Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

18\~лютого 2022\~року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк Андрій Миколайович про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] . До смерті батько проживав з позивачем у належній їй квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого входить земельна ділянка, площею 0,060 га, що розташована на території Гвоздійвської сільської ради. Позивач є єдиним спадкоємцем померлого, інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. Оскільки, згідно з приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, позивач не зверталась до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини, так як вважала себе такою, що її прийняла. Крім того, до закінчення строку на прийняття спадщини, а саме 20 лютого2021 року позивач захворіла на полісегментарною вірусною пневмонією з діагнозом коронавірусна хвороба, та перебувала на позагоспітальному лікуванні до 30 липня 2021 року, що унеможливило звернення із заявою про відкриття спадщини у встановлений законом строк. Водночас по зменшенню симптомів хвороби, 01 червня 2021 року позивач направила нотаріусу Хижняк А.М. заяву про прийняття спадщини з метою оформлення документів на її прийняття. У відповідь на заяву позивача приватний нотаріус повідомив, що нею пропущено строк на прийняття спадщини та відмовив у прийнятті такої заяви. Отримавши відповідні рекомендації, позивач звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем. Проте суд відмовий їй у встановленні вказаного факту (справа № 752/14382/21). На підставі вище наведеного позивач просила суд: визначити їй додатковий строк для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її батька, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] терміном в один місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 квітня 2022 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження за вказаним позовом. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 липня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Феодосіївської сільської\~ради Обухівського\~району Київської\~областів судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, просив суд вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства. Третя особа приватний нотаріус\~Приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Хижняк Андрій\~Миколайовичв судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст.\~268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 вересня 2020 року Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 71247543, виданої 24 січня 2023 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шаповаленко А.І. спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не заводилась. Позивач [PERSON] є рідною дочкою померлого [PERSON] , що підтверджується: копією свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] , виданим 10 липня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. Відповідно до копії Консультаційного висновку ЛКК № 796 від 30 липня 2021 року, виданого Клінікою імені ГальченкоВ.В., [PERSON] , [INFO] , знаходилась на лікуванні з 20 лютого 2021 року по 30 липня 2021 року з діагнозом коронавірусна хвороба, позагоспітальна полісегментна вірусна пневмонія. У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що у встановлений шестимісячний строк після смерті батька вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що 20 лютого 2021 року у неї було діагностовано захворювання на Covid-19, у зв`язку з чим позивач знаходилася на амбулаторному лікуванні з 20 лютого 2021 року по 30 липня 2021 року. Крім того, у червні 2021 року позивач звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання з померлим, проте рішенням вказаного суду від 09 вересня 2021 року їй було відмовлено у задоволенні заяви про встановлення такого факту. Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів позивач дійсно: з 20 лютого 2021 року по 30 липня 2021 року знаходилася на лікуванні, що підтверджується копією Консультаційного висновку ЛКК № 796 від 30 липня 2021 року, виданого Клінікою імені ГальченкоВ.В. Згідно даних Єдиного реєстру судових рішень, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09 вересня 2021 року заяву [PERSON] , заінтересована особа - Київська міська рада, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини залишено без задоволення. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). За приписами ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява від 10 лютого 2010 року № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v.), серія A,303-A, п. 29). Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] обґрунтовує пропуск строку із заявою про прийняття спадщини тим, що 20 лютого 2021 року у неї було діагностовано захворювання на Covid-19, у зв`язку з чим позивач знаходилася на амбулаторному лікуванні з 20 лютого 2021 року по 30 липня 2021 року. Крім того, у червні 2021 року позивач звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання з померлим, проте рішенням вказаного суду від 09 вересня 2021 року їй було відмовлено у задоволенні заяви про встановлення такого факту. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для своєчасного подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними та значущими перешкодами для вчинення цих дій. Оскільки, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, а також враховуючи той факт, що у відповідача відсутні заперечення з приводу заявлених позивачем позовних вимог тому суд дійшов висновку, про можливість надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved