Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач звернувся до суду із заявою в якій просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з ним як батьком за адресою: [ADDRESS] обґрунтування поданої заяви покликаєтьсь на те, що відповідач по справі [PERSON] доводиться йому колишньою дружиною, з якою він перебував у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2013 та який на даний момент часу розірвано рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області. За час подружнього проживання у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з ним та знаходиться на повному його утриманні. Коли дитина була зовсім маленька, відповідачка виїхала на заробітки до Італії де завела нові стосунки з чоловіком арабської національності та народила йому двох дітей. Всі обов`язки по утриманню дитини, її догляд та виховання лягли на нього. Однак нещодавно відповідач приїхала в Україну та почала вимагати дозвіл на вивезення доньки з України для проживання разом з нею у новій сім`ї. Однак він категорично заперечує, оскільки донька не пам`ятає матері, так як така не займалась її вихованням, була відсутня, а її раптова поява негативно відобразилась на психоемоційному стані дитини. Окрім цього, він не бажає щоб його донька зростала у сім`ї з мусульманським віросповіданням. Він проживає у індивідуальному житловому будинку, дитина забезпечена всім необхідним, харчуванням, одягом, іграшками, навчальною та художньою літературою, добре навчається у школі. Він є приватним підприємцем, займається торгівельною діяльністю та має стабільний дохід на відміну від колишньої дружини, яка ніде не працює та не має стабільного доходу. Відповідач [PERSON] скористалась правом на подання відзиву, згідно якого просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування заявлених заперечень, зазначила, що вона дійсно виїхала на заробітки у Італію, оскільки у них були скрутні матеріальні та побутові умови, і саме вона поїхала на роботу, а не її чоловік. Окрім цього, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину на проживання з тим з батьків хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвитку дитини, що також суперечить наявним обставинам: а саме відповідь з Стрийського районного управління у якій сказано, що на [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення згідно ст. 184 КУпАП, а також накладено обтяження на спільну земельну ділянку. Щодо виховання дитини з мусульманським віросповіданням, то це також суперечливе твердження, оскільки на даний час вона розлучена та є рішення про заборону даному мусульманину [PERSON] наближатись до неї та їхніх спільних дітей. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 05 липня 2022 року головуючим суддею в справі визначено суддю Янів Н.М. /а.с.21/ Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.07.2022 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини,, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 09.09.2022. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права /а.с. 23/. 09.09.2022 у справі оголошено перерву до 04.10.2022 /а.с. 29/ 04.10.2022 ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду на 01.11.2022/а.с.37/ 01.11.2022 у справі оголошено перерву до 23.11.2022 /а.с. 44/ 23.11.2022 у справі оголошено перерву до 22.12.2022 /а.с. / 22.12.2022 згідно довідки справа призначена повнотрно до судового розгляду на 26.01.2023 у зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області /а.с. 26.01.2023 ухвалою суду розгляд справи відкладено на 07.02.2023/а.с. 07.02.2023 у справі оголошено перерву до 28.02.2023 /а.с. Розгляд справи по суті відбувся 28.02.2023 за участю позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] , представника третьої особи [PERSON] .. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд такі задоволити. Додатково пояснив, що від шлюбу з відповідачкою у них є малолітня донька [PERSON] , [INFO] . Коли дитині виповнилось 1р. 5м. відповідач зібралась та поїхала на заробітки, і з того часу практично не підтримує з ними зв`язок. Наскільки йому відомо така народила в Італії двох дітей від чоловіка арабської національності. Дитина перебуває на повному його утриманні, відвідує школу, в утриманні дитині йому допомагає його сестра, а відповідачка взагалі не допомагає. Представник відповідача адвокат Дмитрович Н.В. просила суд позов задоволити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляджу, про причину неявки суд не повідомила. У попередньому судовому засіданні позовні вимоги заперечила та вказала, що у 2016 виїхала на заробітки до Італії. Згодом позивач приїхав також на заробітки в Італію та пробув там 3 роки, а за дитиною доглядала його мати, якій вони висилали кошти. За старшою донькою доглядала сусідка. На даний час вона проживає у Італії з трьома дітьми: дівчинка 16 років, хлопчик Адам 4 роки і дівчинка Фатіма 3р. Вона не одружена та виховує їх сама. Діти відвідують садок, а вона заробляє 1000 євро та 750 євро отримує допомоги. В неї є велике житло площею 108 кв.м. На даний час їй чиняться перешкоди у тому щоб бачитись з донькою [PERSON] . Вона заперечує проти того щоб дитина проживала з батьком, оскільки вважає, що він не зможе дати їй належне виховання. Вона має намір забрати дитину на проживання у Італію, однак думка дитини з даного приводу їй не відома. Уповноважений представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Також вказала, що на даний момент часу у службі на розгляді є заява відповідачки про встановлення днів і годин зустрічі з дитиною, однак відповідач на засідання комісії не з`являється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.05.2022 задоволено позов [PERSON] , розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 21.09.2013 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 330. Від спільного шлюбу позивач та відповідачка мають доньку [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно акту №085 від 06.06.2022 затвердженого директором КП «УК`Комфортний Стрий» вбачається, що [PERSON] , [INFO]. донька [PERSON] проживає без реєстрації у [ADDRESS] згідно свідчень свідків [PERSON] , [PERSON] .. Даний факт також стверджується довідкою КП «УК`Комфортний Стрий» №456 від 06.06.2022 № 456. У відповідності до довідки №559 про реєстрацію місця проживання виданої виконавчим комітетом Стрийської міської ради [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 26.07.2002. У відповідності до характеристики [PERSON] , [INFO] , така навчається у Стрийській ЗШ І-ІІІ ст. № 6. Дівчинку виховує батько [PERSON] .. Він відповідально ставиться до виховання та навчання дитини і в школі і вдома. Допомогу у вихованні надає його рідна сестра [PERSON] .. [PERSON] постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, відвідує батьківські збори та шкільні заходи. Згідно довідки лікара -психіатра КНП «Стрийська центральна міська лікарня» від 04.05.2022, [PERSON] на Д обліку в лікаря - психіатра не знаходиться, також згідно довідки лікаря - нарколога від 05.05.2022 [PERSON] на обліку у наркологічному кабінеті Стрийської ЦМЛ не знаходиться, за допомогою не звертався. Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, [PERSON] є фізичною особою підприємцем та займається роздрібною торгівлею з лотків і на ринках іншими товарами. Згідно висновку служби у справах дітей, про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який затверджений рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 26.05.2022 № 186, служба у справах дітей врахувавши те, що залишення дитини проживати із батьком не розлучає дитину із матір`ю, не позбавляє її права проявляти турботу та любов до доньки, незалежно від того з ким із батьків вона проживає, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] .. У відповідності до висновку психолога КНП ЛОР «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» Клініка психічного здоров`я дітей, підлітків та молоді від 07.12.2022 [PERSON] , [INFO] під час обстеження замкнута, мовчазна, малослівна. Розповіла, що живе з батьком та хресною. Мати живе в Італії. Всі роки поки матір була в Італії вона з нею не контактувала. Зі слів дівчинки мати хоче забрати її жити до себе. Але дівчинка їй відмовила, хоче жити з батьком. В методиці [PERSON] дівчинка 19 виборів зробила на користь батька, 9 виборів на користь хресної та жодного вибору на користь матері. Отже за результатами тесту можна зробити висновок про виражену емоційну прив`язаність дівчинки по відношенню до батька, позитивне ставлення та прив`язаність до хресної та повну відсутність прив`язаності до матері. Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.12.2022 провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Згідно копії акту умов проживання головними спеціалістами служби у справах дітей Стрийського міськвиконкому [PERSON] та [PERSON] проведено обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] . Житловий будинок складається з 4 кімнат, на першому поверсі - кухня, санвузол, кімната, на другому - 3 кімнати, санвузол гардероб. У житловому будинку умови для проживання задовільні. Одна кімната на другому поверсі виділена для проживання [PERSON] та її малолітньої доньки [PERSON] . У будинку проживають [PERSON] - власник будинку, тітка [PERSON] , [PERSON] - син, [PERSON] проживає без реєстрації з 31.10.2022. Власниця будинку [PERSON] не заперечила, щодо проживання [PERSON] та малолітньої [PERSON] по даній адресі, однак наголосила, що погоджується на тимчасове їхнє проживання. До матеріалів справи долучено витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно згідно якого на земельну ділянку №4611200000:08:003:0082 цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що належить на праві власності [PERSON] накладено обтяження - арешт у межах виконавчого провадження 54652042. Також, долучено роздруківку по виконавчих провадженнях в АСВП відносно [PERSON] , згідно якої всі виконавчі провадження у тому числі № 54652042 закрито. Згідно копії дозволу на перебування для іноземців перекладеного з італійської на українську мову вбачається, що [PERSON] має дозвіл на перебування в Італії у зв`язку з працевлаштуванням. Термін дії дозволу на 30.05.2023. Згідно копії припису перекладеного з італійської на українську мову та завіреного приватним нотаріусом , виданого відділом боротьби зі злочинністю Державного управляння поліції «Джульяно Вілларіка» квестура м. Неаполь. [PERSON] повідомлено про провадження відкрите проти колишнього партнера [PERSON] , який проінформований про те, що йому категорично заборонено наближатись до місць які часто відвідує потерпіла та її родичі, які проживають разом з нею. У судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON] , який показав, що він є сусідом [PERSON] . Відповідачка [PERSON] йому не відома, оскільки сім`я спочатку проживала у батьків [PERSON] у [ADDRESS]. За деякий час сторони виїхали на заробітки у [PERSON] , а дитину залишили у селі з батьками [PERSON] . Згодом позивач повернувся, а відповідач залишилась в Італії і не поверталась. Увесь час вихованням дитини займався батько, дитина відвідує школу. Шкідливих звичок за [PERSON] він не спостерігав. У будинку проживає тільки [PERSON] з дитиною, а у вихованні йому допомагає його сестра. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Згідно з ч.ч. 2, 8 та 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно із ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Конвенція ООН про права дитини 1989, яка ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), в статті 3 закріплює наступне - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст. 18 та ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч.1,2 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не можна бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання , за мовними або іншими ознаками. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, які є належними для загального розвитку дитини , відповідно до законів України. Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Законодавство України не містить жодних норм, які б наділили будь-якого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. За змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із ними буде проживати малолітня дитина, однак спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування та судом. Системний аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок, що суд визначає з ким із батьками буде проживати малолітня дитина. У контексті ч.1 ст. 161 СК України убачається, що під час вирішення спору про місце проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особистісна прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші особливості, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Керівні принципи Комітету міністрів Ради Європи щодо правосуддя, дружнього до дітей прийняті Комітетом міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 (пояснювальна записка). Пункт 36 у всіх справах, пов`язаних з дітьми, першочергова увага повинна надаватися найкращим інтересам дитини. Оцінка ситуації має бути зроблена точно. Ці керівні принципи сприяють розвитку міждисциплінарних методів оцінки кращих інтересів дитини, визнаючи, що це є складним процесом. Ця оцінка стає ще складнішою, якщо ці інтереси повинні бути збалансовані з інтересами інших зацікавлених сторін, таких як інші діти, батьки. Це має бути зроблено професійно, в кожному конкретному випадку на індивідуальній основі. Пункт 37 Найкращі інтереси дитини завжди повинні розглядатися в поєднанні з іншими правами дітей, наприклад, правом бути почутою, правом на захист від насильства, правом не бути розлученою з батьками. Комплексний підхід має бути правилом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору. Міжнародні та національні норми права не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди, насамперед, мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Нормами ст.19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 в справі № 377/128/18 зазначено, що «тлумачення частини першої ст.161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 у справі №402/428/16ц викладено висновок про те, що положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991, встановлюють, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей». Забезпечення найкращих інтересів дитини виступає пріоритетним принципом і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 357/17852/15-ц про визнання незаконним вивезення дитини, визначення місця її проживання, відібрання дитини та відшкодування моральної шкоди. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. Вирішуючи спір про визначення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , враховуючи наведені норми матеріального права, у повному обсязі встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, зокрема беручи до уваги матеріальний, житловий стан сторін, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, а також враховуючи те, що позивач є рідним батьком дитини - [PERSON] , такий є працездатним, має стабільний регулярний дохід, мешкає в належних для проживання та виховання дитини умовах, наполягає на реалізації свого права доглядати, утримувати та піклуватись донькою, має можливість та бажання займатись її вихованням та фактично протягом тривалого часу здійснює піклування над дитиною без матері, відповідача по справі [PERSON] , наявні докази підтверджують особисту прихильність та бажання дитини проживати саме разом з батьком, обставин, які б перешкоджали визначенню місця проживання дитини за вказаною адресою та передачі її на виховання та утримання батьку не встановлено, суд з урахуванням думки представника органу опіки та піклування, переслідуючи принцип найкращого забезпечення інтересів дитини, приходить до висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини, залишивши її для подальшого самостійного проживання разом з батьком. Визначення на теперішній час місця проживання малолітньої доньки з батьком максимально відповідатиме найкращим інтересам дитини, сприятиме повноцінному її вихованню та розвитку у звичному для неї середовищі. При цьому суд, визначаючи місце проживання малолітньої доньки з батьком, не позбавляє матір права та можливості особистого спілкування з дитиною, обов`язку брати участь у її вихованні. Зокрема дане питання щодо визначення порядку спілкування матері з дитиною на даний час є предметом розгляду служби у справах дітей Стрийської міської ради, що також підтвердила представник служби у судовому засіданні. У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, а в першу чергу, відносин між батьками, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, з наведених вище мотивів та підстав.

Outcome: approved