Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на право на земельну частку (пай) розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах яка була надана [PERSON] на підставі сертифікату серія СМ №0230432 від 12 червня 1997 р., та в подальшому була затверджена технічна документація на земельні ділянки, які були передані у власність згідно вказаного сертифікату в наслідок чого була визначена площа таких земельних ділянок і присвоєні кадастрові номери: 5924788700:06:004:0071 - площа 2,0746 га; 5924788700:08 :004:0141 - площа 0,5573га; 5924788700:08 :009:0129 - площа 0,2431га. Однак, при зверненні позивачки до державного нотаріуса їй було відмовлено в отримані свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну частку, оскільки в неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на майно. Виходячи з наведеного, просить суд встановити факт належності сертифікату на право на земельну частку (пай), який підтвердить належність [PERSON] вказаної земельної частки (пай), та визнати за позивачкою право власності на земельні ділянки які виділені згідно вказаного сертифікату. В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, направили до суду заяву в якій просили слухати справу в їх відсутність, заявлені вимоги підтримали. Представник відповідача по справі - Нижньосироватської сільської ради Сумського району у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву в якій просив слухати справи у відсутність представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньо досліджених наявні у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, 12 червня 1997 р. Сумською районною державною адміністрацією Сумської області на ім`я [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ №0230432 розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Червоненське» Сумського району Сумської області, як члену даного господарства. Даний Сертифікат на право на земельну частку (пай) було зареєстровано 17 червня 1997р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №469 (а.с. 12). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.14). Розпорядженням голови Сумської районної державної адміністрації Сумської області «Про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв)» №231 від 23 квітня 2004р. була затверджена технічна документація на земельні ділянки, які були передані у власність [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ №0230432 від 12 червня 1997 р., як наслідок чого була визначена площа таких земельних ділянок і таким земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери: площею 2,07 га кадастровий номер 5924788700:06:004:0071; площею 0,56 га кадастровий номер 5924788700:08 :004:0141; площею 0,24 га кадастровий номер 5924788700:08 :009:0129. За даними інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку уточнені площі земельних ділянок є: кадастровий номер 5924788700:06:004:0071 - площа 2,0746 га; кадастровий номер 5924788700:08 :004:0141 - площа 0,5573 га; кадастровий номер 5924788700:08 :009:0129 - площа 0,2431 га.(а.с.15, 20-25). [PERSON] помер [INFO] та після його смерті спадщину прийняли його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] та син [PERSON] , який помер [INFO] , але за життя не оформили своїх спадкових прав. [PERSON] помер [INFO] , та після його смерті спадщину прийняла його мати [PERSON] , яка померла [INFO] , але за життя не оформила своїх спадкових прав і після смерті якої спадщину прийняв [PERSON] , який помер [INFO] , але за життя не оформив своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, на належне йому майно, спадкоємецею є донька - [PERSON] , дані факти стверджуються матеріалами спадкової справи №289/2017 заведеної після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.39-127). Відповідно до постанови державного нотаріуса від 16.06.2022 року №300/02-31 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства «Червоненське», яка належала за життя [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку відсутністю оригіналу такого сертифікату на право на земельну частку (пай).(а.с.19) Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідні положення ЗК). Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Отже, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] є володілцем спадковим майном на законних підставах. А тому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за нею права на спадкування.

Outcome: approved