Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь кошти в розмірі 39999, 64 коп., інфляційні втрати в розмірі 8522,24 грн., 3% річних в розмірі 1003, 00 грн. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 02.08.2020 близько 18:40 на автодорозі Киїі-Одеса з вини відповідача [PERSON] , який керував автомобілем «DaewooLanos», д.н.з. [NUMBER] сталася ДТП. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.09.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У порушення вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правову відповідальність [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. В результаті даної ДТП був пошкоджений автомобіль «Шевроле Лачеті», д.н.з. [NUMBER] , належний [PERSON] , цивільна відповідальність якого була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ. 17.12.2020 позивачем було перераховано [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 63070,64грн. Крім того МТСБУ понесло витрати на залучення аварійного комісара у розмірі 1750грн. Відповідач звернувся до МТСБУ з заявою про погашення заборгованості частинами та частково сплатив суму боргу у розмірі 24821грн. На сьогоднішній день залишок боргу перед МТСБУ становить 39999,64грн. Інфляційні втрати за період з 01.03.2022 по 31.12.2022 склали 8522,24грн., 3% річних склали 1003грн. Відповідач відзиву на позов не надав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.02.2023 року було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено розгляд справи. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Крім того, Відповідач був вчасно повідомлений про місце розгляду справи шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті, однак відзиву на позовну заяву не подав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не висловив. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини справи. 02 серпня 2020 року, близько 18 години 40 хвилин на автодорозі М05 Київ-Одеса 30км + 196 м з вини відповідача [PERSON] , який керував автомобілем «Деу Ланос», р.н.з. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Васильківського міськрайонного суду від 24.09.2020 року у справі про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно вказаної постанови 02.08.2020 року близько 18 год. 40 хв. громадянин [PERSON] керував автомобілем марки Daewoo Lanos номерний знак [NUMBER] на а/д М05 Київ-Одеса 30 км + 196 м, не врахував дорожню обстановку, був неуважним, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом Chevrolet Lacetti NF 19В номерний знак [NUMBER] , який в свою чергу здійснив зіткнення з транспортним засобом Land Rover д.н.з. [NUMBER] , який зіткнуся з автомобілем Honda Accord номерний знак [NUMBER] . В результаті ДТП вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Діями [PERSON] було завдано [PERSON] майнову шкоду у розмірі 66607,42 грн., що підтверджується звітом №2761 про оцінку автомобіля Chevrolet Lacetti. Крім того, [PERSON] були понесені витрати на організацію перевезення автомобіля (евакуатора), що підтверджується актом виконаних робіт від 02.08.2020 року в розмірі 1650.00 грн. Наказом МТСБУ вирішено відшкодувати [PERSON] шкоду заподіяну в результаті ДТП. Згідно платіжного доручення №2542804 від 06.10.2020 року МТСБУ перерахувало на рахунок ФОП [PERSON] 1750.00 грн. кошти за послуги експерта. Згідно платіжного доручення №2545837 від 17.12.2020 року МТСБУ перерахувало 63070,64 грн. [PERSON] виплату по справі №69740. Відповідно до виписки з карткового рахунку відповідачем за період з лютого 2021 року по лютий 2022 року частково сплачено суму боргу в розмірі 24821,00 грн. Тобто, станом на день звернення до суду залишок боргу перед МТСБУ становить 39999,64 грн. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому вказаним Законом передбачені випадки виплати відшкодування шкоди потерпілим у разі використання транспортного засобу власником, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно зі статтею 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Сплата МТСБУ потерпілій особі страхового відшкодування, а також вартість послуг аварійного комісара встановлені судом та підтверджені матеріалами справи. Згідно із статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини 2 статті 625 боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовідносини, які склались між сторонами з приводу відшкодування страхового зобов`язання, за своєю правовою природою є грошовим зобов`язанням, на яке поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, у разі прострочення позивач має право вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми страхового відшкодування. Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору. Згідно зі статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти. Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту завдання майнової шкоди іншій особі. Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень частини другої статті 625 ЦК України. Перевіряючи розрахунки позивача про нарахування трьох проценти річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання суд вважає їх правильними і такими, що проведені з дотриманням норм чинного законодавства. Поряд із цим, суд бере до уваги відсутність будь-яких заперечень відповідача з цього приводу. За вказаних обставин суд, дослідивши наявні докази, повно встановивши обставини, що мають істотне значення для розгляду справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи вищевказані обставини справи, з огляду на їх узгодженість з нормами законодавства, позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то судові витрати необхідно стягнути на користь позивача з відповідача в сумі 2481,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved