Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

У лютому 2023 року адвокат Кара Ю.М., як є представником [PERSON] , звернулася до суду із заявою в якій просила встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянки України, яка народилася у с. Мануйлівка, Приморського району Запорізької області, яка померла [INFO] у с. Мануйлівка, Приморського району Запорізької області. В обґрунтування заяви заявником зазначено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] . [INFO] мати заявника померла. Станом на час смерті [PERSON] була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] . Про факт смерті заявнику було видане свідоцтво про смерть Сімферопольським районним відділом РАГС №3 Департаменту РАГС Міністерства юстиції Республіки Крим від 08.02.2023 року серія [NUMBER] . Організацією та оплатою поховання займався заявник. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (надалі - Закон), сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України є тимчасово окупованою територією. Село Мануйлівка Приморського району запорізької області де померла мати заявника та де проживає сам заявник є тимчасово окупованою російською федерацією територію України. Оскільки на тимчасово окупованій території фактично діє юрисдикція та застосовується законодавство окупаційної влади, документи про смерть видані такою владою не можуть бути прийняті органами державної влади на іншій території України. Це створює перешкоди у реалізації прав, зокрема вищенаведені обставини роблять неможливим проведення державної реєстрації смерті померлої [PERSON] згідно з чинним законодавством України та отримання відповідного свідоцтва про смерть особи. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть особи, встановленого законодавством України з метою оформлення спадкових прав. В судове засідання заявник та представник заявника не з`явились. Представником заявника подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності, викладені в заяві обставини підтримано. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.293 ч.1 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст.293 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до правових позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею ст.317 ч.1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.2 ст.1 вказаного Закону, Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Також встановлено, що 17 липня 2020 року Приморський район Запорізької області був ліквідований, а село Мануйлівка входить до складу Приморської міської громади Бердянського району Запорізької області. Згідно Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 30 листопада 2022 рік, який затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022 року, Приморська міська територіальна громада Бердянського району Запорізької області, до складу якої входить село Мануйлівка, внесена до такого переліку. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що [PERSON] , яка народилася [INFO] , померла [INFO] у с. Мануйлівка Бердянського району Запорізької області, а заявник є сином померлої. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 08.02.2023 року Сімферопоським районним відділом ЗАГС №3 Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції республіки Крим, відомостями про отримання допомоги на поховання [PERSON] , копіями свідоцтва про народження заявника, його паспорта, паспорта [PERSON] . Місцем смерті [PERSON] є Запорізька область, Бердянський район, с. Мануйлівка. Враховуючи вищевикладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є об`єктивні перешкоди і заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про її смерть, слід встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянки України, яка народилася у с. Мануйлівка Приморського району Запорізької області, яка померла [INFO] , Україна, Запорізька область, Бердянський район, с. Мануйлівка. Відповідно до вимог ч.4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved