Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.11.2022 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення грошових коштів. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була бабусею позивача [PERSON] . Позивач вказував, що є спадкоємцем майна померлої, у встановленому законом порядку прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину від 02.06.2020, відповідно до якого є спадкоємцем недоодержаної пенсії померлою [PERSON] в сумі 82852,52 грн. 05.08.2022 позивач звернувся до відповідача за виплатою належної суми, але 26.08.2022 отримав відповідь з посиланням на рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 23.08.2022, яким було відмовлено у виплаті. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 82852,52 грн відповідно до свідоцтва про права на спадщину. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25.11.2022 зазначена позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області 21.12.2022 подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що питання виплати недоотриманої пенсії позивачу у зв`язку зі смертю пенсіонерки, яка перебувала на обліку в Біловодському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області, не належить до повноважень Головного управління ПФУ в Полтавській області. Також відповідач зазначав, що відповідно до положень ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер має право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням недоодержаної пенсії. [PERSON] померла [INFO] , а позивач звернувся з заявою про видачу недоотриманої пенсії лише 05.08.2022, зазначений період є більшим, ніж строк, визначений статтею 46 Закону. В задоволенні позовних вимог просив суд відмовити. Позивачем 27.12.2022 подано до суду відповідь на відзив, де зазначив, що сума заборгованості, яка є предметом позову, складається із суми, право на яку перейшло до позивача в порядку спадкування, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину. Позивач звернувся до суду з клопотанням про залучення до участі в справі в якості співвідповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області та уточнив зміст своїх позовних вимог і просив суд стягнути суму грошових коштів з відповідачів в солідарному порядку. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23.01.2023 клопотання позивача про залучення до участі в справі співвідповідача задоволено, залучено до участі в справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області 06.02.2023 подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, за життя [PERSON] перебувала на обліку в Біловодському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області з 2015 року, як внутрішньо переміщена особа, пенсія померлій [PERSON] ) нараховувалась та виплачувалась по 29.02.2016, з 01.03.2016 [PERSON] було призупинено виплату пенсії. Вказував, що пенсійні виплати з 01.03.2016 не отримані з вини пенсіонера [PERSON] . Тому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, на законних підставах, було прийнято Рішення про відмову у виплаті недоотриманої пенсії від 23.08.2022 №1200-0501-9/17874. З огляду на вищенаведене, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та просило суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23.02.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , актовий запис про смерть від 05.10.2019 № 2361, місце смерті - місто Луганськ. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом, позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлої, звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса, 02.06.2020 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко А.М. позивачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії в розмірі 82852,52 грн. Також встановлено, що за життя [PERSON] , перебувала на обліку в Біловодському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області з 2015 року, як внутрішньо переміщена особа. Пенсія померлій ( [PERSON] ) нараховувалась та виплачувалась по 29.02.2016. З 01.03.2016 [PERSON] було призупинено виплату пенсії, відповідно до пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365. За життя [PERSON] не виявила бажання поновити виплату пенсії, з заявою про поновлення виплати пенсії не зверталась. Позивач [PERSON] 05.08.2022 звернувся до сервісного центру в м. Кременчуці Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою про виплату недоотриманої пенсії після померлої [PERSON] . Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області прийнято Рішення про відмову у виплаті недоотриманої пенсії від 23.08.2022 №1200-0501-9/17874. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки останній успадкував належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Суд виходить із того, що положення частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Відповідно до положення ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду. При розгляді справи суд враховує ту обставину, що свідоцтво про право на спадщину від 02.06.2020 є чинним, воно не було оспорене відповідачами. Суд приходить до висновку, що грошова сума, набута позивачем в порядку спадкування у розмірі 82852,52 грн повинна бути виплачена в повному обсязі згідно свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. При вирішенні позовних вимог [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області суд входить з того, що Рішення про відмову у виплаті недоотриманої пенсії від 23.08.2022 №1200-0501-9/17874 було прийняте саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, яке і є належним відповідачем в справі. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial