Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] (позивач) з позовною заявою до [PERSON] (відповідач) про розірвання шлюбу В обґрунтування позову вказує, що 12 травня 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який було зареєстровано 12 травня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коростишівського районного управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом № 71,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Спільних дітей у сторін не має . Станом на момент звернення у сторін сімейних стосунків фактично не існує, подружжя протягом тривалого часу не веде спільного побуту, життям один одного не цікавиться. Відповідач фактично не проживає з Позивачем з початку 2017року. На даний час позивач створила іншу родину та народила доньку [PERSON] [INFO] . Батьком дитини був записаний відповідач відповідно до вимог закону, так як вони не були розлучені. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між подружжям, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечать її інтересам, що відповідає вимогам ч.2 ст.122 Сімейного кодексу України та є підставою для розірвання шлюбу судом. Тому Позивач змушена , на підставі ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, звертається до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася , надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, та зазначила, що проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України ( ЗУ» Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупований території України» редакції від 07.05.2022 підстава-2217-ІХ) до суду не з`явився , про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з оглядом на наступні обставини. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 12 травня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коростишівського районного управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом №71, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії. [NUMBER] . Від шлюбу у подружжя спільних дітей не має. Між позивачем та відповідачем втрачено почуття любові, розуміння один одного, різне бачення ролі чоловіка і дружини в сім`ї. Шлюбні відносини в сторін припинені. Позивачка створила нову родину, в якій в неї народилася донька. Подальше спільне життя позивача із відповідачем неможливе, суперечить інтересам сторін і не може бути збуреним, єдиним способом, який може забезпечити належним чином усі права та інтереси сторін, є розірвання шлюбу у судовому порядку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї є неможливим і буде суперечити інтересам сторін по справі тому позов необхідно задовольнити. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст.112ч.2СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності,поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Судові витрати, згідно ст.141ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовільнити.

Outcome: approved