Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»), звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позову АТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що 06.11.2017 року між банком та [PERSON] , було укладено договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, у подальшому кредитний ліміт збільшився до 17000,00 грн. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть. За життя [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, станом на день смерті у нього виникла заборгованість у розмірі 11658,66 грн. Згідно повідомлення державної нотаріальної контори, спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена лише на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». Проте, відповідно до відміток про реєстрацію у паспорту [PERSON] проживала за однією адресою із спадкодавцем, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Тому до спадкоємця [PERSON] банком було направлено лист-претензію, у якому було заявлено про його вимоги, проте, цей лист відповідачем був залишений поза увагою, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитом в розмірі 11658, 66 грн. та понесені судові витрати в розмірі 2481,00 грн. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав до суду клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги позивача підтримує і просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без участі представника позивача і зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 06.11.2017 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний Договір б/н, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови та правила надання банківських послуг. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.06.2020 р. За життя [PERSON] свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим за розрахунком позивача станом на день смерті у нього виникла заборгованість у розмірі 11658,66 грн. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на день своєї смерті, [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За такою ж адресою зареєстрована і відповідач [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються копіями паспортів [PERSON] та [PERSON] , а також довідкою Верхньодніпровської міської ради від 14.10.2022 року. З метою з`ясування наявності відкритої спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] щодо визначення кола спадкоємців,які прийняли спадщину чи відмовились від її прийняття та включення кредиторських вимог банку до спадкової маси, банком 20.04.2021 року на адресу державної нотаріальної контри було направлено претензію кредитора у порядку ст.1281 ЦК України, що підтверджується копією листа за вих. № SAMDNWFС00038611397 від вказаної дати. Заява отримана нотаріальною конторою. Згідно копії спадкової справи, яка надійшла за запитом суду з Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, спадкоємці померлого [PERSON] після його смерті із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ «Ідея Банк». 26.08.2021 року позивачем було направлено лист-претензію [PERSON] , як спадкоємцю позичальника [PERSON] . Дана обставина стверджується листом - претензією за вих. № SAMDNWFС00038611397 від 26.08.2021 року та реєстром згрупованих відправлень-рекомендованих листів. Відповідно до ч. 1ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 статті 12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст.1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст.1219\~ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Статтею 1218\~ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першої статті 1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Згідно ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270\~цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно із статтею 1282\~ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Отже, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до роз`яснень, які надані в абз. 2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст.\~1282\~ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що відповідач відповідно до ч. 3 ст. 1268\~ЦК України прийняв спадщину після смерті позичальника, оскільки [PERSON] проживала за однією адресою із спадкодавцем. Ця обставина дійсно підтверджується довідкою Верхньодніпровської міської ради від 14.10.2022 року. Однак суду не надано доказів ступеня споріднення [PERSON] зі спадкодавцем або перебування на його утриманні протягом визначеного законом строку, тобто того, що відповідач входить в коло спадкоємців за законом (ст. 1261-1266 ЦК України), або є спадкоємцем за заповітом (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Матеріали, зокрема копії паспортів [PERSON] та відповідача [PERSON] їх кровного споріднення не підтверджують, інших належних, достатніх та допустимих доказів цього суду не надано. Ознайомившись із\~копією спадкової\~справи судом встановлено, що спадкоємці померлого [PERSON] після його смерті із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії банку. В наданих суду матеріалах заяви про прийняття спадщини відсутні, відомостей щодо належного спадкодавцю майна немає. Не заслуговують на увагу інші аргументи позивача про належність відповідача у справі, адже за змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцем має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Будь-яких доказів отримання у спадщину майна відповідачем після померлого [PERSON] в матеріалах справи немає. Таким чином, АТ КБ «Приват Банк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлого, вона прийняла після нього спадщину та обґрунтовано зазначити вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину. Позивачем у справі не доведено, що відповідач є спадкоємцем, та що вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] , а тому у відповідача відсутній обов`язок задовольняти вимоги кредитора відповідно до ст. 1282 ЦК України. На підставі чого, суд доходить висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором є недоведеними. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст.\~141\~ЦПК України слід віднести за його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed