Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Позов мотивує тим, що [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Так як з відповідачем вони не перебували у шлюбі, то рішенням Калуського міськрайонного суду від 23.10.2019 було визнано факт батьківства та внесено відомості у актовий запис про народження доньки, одночасно стягнуто судом аліменти на утримання позивачки в період догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Після визнання [PERSON] батьком дитини рішенням Калуського міськрайонного суду від 20.12.2019 встановлено стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. Однак відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, в зв`язку з цим було відкрито кримінальне провадження № 12021096170000450, що підтверджується Витягом з ЄРДР. 10.11.2021 Калуським міськрайонний судом було стягнуто неустойку по заборгованості по аліментах. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, взагалі не спілкується з дитиною, не дбає про неї, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Дочка не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки, бачила дитина батька тільки один єдиний раз у житті, коли робили експертизу ДНК. Дані обставини свідчать про те, що відповідач повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків. Тому позивачка просить суд позбавити його батьківських прав. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.11.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 12.12.2022, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. 09.12.2022 відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи, так як він хоче залучити адвоката (а.с.38). В зв`язку поданою заявою підготовче судове засідання відкладено на 16.01.2023. 16.01.2023 судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду на 02.02.2023, про що повідомлено відповідача шляхом направлення повідомлення поштовим відправленням та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет. 02.02.2023 представником відповідача - адвокатом Жовнір М.Й. подано клопотання про відкладення судового засідання (а.с.53,55-56). В зв`язку з цим, розгляд справи було відкладено на 21.02.2023. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, вказала, що відповідач взагалі не цікавиться дочкою, не бере участі у її вихованні, не бачиться з дитиною, не цікавиться здоров`ям дитини, хоча дитина хворіє, тобто не приймає жодної участі у її житті. Крім того, зазначила, що відповідач не визнавав своє батьківство, і вона встановлювала даний факт через суд, не сплачував аліменти, в зв`язку з чим була заборгованість по аліментах, а також було відкрито кримінальне провадження. Дитина бачила батька один раз в житті, коли проводили тест ДНК. Також зазначила, що вона вже зверталась до суду із заявою про позбавлення відповідача батьківських прав, однак у задоволенні позову було відмовлено. З того часу поведінка відповідача в кращу сторону не змінилась. Просила позов задоволити. Представник позивачки - адвокат Крикун Т.О. підтримала думку позивачки та обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задоволити. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що він не відмовляється від обов`язку утримання та виховання дочки [PERSON] , однак у нього склалися важкі життєві ситуації, оскільки він батьком 4-х дітей. Він старається допомагати своїм дітям, в тому числі і дочці [PERSON] . Він як батько хоче приймати участь у її вихованні. Просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача - [PERSON] підтримав думку позивача та вказав, що відповідач зрозумів, що він є батьком і має брати участь у вихованні та утриманні дітей. На даний час у нього на утриманні є четверо дітей і [PERSON] старається допомагати дітям по мірі можливості, спілкуватися з ними та брати участь у їх вихованні. Позивачка створює відповідачу перешкоди у спілкування та вихованні дочки [PERSON] . Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідач бажає спілкуватися з дочкою та брати участь у її вихованні, свідомо не самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Та обставина, що вихованням і розвитком дитини на даний час займається мати, не свідчить безумовно про те, що відповідач, як батько дитини, не бажає приймати участь у її утриманні та вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками. Просив в задоволенні позову відмовити. Представник Органу опіки і піклування Служби у справах дітей Калуської міської ради Бідюк Т.М. в судовому засіданні вказала, що по питанню позбавлення батьківських прав відповідача засідала відповідна комісія. На засідання комісії [PERSON] не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце проведення засідання. Орган опіки і піклування служби у справах дітей Калуської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , оскільки було встановлено, що батько ухилився від виконання свої батьківських обов`язків. Просила позов задоволити Крім того, відповідачем, з порушенням строків подання відзиву на позов, визначених в ухвалі про відкриття провадження від 09.11.2022, було 21.02.2023 подано до суду відзив на позов з додатками (а.с.60-79). Відповідно до ч. 7 ст. 178, ч. 1 ст. 278 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. Як вбачається зі ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Відповідач пропустив строк подання відзиву на позовну заяву, встановлений судом, не подавав до суду заяви про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву разом з поданим відзивом, не обгунтовував поважності причин пропуску подання відзиву на позов, у строки встановлені судом, вимоги ч. 4 ст. 178 ЦПК України відповідачем також не дотримані. Враховуючи наведене, поданий відповідачем відзив залишається судом без розгляду. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Даний факт підтверджується і рішенням Калуського міськрайонного суду від 23.10.2019, яке залишено без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 10.12.2020, яким [PERSON] визнано батьком дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.11-13,14-17). Крім того, вище зазначеним рішенням суду стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти її на утримання. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 20.12.2019, яке залишено без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02.07.2020, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. щомісячно на дитину, до досягнення дитиною повноліття (а.с.22-23, 18-21). 10.11.2021 рішенням Калуського міськрайонного суду стягнуто з [PERSON] 88100 грн. пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів за період з 02.07.2020 по 22.10.2021 (а.с.24-29). Як вбачається з розрахунку зі сплати аліментів , згідно виконавчого листа № 345/2141/19 від 20.12.2019, виданого Калуським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.10.2022 становить 102638,70 грн. (а.с.9). Як пояснила в судовому засіданні позивачка, відповідач взагалі не приймає участь у вихованні дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям, станом здоров`я, не відвідував і не відвідує дочку, тобто свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків. Відповідач заперечував щодо задоволення позову, посилаючись на складні життєві обставини та наявність інших неповнолітніх дітей. Як вбачається з Висновку органу опіки та піклування Служби у справах дітей Калуської міської ради № 01-26/579 від 24.10.2022, Служба у справах дітей Калуської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст.18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст. 152 СК України). Згідно вимог ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц (провадження №61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Як встановлено в судовому засіданні, відповідач свідомо ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дочки, зовсім не дбає про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не піклується станом здоров`я, взагалі не відвідує дитини, не зустрічається з нею, матеріально не забезпечує. Крім того, судом встановлено, що позивачка вже зверталась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача, у задоволенні якого їй було відмовлено. Однак навіть після цього, відповідач не змінив свої поведніки щодо дитини. На думку суду вказані обставини дають підстави вважати, що відповідач нехтує батьківськими обов`язками щодо спілкування з дитиною, маючи для цього реальну можливість, свідомо не бажає брати участі у її вихованні та не дбає про фізичний і духовний розвиток. Наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей та на складне матеріальне становище, на що посилається [PERSON] у своїх поясненнях, не позбавляє відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дочки [PERSON] . Аналізуючи наведене в сукупності, та беручи до уваги, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини, суд погоджується із письмовим висновком служби у справах дітей Калуської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та приходить до переконання, що позов [PERSON] слід задоволити. На підставі наведеного,

Outcome: approved