Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 32061 грн. 23 коп., плату за абонентське обслуговування у розмірі 194 грн. 27 коп., суму збитків від інфляції у розмірі 5716 грн. 30 коп. та 3% річних у розмірі 751 грн. 01 коп. В\~обґрунтування позовних\~вимог вказано,\~що рішенням\~Дзержинського районного\~суду м.\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області\~від 14.06.2018\~року визнано\~укладеним між\~КПТМ «Криворіжтепломережа»\~та [PERSON] .\~Договір №11553\~від 18.09.2017\~року на\~постачання теплової\~енергії.\~Згідно п.\~3.1\~Договору об`єктом\~теплоспоживання є\~приміщення загальною\~площею 53,5\~м.кв.,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~є багатоквартирним,\~опалення до\~прим.\~17\~здійснюється від\~транзитних трубопроводів\~будинку і\~є невід`ємною\~частиною системи\~опалення вказаного\~будинку,\~що свідчить\~про те,\~що відповідач\~отримує теплову\~енергію.\~Однак,\~у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем як споживачем послуг з централізованого опалення своїх зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за надані послуги, у неї за період з 01.02.2020\~року по\~31.03.2022 року\~виникла заборгованість\~у розмірі\~32061грн. 23 коп., яку остання у добровільному порядку не погашає. Тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача існуючої заборгованості та окрім того просить стягнути суму заборгованості\~по платі\~за абонентське\~обслуговування, нараховані інфляційні втрати та 3% річних.Разом з тим, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481 грн. 00 коп. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач повідомлялась про час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.06.2018 року задоволено позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» та визнано укладеним між комунальним підприємством та [PERSON] . Договір №11553 від 18.09.2017 року на постачання теплової енергії у викладеній в рішенні редакції. Згідно умов даного договору, об`єктом теплоспоживання є нежитлове приміщення вбудоване в житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Опалювана площа 53,5 кв.м., з приладом обліку (а.с.5-9,10-12). Згідно актів,\~наданих позивачем,\~в опалювальних\~сезонах 2019-2020\~р.р., 2020-2021\~р.р.,\~2021-2022\~р.р. до\~житлового будинку\~ [ADDRESS] , відтак і до приміщення 17, з початком опалювального сезону подавалось теплопостачання та відповідно вимикалось по його закінченню. Факт надання позивачем відповідачу послуг з теплопостачання також підтверджується наданими звітами по періодах та звітами споживання (а.с.13-18,19-31). Позивач за кожний розрахунковий період направляв на адресу відповідача рахунки-фактури за спожиту теплову енергію, які до цього часу не сплачені (а.с.32-40). Згідно з наданих позивачем розрахунків, заборгованість відповідача за надані позивачем послуги за період з 01.02.2020 року по 31.03.2022 року складає 32061 грн. 23 коп., на яку позивачем також нараховано збитки від інфляції у розмірі 5716 грн. 30 коп. та 3% річних у розмірі 751 грн. 01 коп. Крім того, відповідач не здійснила оплату за абонентське обслуговування у розмірі 194 грн. 27 коп. (а.с.50-51,52-53). Позивачем на адресу відповідача направлялась Претензія №11553/12855 від 31.05.2022 року із вимогою сплати існуючої заборгованості (а.с.54,55). Таким чином, як убачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, послуг з теплопостачання, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Тобто регулювання відносин здійснюється щодо постачання теплової енергії, яка призначена для купівлі продажу. Основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Згідно ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений ст. 7 цього Закону обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до\~ст. 714 ЦК України\~ за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У відповідності до\~ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України на сторони покладаються обов`язки по наданню доказів. Отже,\~наявними в\~матеріалах справи\~доказами доведено\~неналежне виконання\~відповідачем зобов`язань\~згідно умов\~Договору №11553\~від 18.09.2017\~року по\~своєчасній та\~у повному\~обсязі оплаті\~наданих позивачем\~послуг,\~у зв`язку\~із чим\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги в\~частині стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача заборгованості\~по оплаті\~за надані\~послуги та\~плати за\~абонентське обслуговування\~підлягають задоволенню\~у повному\~обсязі.\~Доказів про\~звернення до\~позивача із\~заявами та\~скаргами щодо\~неналежного надання\~послуг з\~теплопостачання до\~приміщення щодо\~якого між\~сторонами укладено\~Договір,\~відповідачем суду\~не надано. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача збитків від інфляції та 3% річних суд зазначає наступне. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлений обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем, відповідно до положень ст. 625 ЦК України здійснено нарахування за період з 21.04.2020 року по 01.09.2022 року збитків від інфляції у розмірі 5716 грн. 30 коп. та 3% річних у розмірі 751 грн. 01 коп. Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, у тому числі на території Дніпропетровської області, який триває до теперішнього часу. Постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022 року. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача збитків від інфляції та 3% річних підлягають задоволенню частково, а саме до запровадження воєнного стану на території України: збитки від інфляції за період з травня 2020 року по лютий 2022 року у розмірі 729 грн. 95 коп. та 3% річних за період з 21.04.2020 року по 23.02.2022 року у розмірі 270 грн. 15 коп. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто у сумі 2130 грн. 71 коп. (а.с.4). На підставі викладеного,

Outcome: partial