Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

У лютому 2022 року позивач ПрАТ «Уніка» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.04.2021 між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» № 030147/4640/0108320 (далі - Договір страхування), відповідно до умов якого був застрахований транспортний засіб «Форд» д.н.з. [NUMBER] . 06.08.2021 на а/д Київ-Чоп відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Вольво», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Під час проведення страхового розслідування, на підставі пояснень [PERSON] , Довідки №3021220531168318 Національної поліції України та Витягу з ЄДРСР по справі № 759/18352/21 ПрАТ «СК «Уніка» було встановлено, що притягнуто до адміністративної відповідальності водія транспортного засобу «Вольво», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , оскільки вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення останнім Правил дорожнього рухуУкраїни. Звітом про оцінку № 14376 від 24.09.2021 (дата оцінки 06.08.2021), складеного ТОВ "СЗУ Україна", вартість відновлювального ремонту становить 446 161,49 грн., а матеріальний збиток дорівнює його ринковій вартості 244 242,84 грн. Відповідно п. 10.6. Договору страхування, якщо ТЗ визнано фізично знищеним, Страхувальнику відшкодовується різниця між його ринковою вартістю до та після ДТП (з урахуванням витрат на евакуацію ТЗ з місця ДТП), але не більше страхової суми за Договором. Відповідно до п. 10.6.1. Договору страхування вартість залишків ТЗ визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків, за допомогою інтернет-аукціонів із продажу автомобілів, та дорівнює найбільшій пропозиції за результатами торгів. Згідно до п. 10.7. Договору страхування, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт ТЗ перевищують ринкову вартість ТЗ на момент настання випадку. Згідно «Зобов`язуючої пропозиції», за найвищою пропозицією, було визначено вартість майна у пошкодженому стані, де вартість залишків становить 125000,00грн.. У відповідності до умов Договору страхування (п. 1.2.1; 3.1; 3.3; 6.1.3; 9.1; 9.3; 10.1; 10.6; 10.6.1; 10.7), ПрАТ «СК «Уніка», на підставі страхового Акту та заяви [PERSON] від 09.08.2021, здійснило 22.10.2021 виплату страхового відшкодування у розмірі страхової суми 100000,00 грн. (платіжне доручення № 253780). Із заявою в порядку регресу вих. № 312151від 29.10.2021 на виплату страхового відшкодування, позивач звернувся до страхової компанії винуватця ДТП - ПрАТ «СК Альфа Страхування». Однак, ПрАТ «СК «Альфа Страхування» надіслало позивачу лист-відмову у виплаті у зв`язку з тим, що 01.10.2021 страхове відшкодування в сумі 130 000,00 грн. за полісом ОСЦПВВНТЗ було виплачено потерпілій собі - [PERSON] , за його заявою на виплату страхового відшкодування від 19.08.2021. Таким чином, відповідач не дотримався взятих зобов`язань, отримав подвійне відшкодування шкоди, приховав таку інформацію від позивача та позбавивши його права на отримання понесених витрат у порядку регресу (суброгації) від винуватця ДТП, і не повернув страховику отримане страхове відшкодування, чим порушив наступні пункти умови договору страхування, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.07.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив. До суду 24.10.2022 від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки виплата страхового відшкодування на користь відповідача є обов`язком позивача за Договором, так само, як і виплата страхового відшкодування ПрАТ «СК «Альфа Страхування» є обов`язком останнього за договором, укладеним із особою винною у заподіянні шкоди внаслідок ДТП. Зазначає, що ним не було отримано подвійне відшкодування шкоди, а також не було отримано повного відшкодування шкоди, завданої в ДТП. До суду 31.10.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач наполягав на задоволенні його позовних вимог. Зазначив, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У свою чергу, згідно зі ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. До суду 07.11.2022 від відповідача надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких посилаючись на позицію Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі № 753/21303/16-ц, стверджував, що сума шкоди, яка повинна бути йому відшкодована дорівнює сумі вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Вказував на те, що вимога позивача про повернення йому страхової виплати є відмовою від виконання своїх зобов`язань за договором страхування від 29.04.2021. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.04.2021 між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» № 030147/4640/0108320 (далі - Договір страхування), відповідно до умов якого був застрахований транспортний засіб «Форд» д.н.з. [NUMBER] . 06.08.2021 на а/д Київ-Чоп відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Вольво», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Під час проведення страхового розслідування, на підставі пояснень [PERSON] , Довідки №3021220531168318 Національної поліції України та Витягу з ЄДРСР по справі № 759/18352/21 ПрАТ «СК «Уніка» було встановлено, що притягнуто до адміністративної відповідальності водія транспортного засобу «Вольво», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , оскільки вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення останнім Правил дорожнього рухуУкраїни. Звітом про оцінку № 14376 від 24.09.2021 (дата оцінки 06.08.2021), складеного ТОВ "СЗУ Україна", вартість відновлювального ремонту становить 446 161,49 грн. а матеріальний збиток дорівнює його ринковій вартості 244 242,84 грн. Відповідно п. 10.6. Договору страхування, якщо ТЗ визнано фізично знищеним, Страхувальнику відшкодовується різниця між його ринковою вартістю до та після ДТП (з урахуванням витрат на евакуацію ТЗ з місця ДТП), але не більше страхової суми за Договором. П. 10.6.1. вартість залишків ТЗ визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків, за допомогою інтернет-аукціонів із продажу автомобілів, та дорівнює найбільшій пропозиції за результатами торгів. Відповідно п. 10.7. Договору страхування, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт ТЗ перевищують ринкову вартість ТЗ на момент настання випадку. Згідно «Зобов`язуючої пропозиції», за найвищою пропозицією, було визначено вартість майна у пошкодженому стані, де вартість залишків становить 125000,00грн. У відповідності до умов Договору страхування (п. 1.2.1; 3.1; 3.3; 6.1.3; 9.1; 9.3; 10.1; 10.6; 10.6.1; 10.7), ПрАТ «СК «Уніка», на підставі страхового Акту та заяви [PERSON] від 09.08.2021, здійснило 22.10.2021 виплату страхового відшкодування у розмірі страхової суми 100000,00грн. (платіжне доручення № 253780). Із заявою в порядку регресу вих. № 312151від 29.10.2021 на виплату страхового відшкодування, позивач звернувся до страхової компанії винуватця ДТП - ПрАТ «СК Альфа Страхування». Однак, ПрАТ «СК «Альфа Страхування» надіслало позивачу лист-відмову у виплаті у зв`язку з тим, що 01.10.2021 страхове відшкодування в сумі 130 000,00 грн. за полісом ОСЦПВВНТЗ було виплачено потерпілій собі - [PERSON] , за його заявою на виплату страхового відшкодування від 19.08.2021. Відповідно до п. 6.3.10 договору від 29.04.2021 страхувальник зобов`язаний, якщо після отримання від страховика суми страхового відшкодування збитки страхувальники будуть відшкодовані іншими особами, повернути страховику отримане страхове відшкодування у розмірі збитків, відшкодованих такими особами, але не більше суми отриманого від страховика відшкодування. Згідно п. 6.3.11 договору від 29.04.2021 страхувальник зобов`язаний у разі виплати страховиком суми страхового відшкодування забезпечитистраховику, в межах фактичних затрат, перехід права вимоги до осіб, винних у заподіянні збитків та вчиняти необхідні дії для реалізації права вимоги до винних у заподіяних збитках осіб. Відповідно до п. 6.5 договору від 29.04.2021 сторони зобов`язані дотримуватися умов і положень Договору. Згідно п. 9.3 договору від 29.04.2021 розмір страхового відшкодування визначається виходячи з фактичного розміру збитків, завданих ТЗ у результаті страхового випадку, та розрахованого відповідно до умов Договору. Розмір страхового відшкодування не може перевищувати розмір прямого збитку, понесеного страхувальником (вигодонабувачем). та розміру страхової суми, зазначеної в договорі. Розрахунок суми страхового відшкодування визначається на день настання страхового випадку. Відповідно до п. 9.4 договору від 29.04.2021 у разі виплати страхувальнику страхового відшкодування страховик набуває права регресу до винуватців страхового випадку. Згідно п. 11.1 договору від 29.04.2021 підставою для відмови страховику у виплаті страхового відшкодування є зокрема отримання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, винної у їх заподіянні. Відповідно до п. 11.3 договору від 29.04.2021 у разі виявлення після виплати страхового відшкодування обставин, вказаних в п. 11.1.1 - 11.1.6 договору. Страховик має право вимагати від страхувальника повернення раніше виплачених сум. а страхувальник на вимогу страховика зобов`язаний їх повернути в 30-ти денний строк. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про страхування», 989 ЦК України страхувальник зобов`язанийпри укладанні договору страхування надати інформацію страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику.Умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші обов`язки страхувальника. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про страхування», 991 ЦК України підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Відповідно до цивільного законодавства, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно),зобов`язана повернути потерпілому це майно. Зокрема, це стосуються вимог повернення виконаного за недійсним правочином, витребування майна власником із чужого незаконного володіння, повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні, відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Згідно ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідач не дотримався взятих зобов`язань, отримав подвійне відшкодування шкоди, приховав таку інформацію від позивача та позбавивши його права на отримання понесених витрат у порядку регресу (суброгації) від винуватця ДТП, і не повернув страховику отримане страхове, тому сума виплаченого страхового відшкодування підлягає поверненню відповідачем на користь позивача, як така що безпідставно ним набута. Суд відхиляє твердження відповідача, що сума шкоди, яка повинна бути йому відшкодована дорівнює сумі вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, оскільки не відповідає вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до ст. 30 зазначеного Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Інших способів визначення заподіяної шкоди транспортному засобу, який вважається фізично знищеним, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містить. Як було встановлено судом відповідно до Звіту про оцінку № 14376 від 24.09.2021 складеного ТОВ "СЗУ Україна", матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості знищеного автомобіля, а саме: 244 242,84 грн. Згідно «Зобов`язуючої пропозиції», за найвищою пропозицією, було визначено вартість майна у пошкодженому стані, де вартість залишків становить 125000,00 грн. Отже, сума страхового відшкодування складає різницю між ринковою вартістю знищеного автомобіля до ДТП (244 242,84 грн.) та вартістю автомобіля у пошкодженому стані після ДТП (125000,00 грн.) = 119 242,84 грн. (244 242,84 грн. - 125000,00 грн.). 01.10.2021 страхове відшкодування в сумі 130 000,00 грн. за полісом ОСЦПВВНТЗ було виплачено Страховиком ПрАТ «СК «Альфа Страхування» потерпілій собі - [PERSON] . Отже, заподіяну відповідачу шкоду, визначену відповідно до ч. 2 ст. 30 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було виплачено в повному обсязі відповідачу. У зв`язку з чим у позивача виникло право вимоги від відповідача повернення отриманого страхового відшкодування на підставі п. 6.3.10 Договору страхування від 29.04.2021. Посилання відповідача на позицію Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі № 753/21303/16-ц судом не враховується, оскільки обставини тієї справи суттєво відрізняються від обставин цієї справи. Так, у справі № 753/21303/16-ц позивачем - потерпілим від ДТП був поданий позов до особи - винуватця ДТП про стягнення заподіяної матеріальної шкоди поза межами страхового відшкодування за полісом ОСЦПВВНТЗ. Водночас у цій справі предметом позову є стягнення страховиком неправомірно отриманого страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Також судом відхиляється твердження відповідача про те, що вимога позивача про повернення йому страхової виплати є відмовою від виконання своїх зобов`язань за договором страхування від 29.04.2021, оскільки такий висновок протирічить п. 6.3.10 цього Договору, яким прямо передбачений обов`язок відповідача повернути страхове відшкодування у випадку, якщо збитки були відшкодовані іншою особою. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати отриманого від позивача страхового відшкодування, а мотиви такої несплати, є необґрунтованими. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved