Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування свого позову зазначила, що 07 лютого 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 квітня 2014 року шлюб було розірвано. Від шлюбу вони мають двох синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. [INFO] її син [PERSON] досягнув повноліття, з 01.09.2020 є студентом денної форми навчання в закладі фахової перед вищої освіти «Першого Київського фахового медичного колежу» за спеціальністю 223 «Медсестринство» за освітньо-професійною програмою «Сестринська справа». Позивач зазначила, що відповідач має можливість надавати фінансову допомогу сину. Вона самостійно надавати фінансову допомогу сину [PERSON] не має змоги. Ухвалою суду від 15.12.2022 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відзив на позов відповідачем у визначений термін, не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07 лютого 2004 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис №18. Рішенням Києво-Святошинського суду Київської області від 07 квітня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу позивач та відповідач мають двох синів [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.12.2015 року з відповідача [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 жовтня 2015 року до досягнення кожною дитиною повноліття. Як вбачається з довідки від 07.11.2022 року, [PERSON] , є студентом денної форми навчання в закладі фахової перед вищої освіти «Першого Київського фахового медичного колежу» за спеціальністю 223 «Медсестринство» за освітньо-професійною програмою «Сестринська справа». Статтею 141 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що на день ухвалення судового рішення син сторін [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім, який не досягнув 23-х річного віку. При цьому, він навчається на денній формі навчання офіційно не працює та, у зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги батька. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що відповідач мешкає окремо від позивача, інформації про розмір свого офіційного щомісячного доходу не надав. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність обов`язку відповідача піклуватися та матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, тобто, сплачувати аліменти на його утримання на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання і потребує такої допомоги, наявність будь-яких обставин, визначених статтею 182 СК України, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів. З огляду на викладене, дослідивши надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позов, а саме, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до закінчення ним навчання, щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не більше як до досягнення ним 23 років.

Outcome: approved