Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

Позивач ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що між ВАТ «Сведбанк» (банк) та [PERSON] (відповідач) 14.05.2008 укладено кредитний договір № 2301/0508/88-1002. Згідно з п. 1.1. Договору банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється у розмірі 37 000,00 доларів США на строк з 14.05.2008 по 13.05.2018 та на умовах, передбачених у Договорі, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені Договором. Відповідно до п. 2.1. Договору забезпеченням виконання зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв`язку з порушенням умов Договору та інших витрат Банку, пов`язаних з одержанням виконання, виступає іпотека: квартира під [ADDRESS] . У пункті 3.1. Договору визначено обов`язок позичальника погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок щомісяця, через касу Банку згідно Додатку № 1, що є невід`ємною частиною Договору. Також, між ВАТ «Сведбанк» (іпотекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавець) 14.05.2008, згідно із п. 2.1 Договору укладено Іпотечний договір № 2301/0508/88-1002-Z. Відповідно до п. 1 Іпотечного договору цим договором забезпечується належне виконання вимог, що випливають (та/або випливатимуть) з кредитного договору, укладеного між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а також усіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, в т.ч. щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів та їх умов. Згодом, правонаступником ВАТ «Сведбанк» став AT «Дельта Банк», до якого відповідно, перейшло право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки. Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 від 02.10.2015 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку". Водночас, вищезгаданим рішенням Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав продаж активів AT «Дельта Банк», з метою виплати коштів вкладникам зазначеного банку та повернення грошових коштів, з метою розрахунку з кредиторами. До того ж, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, на своїй веб-сторінки повідомив про продаж прав вимоги ПАТ «Дельта Банк», яке являється правонаступником ВАТ «Сведбанк» та проведення відкритих торгів з продажу активу, що обліковуються на балансі ПАТ «Дельта Банк». Як зазначено, TOB «Агенство нерухомості «Голден Хаус» прийняло участь в електронних торгах з продажу права вимоги за кредитним договором № 2301/0508/88-1002 від 14.05.2008, що укладений з фізичною особою з забезпеченням: квартира під [ADDRESS] , та за результатами проведених електронних торгів стало переможцем і, як наслідок, був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги № 2091/К від 27.11.2019, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. За даним договором Банк відступив, шляхом продажу Новому кредитору, в особі TOB «Агенство нерухомості «Голден Хаус», належні Банку а Новий кредитор набув у обсязі та на мовах, визначених цим договором, права вимоги Банку до позичальників та/або іпотекодавців, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників, спадкоємців, страховиків та інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними поговорами та/або договорами іпотеки, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них згідно реєстру у Додатку № 1. Відповідно до Додатку № 1 до Договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, до ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» перейшло право вимоги за кредитним договором з додатками № 2301/0508/88-1002 та іпотечним договором № 2301/0508/88-1002-Z. На момент купівлі прав вимоги сума заборгованості відповідача складає 186359,51 грн., з яких: 3830,87 доларів США (еквівалент 91 874, 61 грн.) - тіло кредиту, 1321.43 доларів США (еквівалент 31691,46 грн.) - відсотки, 45 046,24 грн. - пеня, 17747,20 грн. - штраф. У позовній заяві також вказано, що на виконання вимог п. 2.7 Договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, 28.11.2019 ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» направило на адресу відповідача вимогу, в якій останнього повідомлено про відступлення прав за іпотечним договором та прав вимоги за основним зобов`язанням у порядку, передбаченому чинним законодавством, у тому числі Законом України «Про іпотеку». Окрім того, вищевказаною вимогою TOB «Агенство нерухомості «Голден Хаус» повідомило відповідача про дострокове виконання боргових зобов`язань у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання даної вимоги. Зазначену вимогу відповідачем отримано 03.12.2019 особисто, однак, станом на день подання позову, останній не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання боргових зобов`язань. За таких обставин, позивач вважає за необхідне захистити своє порушене право, шляхом стягнення з відповідача грошових санкцій в порядку ст. 625 ЦК України та пені, передбаченої кредитним договором. Враховуючи, що заборгованість відповідача за кредитним договором складає 186359,51 грн., позивач здійснює розрахунки стосовно нарахування 3 % річних, інфляційних втрат та пені, беручи дану суму за базис. 1.Розрахунок 3 % річних. Штрафні санкції = (сума заборгованості) х 3% х (кількість днів прострочення) : (кількість сів у році) = 186359,51 х 3% х 1097: 365 = 16 802,99 грн. 2.Інфляційні втрати. Розрахунок здійснюється за формулою: ІІС = (ІІ1 : 100 ) х ІІ2 : 100 ) х (ІІ3 : 100 ) х ... (IIZ : 100 ) II1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період ІІс (100,80 : 100) х (101,00 : 100) х (100,50 : 100) х (100,90 : 100) х (101,00 : 100) х (100,70 : 100) х (99,50 : 100) х (99.40 : 100) х (99,70 : 100) х (100.70 : 100) х (100,70 : 100) х (100,10 : 100) х (99,80 : 100) х (100,20 : 100) х (99,70 : 100) х (100.80 : 100) х (100,80 : 100) х (100,30 : 100) х 100,20 : 100) х (99,40 : 100) х (99,80 : 100) х (100.50 : 100) х (101,00 : 100) х (101,30 : 100) х 1100,90 : 100) х (101,30 : 100) х (101,00 : 100) х (101.70 : 100) х (100,70 : 100) х (101,30 : 100) х (100,20 : 100) х (100,10 : 100) х (99,80 : 100) х (101,20 : 100) х (100,90 : 100) = 1.19473185 Інфляційне збільшення: 186 359,51 х 1.19473185 - 186 359,51 =36 290,13 грн. 3. Розрахунок пені. Розділом 8, п.п. 8.1 Кредитного договору № 2301/0508/88-1002 сторони визначили, що за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник (відповідач) сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. Розрахунок суми пені здійснюється за формулою: Пеня = Сх 2УСД х Д : 100 та становить 27 100,18 грн. С - сума заборгованості за період, УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення. З урахуванням вказаного, загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення з відповідача складає 80 193,30 грн. Позивач зазначає, що TOB «Агенство нерухомості «Голден Хаус» 28.11.2019 направило на адресу відповідача вимогу про усунення порушення, а саме повернення заборгованості, відповідно до кредитного договору № 2301/0508/88-1002, який забезпечений іпотекою, яке відповідачем отримано 03.12.2019 особисто та на даний час не виконано. Пізніше відповідач з`являвся до позивача та своєю заявою просив надати примірник договору про купівлю-продажу прав вимоги, з метою сплати заборгованості згідно з вимогою позивача, проте, - відповідач, отримавши такий договір звернувся до суду з позовом про визнання договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги недійсним, за результатом розгляду якого, у задоволенні повних вимог відповідача відмовлено в повному обсязі. Враховуючи зазначені вище обставини, позивач просить суд, - стягнути з [PERSON] на свою користь 80 193, 30 грн, з яких: 36 290,13 грн. - розмір інфляційних втрат, 16802,99 грн - три відсотки річних та 27 100,18 грн - пеня за несвоєчасне повернення боргу. Ухвалою суду від 31.01.2021 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Ухвалою суду від 10.01.2023 скасоване заочне рішення суду від 07.06.2022 і призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем, через представника, подано відзив на позов, за яким просить відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що [PERSON] здійснював погашення кредитної заборгованості до 02.02.2018, тобто до дати закриття банківського відділення. Згодом йому стало відомо про договір купівлі-продажу прав вимоги від 27.11.2019, кредитором за яким стало ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус». Станом на момент продажу права вимоги за кредитом борг складав 5004,92 доларів США, тобто боргові зобов`язання були визначені саме в доларах США без зазначення його еквіваленту у гривні. Отже, нарахування інфляційних вважає незаконним, оскільки прострочення грошового зобов`язання визначено не у гривні. Позивач звертався з вимогою про сплату боргу та намагався дізнатися про розрахункові рахунки з тим, щоб внести кошти на погашення заборгованості, але відповіді не отримав. Відповідач вважає, що непогашення кредитної заборгованості відбулось з вини кредитора, оскільки позивач не повідомив про нові реквізити для погашення заборгованості. Позивачем, через представника, подано відповідь на відзив, за яким просить позовні вимоги задовольнити повністю. Зазначено, що ТОВ повідомляло відповідача, шляхом направлення письмової вимоги, про дострокове погашення заборгованості у розмірі 186359грн. 51коп. Між тим, останній, отримавши вимогу, заборгованість не погасив. Оскільки до позивача надійшло право вимоги щодо національної валюти - гривні, то вважає, що позивач вправі нараховувати санкції за ст. 625 ЦК України та пеню. Заперечення на відповідь на відзив, відповідачем подано не було. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Надано заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. В судовому засіданні відповідач та його представник просили відмовити у задоволенні позову, оскільки його не визнають в повному обсязі, враховуючи доводи відзиву. Зазначили, що у відповідача наявні грошові кошти на погашення заборгованості, але не відомий рахунок у банківській установі, на який слід їх перерахувати. Крім того, оскільки кредит був отриманий у доларах США, то відсутні підстави для нарахування інфляційних, які можуть нараховуватися за невиконання грошового зобов`язання, визначеного у гривні. Також, вважають, що нарахування за ст. 625 ЦК не можуть бути у період воєнного стану, а пеня не може бути нарахована та стягнута під час карантину, який на даний час ще триває. Крім того, зазначили, що нарахування за ст. 625 ЦК та пеня можуть застосовуватися, якщо боржник умисно ухиляється від виконання зобов`язань, а відповідач хоче погасити заборгованість, але не знає рахунку позивача. Вказали, що жодні судові рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором не існують. Рішення суду по справі №711/ 9850/19, яким [PERSON] відмовлено у задоволенні його позову про визнання договору купівлі-продажу прав вимоги, набрало законної сили. Під час судового розгляду справи відповідач та його представник визнали розмір заборгованості за тілом кредиту та за процентами, які вказані у письмовій вимозі позивача. При цьому, не визнають нараховану позивачем заборгованість у вигляді пені; не погодились із нарахуванням ст. 625 ЦК на пеню та штраф, враховуючи період нарахування. Заслухавши пояснення учасників справи, їхніх представників, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: встановлено, що 14.05.2008 між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2301/0508/88-1002, за умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється у розмірі 37 000,00 доларів США на строк з 14.05.2008 по 13.05.2018 та на умовах, передбачених у цьому Договорі, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені Договором (п. 1.1. Договору). Пунктом п. 2.1. Договору визначено, що забезпеченням виконання зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв`язку з порушенням умов Договору та інших витрат Банку, пов`язаних з одержанням виконання, виступає іпотека: квартира під [ADDRESS] . Відповідно до пункту 3.1. Договору, позичальник зобов`язується погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № [NUMBER] щомісяця, через касу Банку згідно Додатку № 1, що є невід`ємною частиною Договору, крім випадків, передбачених п. 3.8, 3.9 та 5.1.4 даного договору. 14.05.2008 між ВАТ «Сведбанк» (іпотекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавець), відповідно до п. 2.1 Договору, укладено Іпотечний договір № 2301/0508/88-1002-Z. Згідно з п. 1 Іпотечного договору, цим договором забезпечується належне виконання іпотекодавцем вимог іпотекодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з кредитного договору № 2301/0508/88-1002 від 14.05.2008, укладеного між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а також усіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, в тому числі щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов. Крім того, встановлено, що правонаступником ВАТ «Сведбанк» став AT «Дельта Банк», до якого відповідно перейшло право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки. Відповідно до протоколу електронного аукціону № UA-EA-2019-10-10-00000-b TOB «Агенство нерухомості «Голден Хаус» прийняло участь в електронних торгах з продажу права вимоги за кредитним договором № 2301/0508/88-1002 від 14.05.2008, що укладений з фізичною особою з забезпеченням: квартира під [ADDRESS] . За результатами проведених електронних торгів TOB «Агенство нерухомості «Голден Хаус» стало переможцем і, як наслідок, був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги № 2091/К від 27.11.2019, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. За умовами даного договору AT «Дельта Банк» відступив, шляхом продажу Новому кредитору, в особі TOB «Агенство нерухомості «Голден Хаус», належні Банку а Новий кредитор набув у обсязі та на мовах, визначених цим договором, права вимоги Банку до позичальників та/або іпотекодавців, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників, спадкоємців, страховиків та інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними поговорами та/або договорами іпотеки, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них згідно реєстру у Додатку № 1. Згідно з Додатком № 1 до Договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, до ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» перейшло право вимоги за кредитним договором з додатками № 2301/0508/88-1002 та іпотечним договором № 2301/0508/88-1002-Z. Судом також встановлено, що на момент купівлі прав вимоги сума заборгованості відповідача [PERSON] складає 186359,51 грн., з яких: 3830,87 доларів США (еквівалент 91 874,61 грн.) - тіло кредиту, 1321,43 доларів США (еквівалент 31691,46 грн.) - відсотки, 45046,24 грн. - пеня, 17 747,20 грн. - штраф. На виконання вимог п. 2.7 Договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, 28.11.2019 ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» направило на адресу [PERSON] вимогу, в якій останнього повідомлено про відступлення прав за іпотечним договором та прав вимоги за основним зобов`язанням у порядку, передбаченому чинним законодавством, у тому числі Законом України «Про іпотеку». Окрім того, вищевказаною вимогою TOB «Агенство нерухомості «Голден Хаус» повідомило [PERSON] про дострокове виконання боргових зобов`язань у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання даної вимоги. Зазначена вимога отримана [PERSON] 03.12.2019 особисто, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення і це визнається відповідачем, про що він зазначив у судовому засіданні. Між тим, на даний час заборгованість не погашена. Відповідно до ст.55 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст.16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст. 549, 550 ЦК України. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України). Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За приписами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На час розгляду справи судом не встановлені обставини про те, що договори № 2301/0508/88-1002 від 14.05.2008, № 2301/0508/88-1002-Z від 14.05.2008, № 2091/К від 27.11.2019 визнані недійсними, розірваними чи є припиненими. Також суд погоджується з тим, що станом на момент купівлі ТОВом «Агенство нерухомості «Голден Хаус» прав вимоги, загальний залишок заборгованості [PERSON] становить 186359.51 грн., з яких: 3830,87 доларів США (еквівалент 91 874,61 грн.) - тіло кредиту, 1321,43 доларів США (еквівалент 31691,46 грн.) - відсотки, 45046,24 грн. - пеня, 17 747,20 грн. - штраф. Крім того, і під час судового розгляду справи відповідач зазначив, що ним визнається розмір заборгованості по тілу кредиту та процентам, який зазначений позивачем, враховуючи факт отримання ним 03.12.2019 письмової вимоги про сплату боргу, послідуючі судові спори за його позовом щодо визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним (№711/9850/19) та про зобов`язання кредитора здійснити рекструктуризацію заборгованості (№712/5642/21). Слід зазначити, що безпідставними є доводи відповідача про те, що в даному випадку позивачем безпідставно нараховані інфляційні втрати, відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки розмір заборгованості визначено саме у національній валюті гривня, а не в іноземній валюті. Крім того, відповідачем не підтверджені належними та допустимими доказами обставини про наявність вини кредитора щодо відмови виконати обов`язки по кредитному договору, тобто отримати грошові кошти, які він (позивач) мав намір сплатити кредитору. За правовими позиціями Верховного Суду (постанова ВП ВС від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц), стягнення відсотків річних та інфляційних витрат, передбачених ст. 625 ЦК України, можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Враховуючи зазначені вище обставини, той факт, що має місце грошове зобов`язання, яке не виконане відповідачем, як боржником, - стягненню з відповідача, у межах заявлених позовних вимог, відповідно до ст. 625 ЦК України, підлягає заборгованість: інфляційні - 25243грн. 26коп., які нараховані за період з грудня 2018 по листопад 2021, враховуючи кількість прострочених днів 1097 (з 25.11.2018 (дата в межах строку позовної давності, відповідно до ст. 257 ЦК України) по 25.11.2021 (дата звернення до суду з позовною заявою)). При цьому, такий розмір інфляційних втрат нарахований на заборгованість: по тілу кредиту - 91874грн. 61коп. та за процентами - 31691грн. 46коп., а всього - 123566грн. 07коп. Крім того, оскільки відповідачем не виконане грошове зобов`язання, то до стягнення на користь позивача з відповідача, відповідно до ст. 625 ЦК України, підлягає і заборгованість - 3% річних - 11131грн. 10коп., яка нарахована за період часу з 25.11.2018 по 25.11.2021, враховуючи розмір заборгованості 123566грн. 07коп. Отже, всього підлягають до стягнення з відповідача нарахування за ст. 625 ЦК України у розмірі 36374грн. 36коп. (25243грн. 26коп. + 11131грн. 10коп.). За результатами розгляду справи судом встановлено, що позивачем нараховані інфляційні втрати та 3% річних на загальний розмір заборгованості 186359грн. 51коп., який складається з тіла кредиту - 91874грн. 61коп., процентів - 31691грн. 46коп., пені - 45046грн. 24коп. та штрафу - 17747грн. 20коп. При цьому, цей розмір заборгованості визначений станом на 27.11.2019, про що зазначено у вимозі ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» від 28.11.2019 про усунення порушення, направленої на адресу [PERSON] . Як на думку суду, не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо стягнення з відповідача грошових коштів, нарахованих за ст. 625 ЦК України на пеню та штраф, оскільки на неустойку (пеня, штраф), яка нарахована за невиконання/неналежне виконання зобов`язання не можливо нараховувати стягнення відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, за порушення грошового зобов`язання. В іншому випадку, буде порушуватися принцип добросовісності, який передбачає, що сторони повинні діяти добросовісно під час реалізації своїх прав та передбаченого договором та/або законом виконання своїх зобов`язань. Суд вважає, що такі вимоги позивача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та можуть свідчити про недобросовісну поведінку кредитора. Звертається увага, що введення в цивільне законодавство принципу добросовісності як одного з найбільш загальних і важливих принципів цивільного права є заходом, спрямованим на зміцнення моральних засад цивільно-правового регулювання. Саме з позиції моральності слід підходити до оцінки поведінки суб`єкта права як добросовісного або недобросовісного. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь пені у розмірі 27100грн. 18коп. за несвоєчасне повернення боргу, то суд вважає їх безпідставними, виходячи з наступного: пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (з врахуванням змін до постанови КМУ) з 12.03.2020 установлено на усій території України карантин, який на даний час продовжено до 30.04.2023. Як вбачається із наданих позивачем розрахунків, пеня нарахована за період з 25.11.2020 по 25.11.2021, тобто у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19. Таким чином, вимоги позивача у частині стягнення з [PERSON] на свою користь пені за несвоєчасне повернення боргу у розмірі - 27100,18 грн. не підлягають до задоволення. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та відповідач, як на підставу своїх заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2270 грн. (квитанція № 0.0.2359255949.1 від 29.11.2021). Проте, оскільки позовні вимоги ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» задоволено часткового на 45,36% від заявлених вимог, то з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 1029грн. 67коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial