Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідачів В жовтні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із вищенаведеним позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку, в якому просила суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими що втратили право користування квартирою [ADDRESS] , шляхом зняття [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що відповідно до договору купівлі - продажу від 01 березня 2018 року вона є власником кв. [ADDRESS] . Її син [PERSON] та невістка [PERSON] зареєстровані в квартирі, та фактично станом на сьогоднішній день там не проживають. Позивач неодноразово зверталася до відповідачів стосовно їх зняття з реєстрації за вказаною адресою. Відповідачі не проводять ремонт в квартирі, належним чином не дбають про її утримання чим завдають позивачці значних матеріальних збитків, тому наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.1-4) 02 лютого 2023 року на адресу суду від представника відповідачів надійшов відзив в якому останні частково визнали позовні вимоги пославшись, що вони дійсно не проживають у спірній квартирі та в ній відсутні їх речі та предмети домашнього побуту. Наразі вони проживають в орендованій квартирі та не мають можливості в ній зареєструватися (а.с.31-32) Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 28 жовтня 2022 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.13). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 14-15). До суду 09 грудня 2022 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.16-17). Ухвалою судді від 09 грудня 2022 року позовну заяву залишено без руху(а.с. 18-19). 14 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку (а.с. 26-28). Від представника позивача 28 лютого 2023 року через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи за його відсутності на задоволенні позовних вимог наполягав. 28 лютого 2023 року від представника відповідачів надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позов визнав частково згідно доводів наведених у відзиві Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу від 01 березня 18 року (а.с.8-12). [PERSON] син позивача та [PERSON] невістка зареєстровані за вказаною адресою, що підтверджується відповіддю Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської (а.с. 14-15) та не заперечується відповідачами. Відповідачі в наданому відзиві визнали, що наразі в спірній квартирі не проживають та їхні речі в квартирі відсутні, однак знятися з реєстрації не мають можливості оскільки живуть в орендованій квартирі. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. [PERSON] на праві власності належить кв. [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка подана представником позивача через канцелярію суду 28 лютого 2023 року. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст.150 Житлового кодексу України та ст.383 Цивільного кодексу України власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 2статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла. Таким чином, відповідачі втратили право на користування житловим приміщенням, що належить позивачу, отже є підстави визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Крім цього, факт не проживання у спірній квартирі відповідачі визнали в наданому відзиві на позовну заяву. Питання реєстрації місця проживання та зняття з реєстрації особи визначається Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад".(далі Правила) У відповідності до пункту 11 частини 1 статті 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» реєстраційною дією є внесення органом реєстрації до реєстру територіальної громади відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування), зняте з реєстрації місце проживання, задеклароване місце проживання/виключення з реєстру територіальної громади інформації про задеклароване місце проживання, скасування реєстрації місця проживання/зняття з реєстрації місця проживання (перебування)/задекларованого місця проживання/зміненого місця проживання (перебування) з подальшою передачею таких відомостей до відомчої інформаційної системи. Реєстраційна дія є завершеною після отримання органом реєстрації підтвердження про внесення відповідної інформації до відомчої інформаційної системи. У відповідності до пункту 11 частини 1 статті 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації - це виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, який на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради, забезпечує формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи. Суд приходить до висновку, що здійснювати реєстраційні дії з питань зняття з реєстрації місця проживання особи наділений виключно реєстраційний орган, а не суд, тому в цій позовній вимогі необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial