Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Заявниця, [PERSON] , через свою представницю - адвоката Давигору Світлану Анатоліївну, звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON] , у Королівстві Іспанія, де він перебував з нею на лікуванні. З [PERSON] вони перебували у зареєстрованому шлюбі із 11.02.1993 по дату його смерті. Усе своє свідоме життя вони з чоловіком мешкали у квартирі, яка належала йому на праві приватної власності, а саме за адресою: [ADDRESS] . Останнім місцем проживання та реєстрації померлого була вказана вище квартира, що зокрема підтверджується довідкою Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» ЧМР №8733-2 від 25.10.2022. Як зазначено, її чоловік, [PERSON] , за життя отримував пенсію, оскільки все життя пропрацював на Черкаському заводі хімреактивів, де за Списком №1 (шкідливих умов роботи) отримував пенсійне забезпечення у відповідному розмірі. Розмір виплати пенсії чоловіка складав близько 8000 грн. До того ж, вона теж, починаючи з 2016 року мала пенсію за віком, розмір якої - 2100 грн. Таким чином, її пенсія та пенсія чоловіка, фактично були їх єдиним доходом, за рахунок якого вони проживали та забезпечували своє існування. Після смерті чоловіка, Департамент пенсійного забезпечення, 31.05.2022, направив до ГУ ПФУ в Черкаській області лист №2800-0301103/20713 з формуляром про розгляд її заяви від 04.02.2022 про призначення пенсії по втраті годувальника. 15.06.2022 ГУ ПФУ в Черкаській області прийняло рішення про відмову у перерахунку пенсії №232730016177. У заяві також вказано, що 03.11.2022 вона звернулася до Департаменту соціальної політики, з проханням підготувати та видати їй акт опитування сусідів та видачі довідок щодо проживання. 03.11.2022 їй було вручено повідомлення про відмову у видачі Акту опитування сусідів з підстав, що останнім місцем проживання померлого, [PERSON] , було: [ADDRESS] , що суперечить інформації, зазначеній в акті опитування субсидії. Разом з тим, просить врахувати те, що внаслідок загострення хвороб та потреби у отриманні оперативного втручання вона з чоловіком у липні 2021 року поїхали до доньки [PERSON] в Іспанію , де перебували певний час, допоки чоловік проходив реабілітацію. Вона була поруч з ним весь час, підтримувала, надавали поміч по забезпеченню його всім необхідним. До того ж, 07.07.2021 вони з чоловіком в`їхали до Валенсії (наявні відмітки в паспортах про в`їзд до країни), з метою лікування чоловіка, який фактично вже був «в інвалідному кріслі». В Іспанії (місто Канальс) у них мешкає донька [PERSON] , яка тривалий час перебуває в цій країні, має роботу та власне житло. Зважаючи на загострення хвороб чоловіка, вони, починаючи з 2013 року, приїздили до доньки, з метою лікування чоловіка та підтримання його здоров`я. Їх спільне проживання з чоловіком за однією адресою також підтверджується свідоцтвом про колективну реєстрацію, видану у формі довідки від 20.05.2021, з якого вбачається, що у [ADDRESS] , зареєстровані у житлі наступні особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Місце реєстрації у вказаному житлі давало право отримувати дозвіл на проживання та бути на законних підставах за кордоном. Відповідно до історичної довідки про житло від 16.11.2022, за вказаною вище адресою зареєстровані і інші особи, окрім них, її та чоловіка. Статус чоловіка у зв`язку із його смертю зазначено, як пасивний, тобто місце реєстрації чоловіка припинено. Крім того, після смерті чоловіка, вона звернулася в ГУ ПФУ в Черкаській області із заявою про призначення їй пенсії після смерті чоловіка, який був для неї єдиним годувальником, проте, рішенням №45 від 23.01.2023 їй відмовлено у переході з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з підстав ненадання документів про реєстрацію за однією адресою з померлим годувальником. Між тим, заявниця вважає, що ГУ ПФУ в Черкаській області не встановило, що вона фактично, на дату смерті чоловіка, проживала разом з ним, вела спільне господарство, незважаючи на різне місце реєстрації. Таким чином, заявниця просить суд встановити факт її сумісного проживання разом із чоловіком [PERSON] , [INFO] , померлим [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 08.02.2023 заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження. Крім того, зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області надати суду, у строк до 24.02.2023, відомості про розмір пенсії [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 28.02.2023, на виконання ухвали суду від 08.02.2023, ГУ Пенсійного фонду України в Черкаській області надало до суду довідку № 6584595804341540 про доходи пенсіонера [PERSON] , за період з 01.01.2020 по 28.02.2023. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представниця - адвокат Давигора С.А., підтримали заяву та просили задовольнити у повному обсязі, на підставі наведеного у ній обгрунтування та з урахуванням доказів, які додані до заяви. Зазначили, що заявниця разом із чоловіком тимчасово перебували у Іспанії, хоча фактично завжди проживали у [ADDRESS] . У судове засідання представник заінтересованої особи - ГУ Пенсійного фонду України в Черкаській області, не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою заявниці, оскільки мешкає за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що [PERSON] та [PERSON] жили завжди, як одна сім`я і вона з ними постійно підтримувала сусідські відносини. Як їй відомо, [PERSON] та [PERSON] тимчасово виїздили до дочки в Іспанію, але потім повертались в Україну і мешкали саме за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що заявниця є її рідною тіткою (рідна сестра її матері). Її тітка та [PERSON] завжди мешкали за адресою: [ADDRESS] , куди вона неодноразово приходила до них у гості. Про інше місце їх проживання їй не відомо. Також зазначила, що влітку 2021 року [PERSON] та [PERSON] поїхали в Іспанію для лікування останнього, де він помер [INFO] , і там же похований. Заслухавши пояснення заявниці та її представниці, показання свідків, вивчивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11.02.1993 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 243 та видане свідоцтво про шлюб (повторне) серії [NUMBER] від 04.10.2022. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , у лікарні ім. Льюіса Альканьїса, м. Хатіва, провінція Валенсія, Іспанія, про що 21.12.2021 відділом реєстрації актів цивільного стану м. Хатіва складено відповідний запис та видане свідоцтво № 3648926/21 від 19.01.2022. Останнім місцем проживання зазначено: [ADDRESS] . Разом з тим, як вбачається з інформації, наданої департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 25.10.2022 № 8733-2, померлий [PERSON] , [INFO] , станом на дату смерті - [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується відповідною відміткою у його паспорті громадянина України (серія [NUMBER] від 27.07.2011). Вказана вище квартира належала йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва право власності, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому м. Черкаси 12.08.1993. Судом досліджено ряд документів, які видані уповноваженими органами Іспанії, зокрема Свідоцтво про колективну реєстрацію від 20.05.2021, з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в житлі за адресою: [ADDRESS] , з 01.04.2015. Проте, відповідно до історичної довідки про житло від 16.11.2022, за вказаною вище адресою, статус [PERSON] зазначено, як пасивний, у зв`язку із його смертю, тобто місце його реєстрації припинено. Крім того, із доданого до заяви паспорту заявниці - [PERSON] (серія [NUMBER] від 28.01.1997), вбачається, що її місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Проте, у декларації № 0001-М895-НРА0 від 13.12.2022 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, що укладена між лікарем [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , зазначена адреса місця фактичного проживання або перебування останньої: [ADDRESS] . Як встановлено у судовому засіданні, за вказаною вище адресою, заявниця фактично і проживала. Також з`ясовано, що після смерті [PERSON] , заявниця, [PERSON] , звернулася до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради з проханням підготувати та видати їй акт опитування сусідів та видати довідку щодо проживання за адресою: [ADDRESS] , на що 03.11.2022 отримала повідомлення про відмову у видачі акту опитування сусідів [ADDRESS] , оскільки, при опрацюванні матеріалів звернення було встановлено, що останнім місцем проживання померлого, [PERSON] , було: [ADDRESS] . До того ж, після смерті після смерті [PERSON] , заявниця, [PERSON] , звернулася до ГУ ПФУ в Черкаській області із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника. Між тим, ГУ ПФУ в Черкаській області прийнято рішення № 232730016177 від 15.06.2022 про відмову у перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідних документів, зокрема, які засвідчують факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї. З аналогічних підстав, 21.01.2023 відділом перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Запорізькій області прийнято рішення № 45 про відмову [PERSON] у перерахунку пенсії. За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку, якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав,свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На думку суду, спору про право немає, а тому справа належно розглядається у порядку окремого провадження. За приписами частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Варто зазначити, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є. Правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23.04.2020 у справі № 686/8440/16ц. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Судом встановлено, що заявниця, [PERSON] , фактично мешкала зі своїм чоловіком, [PERSON] , у квартирі [ADDRESS] , хоча і зареєстровані вони за різними адресами, зокрема: чоловік - [ADDRESS] , дружина - [ADDRESS] . При цьому, під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] тимчасово разом проживали у доньки в Іспанії задля лікування та реабілітації у медичному закладі [PERSON] , хоча постійним місцем їхнього проживання було: [ADDRESS] . Слід зазначити, що [PERSON] та [PERSON] мешкали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство та мали єдиний бюджет, незважаючи на те, що місце реєстрації заявниці інше ( [ADDRESS] ), вони опікувалися та піклувалися один одним. У цьому помешканні наявні їхні речі, оскільки їхній від`їзд до Іспанії був тимчасовим задля лікування та реабілітації [PERSON] . Крім того, з`ясовано, що вони були пов`язані взаємними правами та обов`язками подружжя. Дані обставини підтверджуються дослідженими письмовими доказами по справі та показаннями свідків. Метою [PERSON] при зверненні до суду із цією заявою є встановлення факту її сумісного проживання з чоловіком, [PERSON] за однією адресою, на момент його смерті, тобто [INFO] , є оформлення пенсійного забезпечення по втраті годувальника, оскільки, відповідно до ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). На думку суду, недотримання заявницею вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а також Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» щодо відсутності реєстрації за однією адресою зі своїм чоловіком - [PERSON] , не свідчить про те, що вона не мешкала з останнім, станом на момент його смерті, за однією адресою. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення у повному обсязі. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved