Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб між сторонами зареєстрований 26.11.1999 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Вінницької міської ради Вінницької області, актовий запис №2794. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Позивач зазначила про те, що спочатку сімейне життя складалося добре, однак з листопада 2021 року у подружжя з`явились часті та тривалі сварки і непорозуміння, в результаті чого подружжя перестало проживати однією сім`єю, розуміти один одного, шлюбні відносини припинились. Близько одного року подружжя не підтримує сімейні відносини. При цьому подружжя намагалось відновити неодноразово стосунки та вирішити проблеми, але ніяких результатів це не дало. Шлюб є чисто декларативним та без наявності фактичних сімейних відносин, а тому подальше сумісне життя, примирення, збереження сім`ї та шлюбу є неможливим та є таким, що суперечить інтересам подружжя. Тобто, шлюб носить виключно формальний характер, оскільки, особисті відносини тривалий час мають негативний характер, а також відсутні нормальне спілкування та повага один до одного. Крім того позивач зазначила, що примирення не виправить стан шлюбних відносин, так як спроби до примирення не принесли жодних результатів. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2022 року відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження в справі за місцем проживання, відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами зареєстрований 26.11.1999 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Вінницької міської ради Вінницької області, актовий запис №2794. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Спочатку сімейне життя складалося добре, однак з листопада 2021 року у подружжя з`явились часті та тривалі сварки і непорозуміння, в результаті чого подружжя перестало проживати однією сім`єю, розуміти один одного, шлюбні відносини припинились. Близько одного року подружжя не підтримує сімейні відносини. При цьому подружжя намагалось відновити неодноразово стосунки та вирішити проблеми, але ніяких результатів це не дало. Шлюб є чисто декларативним та без наявності фактичних сімейних відносин, а тому подальше сумісне життя, примирення, збереження сім`ї та шлюбу є неможливим та є таким, що суперечить інтересам подружжя. Тобто, шлюб носить формальний характер, тому що особисті відносини тривалий час мають негативний характер, а також відсутні нормальне спілкування та повага один до одного. Також позивач зазначила, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб між сторонами триває формально, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї не можливе. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Судові витрати в справі складаються із сплаченого судового збору 992,40 грн., на стягненні яких з відповідача позивач не наполягала. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved