Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Смідинської сільської\~ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Смідинської сільської ради не посвідчувався. Вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, прийняла спадщину шляхом вступу у фактичне управління майном, звернулась до нотаріуса з метою оформлення права власності на спадкове майно, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно, просить визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. Позивач в підготовче засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Смідинською сільською радою подано заяву з проханням розглядати справу за відсутності її представника, проти задоволення позову заперечень немає, з позовом згідні. Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 10), після смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок, збудований у 1968 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі №5 за 2022 рік Смідинської сільської ради Ковельського району Волинської області, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 12). Позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] (а.с. 8-9). Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п.п. 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), який набрав чинності з 01.01.2004 р., цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин щодо питань про прийняття спадщини слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс 1963 р. (далі -ЦК 1963 р.). За змістом ст.ст. 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З матеріалів дослідженої судом копії спадкової справи №87/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном, 23.11.2022 р. звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 39 на звороті, 41 на звороті). Заповітів за життя [PERSON] не складала (а.с. 41). 24.11.2022 р. позивачу видано свідоцтва про право на спадщину на земельну частку пай (а.с. 46). Постановою нотаріуса від 06.12.2022 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] \~(до\~реформування адміністративно\~територіального устрою\~України -\~Старовижівського)\~району Волинської\~області у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно (а.с. 47 на звороті). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , немає. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved