Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахованих та сплачених коштів за послуги з постачання електроенергії. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що є власником квартири [ADDRESS] , послуги з електропостачання до зазначеної квартири надає відповідач. Так, 22 червня 2016 року між Житлово-експлуатаційною конторою дирекції по будівництву ЗАТ «ІРОКС» та позивачем укладено договір про надання послуг з електропостачання та водопостачання. Згідно з п.1.3.1. договору, послуги з надання електроенергії надаються за квартирним лічильником, тариф до 100/0.57, після 100/0.99, після 600/1.56 коп. за 1 кВт. До серпня 2022 року відповідач виставляв тариф за електроенергії. 1,68 грн. з ПДВ. В повідомленні №68 від 12 вересня 2022 року за оплату житлово-комунальних послуг за серпень 2022 року встановлено тариф за електроенергію 5,7 грн. з ПДВ, проте, згідно з повідомленням на оплату житлово-комунальних послуг за вересень, тариф за електроенергію було підвищено до 6,24 грн. з ПДВ. Отже, позивач зазначає, що відповідачем було необґрунтовано завищено тарифи за спожиту електроенергію. Вважає, що у такий спосіб відповідачем порушено його права як споживача житлово-комунальних послуг із постачання електроенергії. Ухвалою судді від 22 грудня 2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за місцем реєстрації). Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що Житлово-експлуатаційна контора дирекції по будівництву ЗАТ «ІРОКС» не є постачальником електроенергії або учасником ринку електроенергії. 22 червня 2016 року між відповідачем та позивачем було дійсно укладено договір про надання послуг з електропостачання та водопостачання, проте зобов`язання за цим договором полягають не в безпосередньому постачанні електричної енергії, а в наданні послуг, пов`язаних з таким електропостачанням. Зокрема, відповідач збирає показники лічильників електроенергії, передає ці показники Автогаражному кооперативу №15 Галицького району м. Львова, а той, в свою чергу, повідомляє ці показники ТОВ «Львівенергозбут» (постачальнику електроенергії), який виставляє рахунок за спожиту електроенергію Автогаражному кооперативу №15 Галицького району м. Львова. У вказаному рахунку міститься загальна кількість кіловат на годину, спожитих всіма споживачами електроенергії в будинку [ADDRESS] . При цьому, жодної оплати або комісії за свої послуги відповідач із споживачів електричної енергії не отримує. Окрім цього, зазначає, що не може бути відповідачем у справі, оскільки є не юридичною особою, а філією, тобто відокремленим підрозділом юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Вважає, що провадження у справі слід закрити, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до відмови в задоволенні з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст.47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Також, як зазначено в ст.48 ЦПК України, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Визначення юридичної особи згадане в ст.80 ЦК України - це організація, створена і зареєстрована у встановленому\~законом\~порядку. Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. (ч. 1-3 ст. 95 ЦК України). Відповідно до п.1.1. Положення про житлово-експлуатаційну контору дирекції по будівництву ЗАТ «ІРОКС», яке затверджене загальними зборами акціонерів, Протокол №4 від 02 листопада 2004 року - Житлово-експлуатаційна контора дирекції по будівництву ЗАТ «ІРОКС» є структурним підрозділом закритого АТ «ІРОКС». Вказане підтверджується і випискою із ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Окрім цього, згідно з п. 96 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасник ринку електричної енергії (далі - учасник ринку) - виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець, оператор установки зберігання енергії та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому цим Законом. Тож відповідно до п.30 ч.1 ст.1 ЗУ «Про ринок електричної енергії», електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу. Ст. 4 відповідного Закону України містить вичерпний перелік видів договорів, які укладаються для забезпечення функціонування ринку електричної енергії і цей перелік не містить такого виду договору, як про надання послуг з електропостачання і водопостачання. Також, на офіційному сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг міститься Реєстр енергопостачальників, у якому відповідач відсутній. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (Висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (п. 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). На ту обставину, що відповідач не має статусу юридичної особи, а отже процесуальної дієздатності, і, відповідно, не може бути стороною у цьому спорі, представник Житлово-експлуатаційної контори дирекції по будівництву ЗАТ «ІРОКС» звертав увагу у поданому ним письмовому відзиві на позовну заяву, однак позивач не скористався своїм правом подати клопотання про заміну відповідача (ч. 1-3 ст. 51 ЦПК України). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволені вказаних позовних вимог, оскільки постачання електроенергії та виставлення рахунку за спожиту електроенергію не покладено на відповідача, тобто ці вимоги пред`явлені позивачем до неналежного відповідача, що не позбавляє останнього права звернутись до суду з іншим позовом до належного відповідача.

Outcome: dismissed