суд встановив, що допомога відповідачці на липень 2020 року була призначена відповідно до законодавства, яке було чинним на період призначення, а отже призначення такої допомоги було правомірним. При цьому, була відсутня розрахункова помилка зі сторони позивача та недобросовісність з боку відповідачки. Таким чином, відповідачка отримала допомогу за наявності правових підстав. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов є необґрунтованим, а тому у його задоволенні необхідно відмовити. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed