Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

04.11.2022\~року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з дня подання цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 08 вересня 2018 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 571. Від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільна донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. В той же час, вона не може працювати, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. Стан здоров`я відповідача задовільний, має офіційне працевлаштування, тому він в змозі сплачувати аліменти на утримання спільної доньки та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.11.2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просила здійснювати розгляд справи за їх з позивачем відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 вересня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільна дитина сторін проживає разом з позивачем. Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь у матеріальному утриманні дитини, що прямо передбачено чинним законодавством. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. ч. 7, 10 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. У відповідності до ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку. Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів у частці, яка буде стягуватися на дитину, суд бере до уваги те, що дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, а також матеріальний стан батька. Враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає разом з матір`ю, позивача, відповідача, суд вважає, що заявлені позовні вимоги, в частині стягнення аліментів на утримання доньки підлягають задоволенню, починаючи стягнення з 04.11.2022 року. Щодо позовної вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] суд дійшов наступного. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, враховуючи вимоги ст. 84 СК України, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, також підлягає задоволенню, починаючи стягнення з 04.11.2022 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від його сплати на підставі закону. Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 430 ЦПК України На підставі викладеного та

Outcome: approved