Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 22\~309,94 грн. та судові витрати. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 25 березня 2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «1Безпене агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №1641341, за умовами якого у тимчасове користування банк надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів, а відповідач зобов"язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно). 14.06.2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «1Безпене агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, за умовами якого позивач набув статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТзОВ «Фінансова компанія «1Безпене агентство необхідних кредитів», включно і до відповідача. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 22\~309,94 грн, з яких: -8\~000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; -14\~309,94 грн сума заборгованості за відсотками. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача вищезгадану суму заборгованості та сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 10.02.2023 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Матеріалами справи встановлено, що 25 березня 2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «1Безпене агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №1641341, за умовами якого у тимчасове користування банк надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів, а відповідач зобов"язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно). 14.06.2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «1Безпене агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, за умовами якого позивач набув статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТзОВ «Фінансова компанія «1Безпене агентство необхідних кредитів», включно і до відповідача. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 22\~309,94 грн, з яких: -8\~000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; -14\~309,94 грн сума заборгованості за відсотками. Статтею 55 Основного Закону України проголошено право і свободу людини і громадянина на захист у суді. У відповідності до положень ст. 61 Конституції, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 Цивільного кодексу України. Згідно ст.ст.\~1077,\~1078 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, не спростовані відповідачем і ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Оскільки, відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, відсотки за користування ним за порушення відповідачем терміну повернення кредиту, підлягають примусовому стягненню. Разом з тим, відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2 481,00 грн. Щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів та їх місцезнаходженням, забезпечення доказів в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то така вимога задоволенню не підлягає, оскільки такі витрати не здійснювалися. Враховуючи наведене та

Outcome: approved