Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

У листопаді 2022 року ПрАТ «СГ «ТАС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) у розмірі 11841,23 грн та судовий збір. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між ПрАТ «ТАС» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № А-505275. Згідно додатку до вказаного договору та витягом № FO-496022 з вищевказаного договору предметом договору страхування наземного транспорту є транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 150 PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] . 24 листопада 2019 року близько 14 год. 30 хв. в м. Ірпінь , Київської області, по вулиці Київська, 22-В відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 150 PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] та транспортного засобу OPEL Meriva, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті зазначеного ДТП було пошкоджено застрахований транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 150 PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 11.11.2019 року [PERSON] визнано винною у вчинені вказаного вище ДТП. Постанова суду набрала чинності 24.12.2019. Враховуючи наявність договору страхування водій/представник страхувальника пошкодженого транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150 PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] звернувся з заявою про настання ДТП, проведено огляд автомобілю та складено акт огляду транспортного засобу, та отримано рахунок № ВдиС-00062894 від 28.11.2019 року від СТО, відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 56189,12 грн.. На підставі зібраних документів складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № 06902/01/919 від 02.12.2019 відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 41562,09 грн та яку виплачено в якості страхового відшкодування. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10 січня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача при зверненні до суду просив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач повідомлялася про розгляд справи належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов та клопотання від неї не надходили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1\~ст. 16 ЦК України). Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що постановою Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2019 року у справі № 367/9369/19, яка набрала законної сили 24 грудня .2019 року водія [PERSON] визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого\~ст.124 КУпАП\~та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. Вказаною постановою встановлено, що [PERSON] 24 листопада 2019 року близько 14 год. 30 хв. в м. Ірпінь по вул. Київська,22-В керуючи автомобілем OPEL Meriva, реєстраційний номер [NUMBER] , перед початком руху, не переконалася, що це буде безпечно, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем TOYOTA LAND CRUISER 150 PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] , який стояв попереду, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В результаті ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER 150 PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № А-505275, додатку до вказаного договору та витягом № FO-496022 з вищевказаного договору предметом договору страхування наземного транспорту є транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 150 PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] . 24.11.2019 представник власника пошкодженого автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 150 PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] звернувся до ПрАТ « СГ «ТАС» з заявою про настання події. Згідно копії рахунку № ВДиС 0062894 від 28.11.2019 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150 PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] становить 56189,12 грн. Страхове відшкодування згідно Договору № FO-496022 від 06.09.2019 року становить 41562,09 грн, що підтверджується страховим актом № 06902/01/919 від 02.12.2019 року та розрахунком суми страхового відшкодування до страхового акту. Згідно копії платіжного доручення № 64991 від 05.12.2019 року ПрАТ «СГ «ТАС» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 41562,09 грн. Цивільно- правова відповідальність власника транспортного засобу OPEL Meriva, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , на момент ДТП, була застрахована ТДВ СК « Альфа-Гарант», згідно полісу № АМ8193895 від 04.01.2019 року. Згідно платіжної інструкції № 6000 від 21 січня 2020 року ТДВ СК « Альфа Гарант» відшкодувало в порядку регресу ПрАТ « СГ «ТАС» згідно страхового акту № ЦВ/19/7238 за договором страхування № АМ -0008193895 від 04.01.2019 року 29720,86 грн. У ч. 1ст.\~1166\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч.1, 2ст.\~1187\~Цивільного кодексу\~України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 5ст.\~1187\~ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 3ст.\~988\~Цивільного кодексу\~України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зіст.1194\~Цивільного кодексу\~України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Володілець джерела підвищеної небезпеки може бути звільнений судом від відповідальності у двох випадках: якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого. У першому випадку слід довести: наявність обставин непереборної сили; її надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов; причинний зв`язок між даною обставиною і завданою шкодою. У даному випадку ризик невідшкодування шкоди покладається на самого потерпілого. За змістом ст.ст.12,22,28,29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV,ст.\~9\~Закону України\~«Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Системний аналіз ст.22 закону №1961-IV, абз.3 п.3 ч.1 ст.988, стст.1166, 1187, 1194 ЦК України дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Вказаний правовий висновок був викладений у постанові ВС від 04.12.2019 у справі № 359/2309/17. Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.\~1166\~ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, оскільки ТДВ СК « Альфа Гарант» задовольнило заяву позивача на суму 29720,86 грн, яке повністю не покриває завдані відповідачем збитки у розмірі 41562,09 грн., то різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 11841,23 грн., підлягає стягненню з [PERSON] . Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved