Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз», ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз» про визнання рішення недійсним, зобов`язання провести перерахунок звернулась [PERSON] . В судовому засіданні позивач розмір заявлених позовних вимог уточнила, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та визнати недійсним та скасувати рішення комісії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем про задоволення акта про порушення №328 від 28 жовтня 2021 року, яке оформлене протоколом №328; зобов`язати акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» код ЄДРПОУ 03366701 провести перерахунки об`ємів спожитого газу по особовому рахунку № [NUMBER] з 01 грудня 2021 року до 30 квітня 2022 року та по особовому рахунку № [NUMBER] з травня 2022 року до дня ухвалення рішення по даній справі; стягнути з відповідача АТ «ОГС «Рівнегаз» на її користь понесені судові витрати по справі. В судовому засіданні представник відповідача акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» заявлені позовні вимоги позивача не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов. В судове засідання представник відповідача ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» не з`явився, однак подав до суду письмовий відзив на позовну заяву у якій просив суд у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Судом встановлено, що позивачу по справі [PERSON] є власником житлового приміщення за адресою [ADDRESS] та є споживачем газу. У квартирі позивача відсутній лічильник газу, у зв`язку з чим оплата за спожитий газ здійснювалась за нормами споживання з розрахунку 3,28 м3 на одну людину. 28 жовтня 2021 року АТ «Рівнеаз» (група з припинення та відновлення розподілу природного газу) було складено Акт про порушення №328 (надалі по тексту - Акт). З даного Акту вбачається, що «Цей Акт складений [PERSON] , старший майстер посв.№177, [PERSON] , майстер посв. №21/2020, [PERSON] , начальник житлового відділу УЖКГ виконавчого комітету Рівненської міської ради, за участю споживача [PERSON] ). 2. На дату складання цього Акта на об`єкті - квартира житлового будинку за адресою [ADDRESS] встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: відмова в доступі до об`єкта побутового споживача, який розраховується за нормами споживання, внаслідок чого АТ «Рівнегаз» не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу побутовому споживачу, відповідно до пп.5 п.2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, ст.2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та ст.18 закону України «Про ринок природного газу». (Примітка. За необхідності в акті чи додатку до акта складається схематичне відображення порушення.). 3. Показання лічильника (ЗВТ) на дату складання Акта -----. 4. Відмітка про усунення порушення на дату складання Акта: порушення не усунуто. 5. За виявленими порушеннями споживачу необхідно: забезпечити вільний та безперешкодний доступ представникам АТ «Рівнегаз» для встановлення лічильника газу побутовому споживачу. 6. Інша необхідна інформація та вимоги: відповідно до п.6 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі відмови в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу споживачу, який не забезпечений лічильником газу (розраховується за нормами споживання), визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв, починаючи з дати наступної, після дати не допуску. Споживача [PERSON] попереджено про те, що розрахунки за спожитий газ за граничними об`ємами споживання природного газу населенням буде здійснено через 20 днів з дня складання акта про порушення, і про те що до цього часу споживач має забезпечити доступ представникам АТ «Рівнегаз» для безкоштовного встановлення лічильника газу. У разі забезпечення споживачем протягом цього строку доступу представникам Оператора ГРМ для безкоштовного встановлення лічильника газу процедура нарахування за граничними об`ємами споживання природного газу населенням не застосовується. Відмітка - (підпис) - відсутній [PERSON] . 7. До Акта про порушення додається фото фіксація. 8. Комісія Оператора ГРМ з розгляду цього Акта буде проводити засідання за адресою: м.Рівне, вул.Івана Вишенського, 4. Про дату та час проведення комісії споживача буде повідомлено додатково. На засідання комісії запрошується споживач або уповноважена ним особа. У разі неявки на засідання комісії цей Акт розглядається без участі споживача або уповноваженої особи. Акт про порушення склали та підписали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Споживач [PERSON] відсутній.». З дослідженого в судовому засіданні Протоколу №328 засідання комісії АТ «Рівнегаз» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем від 21 грудня 2021 року вбачається, що «Присутні: голова комісії - [PERSON] , директор комерційний; секретар комісії - Делідон І.М., інженер служби експлуатації систем газопостачання; члени комісії: [PERSON] , начальник відділу комерційного балансування; Бондар Н.П., начальник відділу з продажів; [PERSON] , старший інженер з метрології відділу інспектування; Герасимчук В.В., начальник відділу економічної безпеки; дума О.В,, начальник управління в Рівненській області адвокатського об`єднання «Правовий Альянс». Запрошені: [PERSON] . 1. Порядок денний: 1. Розгляд Акту №328 від 28.10.2021 року про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, яке підлягає у відмові в доступі до об`єкта побутового споживача, який розраховується за нормам споживання внаслідок чого АТ «Рівнегаз» не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу побутовому споживачу за адресою [ADDRESS] . По п.1 порядку денного: Слухали: Голову комісії [PERSON] , який доповів, що 28.10.2021 року працівниками АТ «Рівнегаз» було складено акт про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, що полягає у відмові в доступі до об`єкта побутового споживача, який розраховується за нормами споживання, внаслідок чого АТ «Рівнегаз» не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу побутовому споживачу за адресою [ADDRESS] .В даному акті зафіксовано, що 28.10.2021 року за адресою [ADDRESS] власником було відмовлено в забезпеченні доступу до об`єкту побутового споживача, який розраховується за нормами споживання, внаслідок чого, представники АТ «Рівнегаз» не здійснили монтаж лічильника газу. Виступили: Голова комісії [PERSON] , який наголосив на обов`язковості комерційного обліку природного газу, як це передбачено чинним законодавством, зокрема, Кодексом газорозподільних систем, Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та Законом України «Про ринок природного газу». За результатами обговорення Голова комісії виніс на голосування проект рішення: за наслідками розгляду акту про порушення №328 від 28.10.2021 року, який складений про порушення пп.5 п.2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, визначення об`єму спожитого природного газу за адресою [ADDRESS] за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з врахуванням усіх газових приладів і пристроїв, починаючи з дати, наступної після дати не допуску, визначеної в акті про порушення, а саме з 29.10.2021 року. За це рішення проголосували: «за» - 7, «проти» - 0, «утримались» - 0. Вирішили (постановили): За наслідками розгляду акту про порушення №328 від 28.10.2021 року, який складений про порушення пп.5 п.2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, визначення об`єму спожитого природного газу за адресою [ADDRESS] за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв, починаючи з дати, наступної після дати не допуску, визначеної в акті про порушення, а саме з 29.10.2021 року.». В подальшому, позивачу нараховуються норми спожитого газу за місяць - 18 м3. Як пояснила в судовому засіданні позивач, будь-якого письмового повідомлення про те, що 28 жовтня 2021 року у її помешканні буде встановлення лічильника обліку природного газу, вона не отримувала. Письмових підтверджуючих доказів отримання вказаного повідомлення позивачем [PERSON] чи будь-якою іншою уповноваженою нею особою, не було надано суду і відповідачами. Відповідно до ч.1 ст.1 Кодексу ГРМ цей Кодекс розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу». Відповідно до п.1 ч.3 ст.1 Кодексу ГРМ дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Відповідно до п.1 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу. Відповідно до п.2 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Відповідно до п.3 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. Відповідно до п.4 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи. Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням протягом п`яти робочих днів з дня складання такого акта. В порушення вищезазначених вимог Кодексу ГРМ, при складанні Акту від 28.10.2021 року, який складено у відсутності споживача, відео зйомка не велася. Натомість, у Акті у п.7 зазначено: До Акта про порушення додається: фото фіксація. Однак, вказаної фото фіксації до акта долучено не було. Крім того вказана фото фіксація до Акту не була долучена і представниками відповідачів до своїх відзивів на позовну заяву позивача. Натомість, у даному Акті, зокрема у п.1 та 6 зазначено дані споживача [PERSON] , та зазначено про її присутність під час складання Акта. Крім того, у графі зауваження споживача зазначено - «відсутній [PERSON] », що може розцінюватися, як особисту участь споживача при винесенні Акту від 28.10.2021 року. Хоча фактично, під час винесення вказаного акту споживач була відсутня. Відповідно до абз.2 п.8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ при складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення. Відповідно до п.10 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі. Однак, в Акті від 28.10.2021 року зазначено, що про дату та час проведення комісії споживача буде повідомлено додатково. Письмових підтверджуючих доказів про повідомлення споживача про день та час розгляду акту, відповідачами суду надано не було. Тому, суд приймає твердження позивача в тій частині, що вона не була належним чином повідомлена про день, час та місце прийняття та винесення як Акту про порушення №328 від 28 жовтня 2021 року, так і протоколу №328 засідання комісії АТ «Рівнегаз» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем від 21 грудня 2021 року. Правові засади функціонування ринку природного газу України засновано на принципі вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співробітництва, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначаються Законом України «Про ринок природного газу». Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року (закон набрав чинності 08 травня 2015 року) державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор (національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. Пунктом 37 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини. Аналогічні положення викладені у ч.4 ст.1 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» від 16 червня 2011 року (закон набрав чинності 09 липня 2011 року), в якій визначено, що споживачі природного газу - це фізичні особи (населення), фізичні особи - підприємці та юридичні особи, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року прийнято постанову за №2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем», яку зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. Так, абз.7 п.3 гл.4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем було викладено в наступній редакції: «Якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу». Постановою від 11 серпня 2016 року №1418 «Про затвердження змін до деяких постанов НКРЕКП» було внесено зміни до абз.7 п.3 гл.4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, а саме в абзац сьомий після слів «лічильником газу» доповнено словами «(індивідуальним або загальнобудинковим)», а після слів «об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу» доповнено словом «(алокація)». Отже після внесених змін, абз.7 п.3 гл.4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем викладено в наступній редакції: «Якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу (індивідуальним або загальнобудинковим), відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 15 до цього Кодексу». Однак, в судовому засіданні не було встановлено тих обставин, що відповідачами було належним чином повідомлено споживача (позивача по справі) про день та час встановлення індивідуального лічильника газу. Позивач від встановлення у квартирі індивідуального лічильника газу за рахунок оператора газорозподільних мереж не відмовлялася, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Не дивлячись на це, нарахування позивачам обсягів спожитого газу за нормами споживання 18 куб.м. відповідачем здійснено саме як санкція за порушення правил обліку та споживання природного газу, що виразилось у відмові від встановлення приладу обліку спожитого газу (лічильника). В даному випадку, порушуються права позивача, що призводить до невідповідності умов договору на постачання природного газу між споживачами та газорозподільною компанією, яким передбачено, що кошти сплачуються споживачем тільки за той газ, який він дійсно спожив. Більш того, такий облік газу порушує вимоги ст.18 Закону України «Про ринок природного газу». Таким чином, АТ «ОГС «Рівнегаз» було неправомірно змінено режим нарахування об`ємів природного газу позивачу. Крім того суд звертає увагу, що відповідно до пунктів 1.1-1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498, цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст.633,634,641,642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. У пункті 1.4 договору вказано, що термін, що використовується в цьому договорі, має таке значення: споживач - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ. Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України "Про ринок природного газу" та Кодексі газорозподільних систем. За цим договором Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (розділ ІІ Предмет Договору п. 2.1). Права ж та обов`язки споживачів чітко визначені розділом IV Ціна, порядок обліку та оплати природного газу, розділом V Права та обов`язки споживача та розділом VІ Права і обов`язки постачальника. Позивач приєдналася до вказаного договору, позаяк щомісячно споживала природний газ та вносила за це відповідну плату. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, у відповідача не було законних підстав для нарахування позивача об`ємів природного газу у розмірі граничної місячної норми споживання на одну особу. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. На думку Європейського суду з прав людини, поняття якості закону означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (п. 39 рішення у справі "C.G. та інші проти Болгарії", заява № 1365/07; п. 170 рішення у справі "Олександр Волков проти України", заява № 21722/11). У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (п.п. 31-32 рішення від 11 листопада 1996 року у справі "Кантоні проти Франції", заява № 17862/91; п. 65 рішення від 11 квітня 2013 року у справі "Вєренцов проти України", заява № 20372/11). Можливість різних тлумачень одних і тих самих положень законодавства головним чином спричинена неналежним станом національного законодавства з цього питання. Відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з цього важливого питання, що призвело до його суперечливого тлумачення, порушує принцип ясності закону. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачами, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн. згідно квитанції від 20 грудня 2022 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача АТ "ОГС "Рівнегаз" на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved