Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Стислий виклад\~позиції позивача \~ \~ Позивач звернувся в суд з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельні ділянку площею 1,0945 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Поповичівської сільської ради, Ковельського району Волинської області, кадастровий номер 0722188000:07:002:0076 та на земельну ділянку площею 0,2225 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Поповичівської сільської ради, Ковельського району, Волинської області, кадастровий номер 0722188000:07:003:0098 в порядку спадкування за заповітом після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що після смерті мами відкрилась спадщина за заповітом. Він є спадкоємцем за заповітом та спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняв шляхом спільного проживання з померлою мамою на момент її смерті. Позивачу відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки з підстав невідповідності даних у документі, який підтверджує право власності на земельні ділянки та у відомостях, які містяться в Державному земельному кадастрі. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку визнати його право власності на спадкове майно. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] , та представник Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області в судове засідання не з`явилися, коже зокрема, подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечили. Позиція інших учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Волинській області в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 10 лютого 2023 року. 10 лютого 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21 лютого 2023 року. 21 лютого 2023 року ухвалою судді підготовче провадження закрили і призначили справу до судового розгляду по суті на 28 лютого 2023 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно з свідоцтвом\~про смерть\~серії [NUMBER] від 21 квітня 2020 року \~виданим виконавчим комітетом Голобської селищної ради Ковельського району, Волинської області [PERSON] померла [INFO] . Позивач є сином померлої, зокрема факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] , як між матір`ю та сином, підтверджується свідоцтвом про народження позивача серія [NUMBER] виданим Поповичівською сільською радою Ковельського району Волинської області 30.05.1964. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався в Голобській селищній раді 10 грудня 2018 року за №328. На випадок своєї смерті [PERSON] зробила таке розпорядження: належну їй земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства у розмірі 3,1177 га державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ВЛ №022822 від 04.07.2003, яка розташована на території Поповичівської сільської ради, Ковельського району, Волинської області заповіла [PERSON] , а земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства у розмірі 3,1123 га державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ВЛ №022821 від 04.07.2003, яка розташована на території Поповичівської сільської ради, Ковельського району, Волинської області заповіла [PERSON] . Відповідно до матеріалів спадкової справи №397/2020 року, заведеної після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] прийняли спадщину у встановленому законом порядку на підставі заповіту посвідченого в Голобській селищній раді 10 грудня 2018 року за №328. Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , не може оформити спадкових прав через невідповідність даних, які внесені в Державний земельний кадастр про земельні ділянки, державному акту, який підтверджує право власності на дані земельні ділянки. Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину в порядку встановленому ч. 3 ст. 1268 ЦК, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серія ІІІ-ВЛ №022822 виданим Ковельською районною державною адміністрацією 04.07.2003 [PERSON] є власницею земельних ділянок площею 0,1878 га, 1,6130 га, 0,2225 га та 1,0945 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Поповичівської сільської ради. 27 січня 2021 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Кравчуку Миколі Анатолійовичу було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 0,1878 га та 1,6130 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Поповичівської сільської ради, Ковельського р-ну, Волинської області, які належали [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ВЛ №022822 виданого Ковельською районною державною адміністрацією 04.07.2003. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0006521772021 від 16.03.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 0722188000:07:002:0076 площею 1,0945 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Поповичівської сільської ради належить на праві власності [PERSON] , документом, що посвідчує право вказано державний акт від 04.07.2003 ВЛ №022822. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0006521752021 від 16.03.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 0722188000:07:002:0098 площею 0,2225 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Поповичівської сільської ради належить на праві власності [PERSON] , документом, що посвідчує право зазначений державний акт від 04.07.2003 ВЛ №022822. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, інформаційна довідка №299377338 від 14.02.2022 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в спеціальному розділі зареєстровано інше речове право право оренди земельних ділянок площею 1,0945 га та 0,2225 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Поповичівської сільської ради, орендодавець [PERSON] , орендар Товариство з обмеженою відповідальністю «В. Прометей», строк дії договору 10 років. 25 січня 2022 року державний нотаріус Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно з підстав невідповідності даних у витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки документу, що посвідчує право власності на ці земельні ділянки. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~ В силу ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Судом встановлено, що має місце спадкування за заповітом. Позивач прийняв спадщину в порядку визначеному ч. 3 ст. 1268 ЦК. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що\~ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведеної норми права позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється у способи, передбачені ст. 152 ЗУК України, серед яких й шляхом визнання права (п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст.1225 ЦК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України. Оскільки [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , проте спадкових прав на земельні дліянки не оформив через невідповідність документів у витягах Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що посвідчує право на ці земельні длянки, а тому суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений ст.16 ЦК України шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування.

Outcome: approved