Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~16.01.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що з 14.11.1996 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] за час якого у них [INFO] народилася спільна дитина донька [PERSON] . Вказує, що їх спільне сімейне життя не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, у кожного з них свій власний бюджет. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим, оскільки їхня сім`я на даний час існує суто формально, збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який було зареєстровано 14.11.1996 року Відділом ДРАЦС РС Луцького МУЮ Волинської області, актовий запис № 1262, а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у її позовній заяві та просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що причиною подання даного позову стало нехтування відповідачем сімейними цінностями та подружніми обов`язками, а також його груба поведінка по відношенню до неї. Протягом п`яти останніх років [PERSON] не вживає жодних заходів щодо збереження шлюбу. В останнього наявні різного роду боргові зобов`язання, правова природа яких їй не відома. Крім того, відповідач зловживає спиртними напоями. Наведені обставини призвели до переконання про недоцільність збереження їхнього шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що припинення шлюбних відносин між ним та позивачкою відбулося три роки тому, остання припинила відноситися до нього, як до свого чоловіка, не піклується про нього, не поважає його та не приділяє йому уваги. У разі розірвання шлюбу, в нього з [PERSON] виникне спір щодо поділу спільного майна, а тому розірвання шлюбу він вважає недоцільним. Крім того, він не готовий до самостійного життя, у зв`язку з чим у задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 14.11.1996 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом ДРАЦС РС Луцького МУЮ Волинської області за актовим записом № 1262, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). За час шлюбу в сторін [INFO] народилася спільна дитина донька [PERSON] . Зазначене підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду даної справи встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, укладеного з відповідачем та переконана в неможливості їх примирення в подальшому. В свою чергу, відповідач заперечує щодо розірвання шлюбу. Згідно із ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення. Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. До такого правового висновку прийшов Верховний суд України у своїй постанові від 30.05.2019 року при розгляді цивільної справи № 442/6319/16-ц. Судом в ході розгляду даної справи не вбачаються будь-які підстави для надання сторонам строку на примирення, при цьому, відповідачем відповідне клопотання у судовому засіданні заявленим не було. Як встановлено судом, сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейне життя. На даний час, сторони спільне господарство та побут не ведуть, у кожного з них свій власний окремий бюджет. Судом також встановлено, що на час розгляду справи позивач [PERSON] втратила почуття поваги та любові до [PERSON] , а тому не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем сімейні відносини. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб підлягає розірванню. Також суд приймає до уваги той факт, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а тому примушування до його збереження є порушенням її права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з відповідача на користь позивачки слід також стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі ст. ст. 24, 55, 56, 112 СК України,

Outcome: approved