Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

08 квітня 2022 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] , та стягнути з нього аліменти на утримання дитини, щомісячно у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2023 року, в моє провадження надійшла зазначена вище справа. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але звернулась до суду із заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, у зв`язку з чим суд ухвалює заочне рішення по справі відповідно до ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду висновок, позов підтримав та просив суд розглянути справу за його участю. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. Згідно зі ст.165 СК України Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено судом, відповідач по справі, [PERSON] , [INFO] , є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . З 20 травня 1999 року позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] . Під час шлюбу, [INFO] у них народилася донька [PERSON] , про що 02 червня 2011 року виконавчим комітетом Яковлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області складено відповідний актовий запис № 16. Свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане повторно Чорноморським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 27 лютого 2020 року. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 08 липня 2019 року у справі №511/1040/19 шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. З часу розірвання шлюбу і по цей час дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні і вихованні. Батько з дитиною не бачиться, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав і не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та Інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Вказані обставини підтверджуються вищевказаним рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області, довідкою Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області № 89 від 04 травня 2022 року про склад сім`ї позивачки та місце постійного проживання, актом обстеження житлових умов від 03 квітня 2022 фоку. Відповідно до характеристики закладу загальної середньої освіти «Новодолинський ліцей» Авангардівської селищної ради, батько дитини не приймає участі у її вихованні. За період навчання дитини в навчальному закладі жодного разу не проявляв зацікавленості щодо навчання, виховання та відпочинку дівчинки. У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування дитини, а з боку позивачки ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на нього законом. Дані обставини підтверджуються висновком органу опіки та піклування Овідіопольської селищної ради. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно висновку Виконавчого комітету Авангардівської селищної ради від 15.02.2023 року № 01-139, є доцільним позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . На підставі наданих доказів та обставин справи, суд вважає, що винна поведінка відповідача в ухиленні від виконання батьківських обов`язків доведена належним чином та допустимими доказами, в зв`язку з чим суд вважає позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд враховує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved