Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Адвокат Скіць Станіслав Миколайович, який діє в інтересах заявника [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), звернувся до суду з заявою про продовження обмежувального припису, заінтересована особа: [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ). Заява мотивована тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 серпня 2022 року ухвалено про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , громадянина Вірменії, яким визначено захід тимчасового обмеження його прав та покладено на нього обовязки, а саме, заборонено наближатися на відстань меншу ніж на 100 метрів до [PERSON] та до місця ї проживання, що за адресою: [ADDRESS] . Встановлено строк дії обмежувального припису закінчується 19 лютого 2023 року. Вказує, що [PERSON] фактично проживає за аддресою: [ADDRESS] з лютого 2022 року разом зі своїми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти перебувають на її утриманні, аліменти колишній чоловік не сплачує. З приводу неправомірної поведінки [PERSON] заявниця неодноразово зверталася в різні інстанції щоб якось вплинути на колишнього чоловіка та припинити його агресивну, неадекватну поведінку по відношенню до неї. Враховуючи характер [PERSON] , його манію і хворобливий потяг до контролю життя колишньої дружини [PERSON] , а саме, вчинення ним неодноразово насильницьких дії щодо неї, що підтверджується наступними доказами: - у справі № 711/793/22 від 07.02.2022 [PERSON] районним судом м. Черкаси визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України; - у справі № 711/1311/22 від 24.03.2022 Придніпровським районним судом м. Черкаси [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП; - у справі № 711/2834/22 від 25.07.2022 Придніпровським районним судом м. Черкаси [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства); - згідно Витягу з ЄРДР № кримінального провадження 12022255330000629 кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 182 КК України порушення недоторканості приватного життя [PERSON] . Згідно листа ГУНП в Черкаській області від 03.08.2022 № 25/с-16аз за період з 01.01.2020 по 01.07.2022 від громадянки [PERSON] надійшло 6 повідомлень про неправомірні дії колишнього чоловіка відносно неї. Дані факти були встановлені Придніпровським районним судом м. Черкаси при розгляді справи про обмежувальний припис. Вказане рішення було оскаржене [PERSON] , однак, залишене в силі постановою Черкаського апеляційного суду від 01.11.2022. Зазначає, що ні наявність вироку суду про спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , ані наявність численних постанов про притягнення до адміністративної відповідаьності, передбачених ст. 173 КУпАП, ні ймовірність настання відповідальності за вчинені правопорушення не впливають належним чином на колишнього чоловіка та не сприяють припиненню проявів домашнього насильства різних форм. Вказує, що [PERSON] майне щодня продовжує знущання над заявницею, стаючи ще більш агресивним. Переслідування і психологічний тиск, який він здійснює щодня щодо неї став вкрай нестерпним всупереч наявності обмежувального припису. Так, 01.10.2022 біля магазину Розетка ТЦ Ринковий за адресю м. Черкаси, вул. Смілянська, 45, [PERSON] підбіг до таксі, в яке заявниця сіла, відкривши двері автомобілю вдарив рукою по обличчю її і почав нецензурною лайкою ображати. Оганджанян [PERSON] одразу викликала поліцію і написала заяву до правоохоронних органів. До Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла заява [PERSON] про те, що колишній чоловік [PERSON] , 1980 р.н., умисно порушує обмежувальний припис, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси по справі № 711/3693/22 від 19.08.2022 року про заборону наближатися на відстань ближче 100 м. до заявниці, місцях частого відвідування та 01.10.2022 року близько 19год.45хв. за адресою [ADDRESS] порушив умисно обмежувальний припис. [PERSON] порушив встановлений судом обмежувальний припис, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № кримінального правопорушення 12022255330001572. На даний час триває досудове розслідування за фактом порушення [PERSON] обмежувального припису та вирішується питання про вручення йому підозри за ст. 390-1 КК України. 13.10.2022 [PERSON] повторно умисно здійснив порушення обмежувального припису, зявився у місці проживання заявниці, про що нею було складено заяву в правоохоронні органи. [PERSON] здійснює психологічне насильство над заявницею, телефонуючи, відправляючи в соціальні мережі і додатки для листування погрози з образами. Отже, існує реальна загроза продовження насильства зі сторони колишнього чоловіка [PERSON] щодо [PERSON] , оскільки, він продовжує її переслідувати і умисно завдавати шкоди. Просить продовжити обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , громадянина Вірменії; встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , [INFO] , та покласти на нього терміном на 6 місяців наступні обов`язки: заборонити наближатися на 100 метрів до місця проживання постраждалої особи [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та в інших місцях частого її відвідування; заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 20 лютого 2023 року ухвалою суду заяву прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження. 28 лютого 2023 року ухвалою суду клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі залишено без задоволення. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та просила її задоволити. Зазначила, що у неї відсутнє нормальне життя, [PERSON] не дає можливості їй виховувати дітей і проживати спокійним життям. 19 лютого в 01 год. 30 хв. [PERSON] почав світити їй в камеру, яка встановлена у неї в під`їзді, дзвонити в двері. Десь о сьомій ранку він зірвав камеру, вона це побачила вже пізно, коли він почав тікати по східцях. Під час дії попереднього обмежувального припису в нього було 2 порушення, перший раз він слідкував за нею, викликалась поліція, відео все зафіксувала, що він підійшов до таксі і вдарив її, другий раз в дворі було таке ж саме. Обидва рази було зафіксовано і викликалась поліція. Але були випадки, що коли вона і не зафіксувала. Відносно спілкування по телефонному зв`язку зазначила, що по телефону вона з ним не спілкується, оскільки, він у неї заблокований. Спілкуватися з дітьми вона йому не забороняє, але останнім часом діти його бояться і не хочуть спілкуватись. Діти самі кажуть, що не хочуть спілкуватись з батьком. І коли вона залишає дітей на бабусю, то він викликає поліцію. Вона втомилась терпіти, коли він говорить погані речі про неї, на вулиці при свідках. Адвокат Скіць Станіслав Миколайович, який діє в інтересах заявника [PERSON] , в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі та просив її задоволити. Зазначив, що порушення [PERSON] носять системний характер, він тричі притягувався до адмінвідповідальності, один раз його було притягнуто до кримінальної відповідальності і винесено вирок. За ці 6 місяців нічого не змінилось. [PERSON] не платить аліменти, його заборгованість складає більше 100 000 грн. Наявні численні факти порушення припису, але зафіксовано лише два. Був випадок, коли заявниця викликала таксі, а [PERSON] відкрив двері машини і вдарив її по обличчю. Людина нецензурно виражається, записує повідомлення і присилає з нецензурною лайкою. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви. Зазначив, що через «Приват 24» він прислав приблизно 120 000 грн. Його дружина після розлучення з ним і до розлучення займалась проституцією, у нього є багато відео. Коли він приходить до неї, її немає вдома, діти залишаються з бабусею, якій 74 роки. Відео про те, що він її б`є відсутнє. Коли був випадок біля торгового центру, то це була «ловушка», вона його покликала сама, а потім сказала, що попався. В минулому році був випадок, коли [PERSON] сіла за кермо в нетверезому стані і вона була позбавлена права керування. 18 лютого, після закінчення дії обмежувального припису, він розмовляв з [PERSON] , вона запросила його до себе вночі, але вона про це ніколи не говорить. Дійсно він приходив 19 лютого 2023 року в 01-30 вночі, відеокамери він не зривав, дзвонив у двері , та світив фонариком, оскільки, в підїзді не було світла. Просив суд винести справедливе рішення. Також, 28 лютого 2023 року [PERSON] через канцелярію суду надано письмові пояснення на заяву про продовження обмежувального припису. Представник заінтересованої особи за дорученням Моргун В.О. в судовому засіданні зазначила, що в задоволені заяви просила відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 серпня 2022 року (головуючий суддя Булгакова Г.В.) заяву [PERSON] видано обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , громадянина Вірменії, посвідка на постійне проживання [NUMBER] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав, та покласти на нього обов`язки, а саме: заборонити наближатися на відстань меншу ніж 100 (сто) метрів до [PERSON] , [INFO] та до місця її проживання, що за адресою: [ADDRESS] . Встановлено строк дії обмежувального припису - 6 (шість) місяців. Строк дії обмежувального припису закінчився 19 лютого 2023 року. 01 листопада 2022 року постановою Черкаського апеляційного суду рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 серпня 2022 року у даній справі залишено без змін. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] продовжує вчиняти відносно [PERSON] насильницькі дії, проявляє агресію, переслідує і вчиняє психологічний тиск. Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12022255330001572 від 07.10.2022, до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла заява гр.. [PERSON] про те, що колишній чоловік [PERSON] , 1980 р.н., умисно порушує обмежувальний припис, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси, справа № 711/3693/22 від 19.08.2022 про заборону наближатися на відстань ближче 100м. до заявниці, за місцем роботи і інших місцях частого відвідування та 01.10.2022 близько 19 год. 45хв. за адресою [ADDRESS] порушив умови обмежувального припису (ЄО-48774 від 06.10.2022, 48055 від 01.10.2022). В судовому засіданні [PERSON] не заперечував того факту, що він дійсно 19 лютого 2023 року приїхав вночі в 01 год. 30 хв. до [PERSON] за місцем її проживання, світив фонариком та стукав їй в двері. Але факту того, що він зірвав відеокамеру не підтвердив. Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону передбачено, що кривдник\~особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи; програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Психологічне насильство\~це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», однією із засад запобігання та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно довимог п.2 ч.1статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17 квітня 2019 року по справі №363/3496/18, суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 04 грудня 2019 року по справі №607/10122/19. Відповідно до постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 369/7782/19 (провадження № 61-21337св19) зроблено висновок, що «відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Статтею 350-7 ЦПК України передбачена можливість продовження обмежувального припису за заявою особи, визначено юстаттею 350-2 ЦПК України, судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другоюстатті 350-6 цього Кодексу. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Посилання сторони відповідача на те, що постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 березня 2022 року у справі № 711/1311/22 провадження у справі відносно [PERSON] за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП закрито, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушеня та не те, що постановою Черкаського апеляційного суду від 02 грудня 2022 року по справі № 711/2834/22 постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2022 року щодо [PERSON] про притягнення його адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасовано, суд не бере до уваги, оскільки, в судовому засіданні встановлено, що суду не надано доказів того, що підстави застосування обмежувального припису на теперішній час відпали, з огляду на складність ситуації та існування між [PERSON] та [PERSON] неприязних відносин, факт того, що під час дії обмежувального припису, встановленого рішенням від 19 серпня 2022 року, та після закінчення його дії, [PERSON] неодноразово вчиняв протиправні дії проти [PERSON] . Відносно посилання [PERSON] на той факт, що продовження обмежувального припису обмежить обсяг його прав та обов`язків по відношенню до своїх дітей [PERSON] та [PERSON] та порушить інститут рівності прав та обов`язків матері та батька до дітей, встановлений СК України, суд зазначає, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 серпня 2022 року про видачу обмежувального припису не обмежувалось його право наближатися до місця проживання та перебування дітей. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про достатність доказів для продовження обмежувального припису з застосуванням заходів тимчасового обмеження визначених рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 серпня 2022 року в цивільній справі № 711/3693/22 на строк 6 (шість) місяців. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 серпня 2022 року не було покладено обов`язку заборони вести листуванн, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а тому, в цій частині вимог необхідно відмовити. В силу частини 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави. Суд вважає за необхідне зазначити, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Outcome: partial