Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

У січні 2023 року Орган опіки та піклування Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ УПРАВЛІННЯ ОСВІТИ, СІМ`Ї, МОЛОДІ ТА СПОРТУ СНОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ КОРЮКІВСЬКОГО РАЙОНУ ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач, яка є матір"ю дитини [PERSON] , [INFO] не бере участі у її вихованні та утриманні, не цікавиться здоров`ям та можливістю повернення дитини. Вже тривалий час ухиляється від своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. У підготовчому судовому засіданні представник органу опіки відсутній, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності. У підготовчому судовому засіданні представник третьої особи відсутній, до суду надав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. У підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 5), копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00032056470 від 10.08.2021 року (а.с.3,4). Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 13.10.2021 року у справі №749/635/21 відібрано без позбавлення батьківських прав у [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Названим рішенням також стягнуто з [PERSON] на користь тієї фізичної або юридичної особи, куди буде влаштована дитина, аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову - 12 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно акту від 14.10.2022 року №02-14/1272, довідки 02-14/1270 від 14.10.2022 року та довідки 02-14/1271 від 14.10.2022 року КНП «Прилуцький обласний будинок дитини „НАДІЯ"» ЧОР встановлено, що [PERSON] , [INFO] виховується в названому дитячому будинку на підставі рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 13.10.2021 року. За час перебування дитини у закладі, мати [PERSON] дитину не відвідувала, не телефонувала, не вирішує питання повернення дитини на виховання в сім`ю (а.с.12,14). Згідно акту Сновської міської ради від 06.06.2022 року №73/15-08 житловий будинок в [ADDRESS] в якому зареєстрована та проживає відповідач, непридатний для проживання з малолітніми дітьми (а.с.13,15). З висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] вбачається, що орган опіки та піклування прийшов до висновку, що з метою соціального захисту законних прав дитини, забезпечення їй необхідних умов проживання та виховання відповідача доцільно позбавити батьківських прав, відносно її малолітньої дитини, оскільки це відповідає інтересам дитини (а.с.2). Згідно характеристики № 11/15-08 від 17.01.2023 року [PERSON] ніде не працює, немає ніякого доходу, веде аморальний спосіб життя, ухиляється від батьківських обов`язків по утриманню дитини. Схильна до вживання спиртних напоїв, неналежно піклується про сином ( а.с.18). Незважаючі на відібрання дитини рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 13.10.2021 року, відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків, які полягають в тому, що вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори в їх сукупності судом розцінюються як ухилення відповідачем від виховання дитини. Відповідно до чинного сімейного законодавства мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування та в інших випадках. Мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. З наведених мотивів та враховуючи думку відповідача, яка у своїй заяві не заперечує про позбавлення її батьківських прав, враховуючи інтереси дитини та з метою соціального захисту законних прав малолітньої дитини суд приходить до висновку, що в інтересах дитини є доцільність застосування такого крайнього заходу до відповідача, як позбавлення її батьківських прав. Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Відповідно до ст. 17 "Про охорону дитинства" дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає право на успадкування їх майна, а тому суд накладає заборону на відчуження майна та житла дитини. Враховуючи те що відповідачу будинок на праві власності не належить, тому суд не має можливості накласти заборону на відчуження майна та житла дітей. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки при зверненні до суду орган опіки не сплачував судовий збір, враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved