Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

27 грудня 2022 року позивачка звернулася до суду з відповідним позовом до відповідача, який підписаний її представником - адвокатом Єльніковою Н.О., у якому зазначила, що рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2014 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина. 20 квітня 2022 року було видано виконавчий лист, який з 03 червня 2022 року перебуває на виконанні у Добровеличківському районному відділі державної виконавчої служби Південно - східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро). Оскільки відповідач не виконує рішення суду, та не сплачує аліменти на утримання сина, з його вини утворилась заборгованість в сумі 18709 грн. 30 коп., а тому наявні підстави для стягнення неустойки (пені). Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, за період з 01 червня 2022 року по 31 жовтня 2022 року включно, в сумі 16874 грн. 33 коп. Позивачка та її представник - адвокат Єльнікова Н. О. в судове засідання не з`явились, до суду направили заяву про розгляд справи за їх відсутності позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на їх задоволенні наполягали, не заперечували проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. З матеріалів справи убачається, що сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Миколаївською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області 18 травня 2005 року ( а.с.9). Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2014 року у справі №387/157/14-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно до повноліття дитини, але не менше встановленого законом мінімуму, починаючи з 04 лютого 2014 року ( а.с.10-11). На виконання вказаного рішення Добровеличківським районним судом Кіровоградської області 12 березня 2014 року було видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні у Добровеличківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (виконавче провадження № 54097939). 26 жовтня 2018 року вказане виконавче провадження було закінчено у зв`язку зі стягненням і перерахуванням аліментів у повному обсязі до повноліття дитини, що підтверджується копією постанови про закінчення виконавчого провадження начальника відділу Добровеличківського районного ВДВС (а.с.32-33). 20 квітня 2022 року позивачка отримала дублікат виконавчого листа у справі №387/157/14-ц про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх спільного неповнолітнього сина, який 03 червня 2022 року подала для примусового виконання (а.с.12,36). За вказаним дублікатом виконавчого листа старшим державним виконавцем Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) постановою від 03 червня 2022 року відкрито виконавче провадження №69157049 про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] (а.с.13). Разом з тим, матеріали виконавчого провадження не містять доказів повідомлення відповідача про відкриття виконавчого провадження. За розрахунком старшого державного виконавця Костенко В. заборгованість відповідача при примусовому виконанні виконавчого листа № 387/157/14-ц виданого 20.04.2022 року за період з 01 червня 2022 року по 31 жовтня 2022 року складає 18709 грн. 30 коп. ( а.с.14). У позові позивачка зазначила, що оскільки відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, за період з червня по жовтень 2022 року, він має сплатити пеню в розмірі 16874 грн. 33 коп., розрахунок якої зазначено у позовній заяві. З матеріалів виконавчого провадження № 69157049 убачається, що за повідомленням Новоукраїнського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25 січня 2023 року № 172, відповідача було призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період з 31 березня 2022 року в військову частину [NUMBER] ( а.с.40). Та постановою старшого державного виконавця від 26 січня 2023 року звернуто стягнення на його заробітну плату (а.с.41). Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). У постанові Верховного суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року по справі №661/905/19, провадження №61-16670 сво 19, викладено висновки відповідно до яких, згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Матеріали вказаної справи свідчать про те, що станом на 26 жовтня 2018 року відповідач сплатив і перерахував аліменти на утримання сина за виконавчим листом №387/157/14-ц у повному обсязі до повноліття дитини. Саме з цих підстав виконавче провадження №54097939 з примусового виконання виконавчого листа було закінчено. У зв`язку з цим, відповідач мав обґрунтовані сподівання щодо виконання ним обов`язку зі сплати аліментів на користь позивачки на утримання їх спільного сина у повному обсязі. Позивачкою не було надано доказів які б свідчили про доведення до відома відповідача, що за спливом чотирьох років після закінчення виконавчого провадження, у нього знову виникло зобов`язання зі сплати аліментів. Матеріали виконавчого провадження №69157049, розпочатого 03 червня 20222 року, також не містять доказів вручення відповідачу постанови про відкриття виконавчого провадження. За такого суд доходить висновку, що заборгованість зі сплати аліментів утворилась з незалежних від нього причин, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача неустойки. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач з березня 2022 року перебуває на військовій службі, позивачка отримавши дублікат виконавчого листа 03 червня 2022 року подала його для примусового виконання, однак лише 26 січня 2023 року постановою державного виконавця було звернено стягнення на заробітну плату відповідача, що свідчить про відсутність винних дій платника аліментів у виникненні заборгованості та підстав для нарахування і стягнення неустойки (пені).

Outcome: dismissed