Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-07 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить суд зняти (скасувати) обтяження, а саме заборону, накладену на нерухоме майно [PERSON] , реєстраційний номер обтяження: 4351004, зареєстровано 15.01.2007 року відповідачем на підставі договору застави б/н, об`єкт обтяження невизначене майно, будинок, додаткові дані: архівний номер 861593LVOV121, архівна дата 04.10.1999, № 23447-350. Вимоги обґрунтовує тим, що 02 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Любарецьке» з пропозицією щодо укладення договору оренди трьох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, права на які посвідчено свідоцтвами про право на спадщину за законом №№ 2-976, 2-979 та 2-982. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (копія інформації на паперовому носії додається), на ім`я позивача зареєстровано обтяження, а саме - заборона (архівний запис); реєстраційний номер 4351004; зареєстровано 15.01.2007 Пустомитівською районною державною нотаріальною конторою (відповідач) на підставі договору застави б/н; об`єкт обтяження - невизначене майно, будинок; додаткові дані: архівний номер 861593LVOV121, архівна дата 04.10.1999, № реєстру 23447-350. У відповідності до листа, наданого відповідачем (копія додається), додаткова інформація щодо особи [PERSON] , на майно якої накладено заборону №4351004, у відповідача відсутня, оскільки документи нотаріальної контори за 1999 рік передано на зберігання до Львівського державного нотаріального архіву. Представником позивача було направлено запит до Львівського обласного державного нотаріального архіву з проханням надати додаткову інформацію щодо особи [PERSON] , на майно якого накладено обтяження №4351004. Згідно листа Львівського обласного державного нотаріального архіву інформація щодо накладення заборони є інформацією з обмеженим доступом та може бути надана на вимогу суду, в зв`язку з чим в прохальній частині даної заяви викладено клопотання про витребування письмових доказів. В зв`язку з тим, що електронний реєстр та наявні документи не містять даних, які б дозволили однозначно ідентифікувати власника, на майно якого накладено заборону №24351004, СТОВ «Любарецьке» повідомило позивача про відмову в укладенні договору оренди. Позивач народився в с. Любарці Бориспільського Київської області, все життя зареєстрований та проживає в с. Любарці, що підтверджується відміткою про реєстрацію на 11 сторінці його паспорта. Позивач ніколи не перебував та не проживав на території Львівської області. Позивач не є власником будь-якого майна, що знаходиться на території Львівської області, не має кредиторів, які б проживали на території Львівської області, не має будь-яких майнових або цивільно-правових зобов`язань, реалізація або виконання яких мало б відбуватися на території Львівської області. Враховуючи відсутність у відповідача документа - підстави накладення заборони №4351004, можливість зняття заборони нотаріусом в загальному порядку також відсутня. Одночасно, наявність архівної заборони без можливості ідентифікації власника і при відсутності будь-яких документів про підстави накладення даної заборони, не відповідає вимогам чинного законодавства України та є перешкодою в розпорядженні власником своїм майном. Позивач вважає, що скасувати заборону без всіх ідентифікуючих ознак власника майна у зв`язку із відсутністю документів у позасудовому порядку неможливо, в зв`язку з чим змушений звернутися до суду. 08.08.2022 року провадження у справі відкрито. 06.10.2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 30.01.2023 року справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав у ньому наведених, просить такий задоволити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності у якій разом з тим позов заперечив, оскільки є неналежним відповідачем у справі. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши думку представника відповідача висловлену у поданій ним письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Норма статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. З копії свідоцтва про право на спадщину від 30.05.2019 року, посвідченого державним нотаріусом Бориспільської районної державної адміністрації Київської області та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3220884800:04:008:0198, площею 1,6526 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З копії свідоцтва про право на спадщину від 30.05.2019 року, посвідченого державним нотаріусом Бориспільської районної державної адміністрації Київської області та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3220884800:04:010:0246, площею 1,67 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З копії свідоцтва про право на спадщину від 30.05.2019 року, посвідченого державним нотаріусом Бориспільської районної державної адміністрації Київської області та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3220884800:02:001:0108, площею 0,5818 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З копії відповіді СТОВ «Любарецьке» № 756 від 02.12.2020 року вбачається, що розглянувши заяву [PERSON] про пропозицію щодо укладення договору оренди земельних ділянок загальною площею 4,1744 га на території Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на які посвідчені свідоцтвами на право на спадщину за законом за № 2-979 від 30.05.2019 р., № 2-976 від 30.05.2019 р., № 2-982 від 30.05.2019 р. товариство повідомило, що згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів, на ім`я [PERSON] накладено обтяження, а саме - заборона (архівний запис) № 4351004. Інших даних, що давали б змогу ідентифікувати власника або майно у реєстрі відсутні. За таких обставин підприємство змушене відмовити [PERSON] в укладенні договору, оскільки наявність заборони в реєстрі перешкоджає проведенню державної реєстрації права оренди, яке виникає на підставі договору та рекомендовано звернутися до суду із заявою про скасування заборони. З наданої суду копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майн, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] № 200301346 від 14.02.2020 року за частковим співпадінням, зокрема без вказання РНОКПП особи, вбачається наявність зареєстрованого обтяження, а саме - заборона (архівний запис); реєстраційний номер 4351004; зареєстровано 15.01.2007 Пустомитівською районною державною нотаріальною конторою (відповідач) на підставі договору застави б/н; об`єкт обтяження - невизначене майно, будинок; додаткові дані: архівний номер 861593LVOV121, архівна дата 04.10.1999, дата виникнення: 04.10.1999, № реєстра 23447-350. Таким чином з`ясувавши про наявність такого обтяження позивач звертається до суду із позовом про скасування такого, у зв`язку із відсутністю будь-яких підстав для його наявності щодо позивача. З відповіді Пустомитівської державної нотаріальної контори № 335/02-32 від 11.11.2022 року вбачається, що документи Пустомитівської державної нотаріальної контори по 2004 рік здані на зберігання до Львівського державного нотаріального архіву, тому повну інформацію про вказану заборону за реєстраційним номером обтяження 4351004 може надати вказаний архів. Всі записи щодо накладення заборони (арешту), про зняття заборони (арешту), проводилися нотконторою на паперових носіях. У травні 1997 року було запроваджено Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Державне підприємство інформаційний центр України на підставі архівних документів перенесло 04 жовтня 1999 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вказану заборону, підставою шаблонно зазначивши: договір застави б/н, Пустомитівська державна нотаріальна контора, за алфавітною книгою, вказавши тип майна: «Невизначене майно, будинок опис: состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле». Наказом Міністерства юстиції України від 18.08.2004 № 85/5 було внесено зміни до деяких актів Мін`юсту, зокрема, Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було викладено в новій редакції. Такі зміни змусили переносити базу даних старого реєстру заборон до бази даних нового прикладного програмного забезпечення, тому вказана заборона - реєстраційний номер обтяження: 4351004, була перенесена 15.01.2007 року знову до нового реєстру. 3 1 січня 2013 року реєстрація в цьому реєстрі припинена, його відомості містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в закладці «Реєстри до 2013 року». З відповіді Львівського державного нотаріального архіву № 2197/01-30 від11.11.2022 року встановлено, що згідно «Алфавітної книги обліку заборон відчуження жилих будинків і арештів, накладених на жилі будинки за 1952-1972 роки» Пустомитівської (Бібрської) державної нотаріальної контори Львівської області на сторінці № 76 є запис: ??Прізвище, ім`я та по батькові (або назва організації ) - [PERSON] ; ??Номер за реєстром - 145; Сторінка у збірнику - 947. В «Ресстрі накладених і знятих арештів (заборон ) Бібрської (Пустомитівської) державної нотаріальної контори за 1951-1971 роки» на сторінці 101 є запис: ??Порядковий № - 145; ??Дата запису - 12.Х.1962 р.; ??Сторінка у збірнику накладених арештів - 947; ??Прізвище, ім`я та по батькові особи, на чию будівлю або право забудови накладено арешт (заборону ): - [PERSON] ; ??Підстави накладення арешту (заборони) - на чию вимогу та на чию користь Повідомлення Львів. автоматичної телеф. станції від 01. Х.1962 р. за № 1; ??Сума арешту (заборони) 700. Документи, які стали підставою для накладення заборони відчуження нерухомого майна належного гр. [PERSON] на зберігання до Львівського державного нотаріального архіву не передавалися. На державне зберігання до Львівського державного нотаріального архіву передані документи нотаріального діловодства Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області по 2004 рік включно. Ідентифікувати особу гр. [PERSON] за даними архіву - неможливо. Відомості щодо накладення заборони відчуження: архівна дата 04.10.1999 р., Пустомитівською державною нотаріальною конторою на [PERSON] за даними Львівського державного нотаріального архіву - відсутні. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (\~Закон України від 17.07.1997 року № 475/97\~- ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов`язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Статтею 41\~Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Конституцією України\~(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). За змістом\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України: «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Відповідно до ст. 316, 317, 321 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391\~ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. З наданих суду доказів, суд позбавлений можливості встановити, що наявне в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, обтяження, а саме - заборона (архівний запис); реєстраційний номер 4351004; зареєстровано 15.01.2007 Пустомитівською районною державною нотаріальною конторою (відповідач) на підставі договору застави б/н; об`єкт обтяження - невизначене майно, будинок; додаткові дані: архівний номер 861593LVOV121, архівна дата 04.10.1999, дата виникнення: 04.10.1999, № реєстра 23447-350 стосується майна позивача у справі [PERSON] . До вказаного висновку суд також приходить з урахуванням того факту, що Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майн, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] № 200301346 від 14.02.2020 року була проведена за частковим співпадінням, зокрема без вказання РНОКПП особи, а також у вказаній інформації щодо адрес реєстрації особі на сторінках 4, 5 вказаної інформації не вказано адресу проживання позивача: [ADDRESS] , тоді як вказано інформацію про осіб із аналогічними іменем за різним тридцятьма адресами. Можливостей встановити, що оскаржувана до суду заборона має безпосереднє відношення до прав та інтересів позивача та бути підставою для порушення таких суду не доведено, клопотань про витребування доказів для з`ясування вказаних обставин суду не заявлялось. Таким чином суд відмовляючи в задоволенні позову звертає увагу, що за відсутності доведеного порушеного права позивача, з огляду на те, що позивачем не доведено обставин, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, такі не знайшли свого підтвердження у представлених суду доказах. Таким чином, виходячи із суті та змісту заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у представлених суду доказах, враховуючи визначений позивачем об`єкт спору, обраний позивачем спосіб захисту свого права не відповідає характеру спірних правовідносин, а тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed