Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

12.01.2023 року позивач звернулася з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що [PERSON] , [INFO] є спільною дочкою народженою в шлюбі між позивачкою [PERSON] та [PERSON] . Рішенням суду від 21.01.2021 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дочка [PERSON] проживає із позивачкою. На даний час дочка є повнолітньою, однак навчається у Львівському Вищому професійному училищі технологій та сервісу на денній формі. Згідно рішення суду від 21.01.2022року №439/2087/21 сплачував аліменти на час навчання дочки [PERSON] до 31.12.2022року, але навчання дочки у Вищому професійному училищі технологій та сервісу було продовжено до 31.06.2023. Хоча позивачка працює, але її доходу не вистачає на належне матеріальне утримання дочки. У зв`язку із навчанням доводиться багато витрачати на навчання, харчування, канцелярські товари, літературу, одяг, дозвілля. Зазначає, що відповідач військовослужбовець в/ч [NUMBER] , отримує грошове забезпечення, тому може надавати допомогу дочці. Із посиланням на вимоги ст.ст.198-201 СК України просить стягувати щомісячно із [PERSON] , [INFO] на утримання дочки [PERSON] на час навчання аліменти в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як досягнення дочкою 23-х років. 18.01.2023 року відкрито провадження у справі. Сторони, третя особа в судове засідання не з`явилися подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка та третя особа позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на час навчання дочки [PERSON] в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу), щомісячно. Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). [PERSON] навчається у Львівському вищому професійному училищі технологій та сервісу група №212к курс 11 з 01 січня 2023 року по 30.06.2023 року переведена на ІІІ ступінь навчання. Форма навчання денна. Навчання безкоштовне (а.с.11). На даний час проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] та перебуває на її утриманні (а.с.8). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Враховуючи матеріальне становище позивача та враховуючи, що вона у зв`язку з навчанням несе витрати: на навчальні посібники, інші навчальні приладдя, по оплаті за одяг, взуття, проїзд, харчування тощо, то суд вважає, що повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, а тому є всі підстави для стягнення аліментів з відповідача. Водноча, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки офіційно працює, обмежень за станом здоров`я немає, однак для забезпечення гармонійного розвитку дитини доцільним буде стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/5 заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не більше як до досягнення дитиною 23 років, що дасть змогу в достатній мірі забезпечити необхідні потреби дитини з метою отримання вищої освіти. На підставі ст.ст. 199,200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial