Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

22.08.2022 року позивачка звернувся до Ленінського районного суду м.Полтави з вищезазначеним позовом до відповідача, в якому вказала, що 21.01.2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №37. У шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом з позивачем. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що протягом останнього часу стосунки з чоловіком погіршились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, тому припинилось спільне проживання, тривалий час кожен з подружжя живе окремо, спільним побутом не об`єднані. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 21.11.2023 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Позивач надіслала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом надсилання поштових повідомлень та опублікування на офіційному веб-порталі «Судова влада України» http://court.gov.ua/ на веб-сторінці Ленінського районного суду м.Полтави відповідних оголошень, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 28.02.2023 року, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч.4 ст.223\~ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст.\~110-112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Подружжя [PERSON] зареєстрували шлюб 21.01.2006 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №37, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , повторно виданим Подільськім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) 04.08.2022 року. ( а.с. 9) Від даного шлюбу подружжя [PERSON] мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку 17.07.2006 року. ( а.с. 11) Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення позивача викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому позовна вимога позивача про залишення їй після розірвання шлюбу, прізвище набуте після реєстрації шлюбу [PERSON] , підлягає задоволенню. Також, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів є обґрунтованими. Сторони по справі проживають окремо, їхня спільна дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю - позивачем по даній справі [PERSON] та знаходиться на її утриманні. На підтвердження зазначених обставин, позивачем надана довідка про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 811336-2021 від 14.08.2021, довідки від 15.07.2021 за номером № 1602-5000376614 та № 1602-5000376621 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідно до яких [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за місцем проживання в [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 8, 22). Згідно ч. 3 ст. 199 СК України\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син. Згідно зі ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи викладене, той факт, що неповнолітня дитина сторін, фактично перебуває на забезпеченні матері, при цьому доказів того, що відповідач не має можливості надавати допомогу на утримання сина, відповідачем не подано й в ході судового розгляду справи не встановлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки є обґрунтованими. Відповідно до ст.ст.182, 184 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи положення ч. 5 ст. 183 СК України, з аналізу якої слідує, що аліменти в розмірі 1/4 на одну дитину є неоспорюваною сумою, та враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо розміру аліментів, який просить позивач стягнути, суд вважає, що необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше одного встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються зі судового збору в сумі 992,40 грн. за вимогу про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved