Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

25 липня 2022 року до суду звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про відшкодування 89 504 грн. майнової та 5 000 грн. моральної шкоди. Позов мотивує тим, що [PERSON] , яка являється власником квартири [ADDRESS] , здійснено затоплення квартири [ADDRESS] власником якої є позивач, що в свою чергу призвело до пошкодження її майна: шпалер та штукатурки на стінах та стелі, пошкодження шафи - купе, комоду, ламінарного покриття та деформації дверей та дверних коробок, чим завдано матеріальних збитків на загальну суму 89 504 грн. В добровільному порядку відшкодувати завдані збитки відповідач відмовляється, чим спричинила їй також і моральну шкоду, у зв`язку із чим позивач змушена звернутись до суду. 27.07.2022 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 06.10.2022 року представником відповідача заявлено клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом задоволено. 26.10.2022 року відповідачем надано відзив на позов, проти заявлених вимог заперечує, вважає, що затоплення квартири позивача сталось не з вини відповідача, оскільки з її квартири не було витоку води або будь-яких інших механічних пошкоджень в системі водопостачання. А позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт затоплення відповідачем її квартири, так як докази позивача які відображені у висновку експерта від 8 липня 2022 року та в Акті про залиття від 25 грудня 2021 року грунтуються на припущеннях, оскільки експерт у своєму висновку не зміг вказати джерело витоку води та не виявив чіткого осередку затоплення, а в Акті затоплення констатується лише «попередня (ймовірна) причина залиття». Крім того, Акт про залиття від 25 грудня 2021 року не відповідає п. 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року №76. Позивач не визначивши джерело затоплення та особу, яка допустила витік води прийшла до передчасного та хибного висновку, стосовно винуватості відповідача по справі не встановивши достовірними доказами дійсні обставини справи. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 07.11.2022 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення матеріальних збитків. 07.11.2022 року позивачем надано відповідь на відзив, не погоджується з твердженнями відповідача про те, що Акт про залиття від 25.12.2021 року не відповідає п.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року №76, оскільки відповідачем не зазначено, яким саме положенням п.4 «Технічне обслуговування і ремонт будівельних конструкцій» Правил утримання не відповідає Акт про затоплення. Вважає, що цей акт повністю відповідає формі, встановленій Додатком 4 Правил утримання, в ньому наведені: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття, а також ймовірна причина залиття. Встановити точну причину залиття не було можливості, так як факт затоплення виявлено через кілька днів після затоплення, а мережі водопроводу та «теплих полів» прокладені в квартирі відповідача прихованим методом. Тому Акт про затоплення було складено виходячи з фактичних обставин. Також заперечує щодо допустимості наданих відповідачем доказів, оскільки скріншот з фото із групи ОСББ не доводить відсутність вини відповідача у затопленні квартири позивача, так як на фото видно що в санвузлі квартири [ADDRESS] знаходиться труба - стояк каналізації та ввод води, на якому видно заглушку. А невелика мокра пляма під трубою каналізації свідчить про малий обсяг витікання води, який не міг спричинити наслідки затоплення в квартирі [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Просить задоволити позовні вимоги. 02.12.2022 року справу призначено до слухання по суті, задоволено клопотання представника позивача про допит свідків. 07.02.2023 року позивачем надано додаткові пояснення, які долучено до матеріалів справи, зазначає, що норми чинного законодавства встановлюють презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Характер пошкоджень, завданих затопленням, в квартирах [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] свідчать про те, що протікання води відбулось з квартири [ADDRESS] , так як найбільші пошкодження було завдано в квартирі [ADDRESS] , яка знаходиться безпосередньо під квартирою [ADDRESS] , що видно з схеми затоплення, яка міститься в висновку експерта. Наполягає на задоволенні позову. 16.02.2023 року за заявою позивача по справі вжито заходи забезпечення позову. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задоволити із наведених підстав, заявляли про подачу заяви про стягнення судових витрат протягом п`яти днів після проголошення рішення. В судовому засіданні представник відповідача проти заявлених вимог заперечив в повному обсязі, вважає їх безпідставними, оскільки вина відповідача є недоведеною, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступні обставини та правовідносини. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Дані обставини об`єктивно підтверджуються матеріалами справи. 25 грудня 2021 року позивачем було виявлено затоплення її квартири. Згідно Акту про залиття, аварію, що трапилась в системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 25.12.2021 року, ймовірно причиною затоплення є незадовільне технічне обслуговування мешканцями квартири [ADDRESS] внутрішньоквартирних систем водопостачання та опалення. При обстеженні квартири [ADDRESS] було виявлено мокрими частину стіни квартири [ADDRESS] , поріг вхідних дверей та шви на керамічній плитці на підлозі в коридорі, що було зафіксовано в Акті про затоплення від 25.12.2022 року; зовнішня стіна квартири [ADDRESS] має характерні сліди здуття штукатурки від намокання, що видно з фото в фототаблиці до Акту про затоплення; характер пошкоджень, завданих затопленням, в квартирах [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] свідчать про те, що протікання води відбулось з квартири [ADDRESS] , так як найбільші пошкодження було завдано в квартирі [ADDRESS] , яка знаходиться безпосередньо під квартирою [ADDRESS] , що видно зі схеми затоплення, яка міститься в висновку експерта №947ед/022 від 08.07.2022 року. Також, відповідно до висновку експерта №947ед/022 від 08.07.2022 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, найбільш ймовірною причиною залиття квартири [ADDRESS] є проникнення рідини (холодної/гарячої води) з квартири [ADDRESS] крізь конструкції стін та перекриття першого поверху. Серед ймовірних причин витоку рідини в квартирі [ADDRESS] експерт виділяє аварії в трубопроводах, неправильна експлуатація санітарно-технічного обладнання або проведення будівельно-ремонтних робіт. В результаті залиття квартири [ADDRESS] , було пошкоджено наступне майно та завдано матеріальних збитків: в коридорі пошкоджені водою шпалери на стінах, деформація дверей та дверної коробки з налічниками, шафи-купе; в кухні - пошкоджені водою штукатурка на стінах, кухонна шафа, в стелі накопичення води; на лоджії - пошкоджена водою штукатурка на стінах; в житловій кімнаті пошкоджені меблі (шафа-купе, комод), пошкоджені шпалери на стінах, а також здуття ламінатного покриття, деформація дверей та дверної коробки з налічниками. Відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодувати шкоду, вважає що затоплення квартири позивача сталось не з її вини, а позивачем не доведено свої вимоги належними та допустимими доказами. Проте суд критично оцінює такі заперечення відповідача та зазначає наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 177 ЖК України, громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку. Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний: своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Таким чином, вказані норми законодавства встановлюють презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володільцю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. А тому не виконання відповідачем даного обов`язку і становить неправомірність дій відповідача. Факт залиття квартири, з вини відповідача підтверджується Актом про затоплення від 25 грудня 2021 року, складеним за участю голови ОСББ «Затишна оселя 2021» та мешканців квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , Висновком експерта, яким встановлено факт пошкодження матеріальних цінностей (майна) внаслідок затоплення та факт протікання води з квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Також, відповідно до поверхового розташування квартир (аркуш 25,26 Висновку експерта), поверхом вище над квартирою [ADDRESS] , яка належить позивачу, розташована така ж сама квартира [ADDRESS] , яка належить відповідачу, у якій, зокрема, ванна кімната та коридор розташовані відповідно над ванною кімнатою та коридором квартири позивачки. Враховуючи те, що у результаті залиття водою у квартирі позивачки було пошкоджено натяжну стелю, шпалери, косяки дверей з внутрішнього боку стіни, що поєднує коридор та ванну кімнату, залиття відбулось зверху з квартири [ADDRESS] . Висновком експерта (аркуш 31) також встановлено протікання рідини зверху крізь конструкції стін та перекриття 1-го поверху. Таким чином, факт залиття квартири позивачки підтверджує те, що заподіювачем шкоди може бути лише власник квартири [ADDRESS] , з якої відбулось залиття. В зв`язку з наведеним, протікання води, допущене [PERSON] , як власником квартири [ADDRESS] , стало причиною завдання збитків позивачу. Таким чином, твердження відповідача про те, що затоплення сталось не з її вини, а позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт затоплення відповідачем її квартири, не знайшли свого підтвердження під час слухання справи, тоді як відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому із показань свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , допитаних в судовому засіданні, не вбачається за можливе встановити дійсні обставини справи, а тому при прийнятті рішення суд керується наданими сторонами належними та допустимими доказами. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). В результаті затоплення позивачу було завдано матеріальних збитків внутрішньому оздобленню квартири та меблям, у висновку експерта було досліджено характер пошкоджень, завданих затопленням та визначено вартість відновлювального ремонту яка становить 66 272 грн. Крім того, в результаті затоплення було пошкодженно меблі, які були придбані позивачем 16.09.2021 року, згідно договору купівлі-продажу 72-65202 від 16.09.2021 року, а рахунком-фактурою №СФ-0000075 від 22.07.2022 року встановлено вартість відновлювального ремонту, заміни комплектуючих пошкоджених меблів, що становить 23 232 грн. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні було встановлено завдання матеріальної шкоди [PERSON] , внаслідок затоплення її квартири з вини [PERSON] , а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума завданих матеріальних збитків в розмірі 89 504 грн. Окрім вимог про стягнення матеріальної шкоди, позивачем також заявлено вимогу про відшкодування їй моральної шкоди. Відповідно до п.п. 2,4 ч.2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, а також у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Неправомірність дій та вина відповідача у завданні шкоди позивачеві полягає у невиконанні зобов`язань власника по утриманню свого власного майна, що передбачено ст. 322 ЦК України, ст. 177 ЖК України, ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», та безпідставною відмовою відшкодувати завдані збитки. Позивач у своїх поясненнях зазначала про завдані їй моральні страждання внаслідок пошкодження майна, необхідністю відстоювати свої права, а також нести додаткові витрати на відновлення порушеного права. Вказувала, що квартиру придбала за чотири місяці до затоплення, а обставляти її меблями та обладнанням закінчила лише в жовтні 2021 року, за два місяці до затоплення, всі меблі та ремонт в квартирі були новими. Відповідач відшкодовувати вартість понесених збитків добровільно відмовляється, внаслідок чого вона переживала сильні душевні хвилювання та безпорадність, що виразилось в порушенні сну, тривожному стані. Враховуючи характер завданих пошкоджень їй доводиться проводити ремонт майже у всій квартирі, квартира повністю не просохла, з`явився грибок, що потребує додаткових витрат та часу на ліквідацію наслідків. Сам факт залиття квартири та відмови винуватця від відшкодування завданих збитків є стресовою ситуацією і тягне моральні страждання. Завдану моральну шкоду [PERSON] оцінила в розмірі 5 000 грн. За таких обставин, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 1 000 грн. моральної шкоди, такий розмір буде достатнім та справедливим. В решті позову слід відмовити. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved