Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

26 серпня 2022 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстрований 09 вересня 2017 року виконкомом Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, актовий запис №6. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2017 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе. На вказану дату та час позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище, присвоєне при державній реєстрації шлюбу, - « [PERSON] ». Крім цього, просила з відповідача не стягувати сплачений нею судовий збір. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого 09 вересня 2017 року, серії [NUMBER] , сторони уклали шлюб 09 вересня 2017 року, який зареєстрований виконкомом Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, актовий запис №6. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 5). Сторони від шлюбу дітей не мають. Шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в свою чергу, в своїй заяві також не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з чим, суд вважає можливим задовольнити клопотання відповідачки та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, присвоєне при державний реєстрації шлюбу, - « [PERSON] ». Оскільки позивач не наполягав на вимогах щодо стягнення з відповідача судового збору, суд вважає за можливе залишити їх за останньою.

Outcome: approved