Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору, стягнення суми неустойки, в якому просить розірвати договір надання послуг № 3107 від 31.07.2020 року та стягнути з відповідача на свою користь неустойку в сумі 106433,80 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31 липня 2020 року між фізичною особою [PERSON] та фізичною особою [PERSON] був укладений договір надання послуг № 3107. За умовами вказаного договору виконавець зобов`язався надати замовнику послуги, а саме: земляні роботи, бетонні роботи без врахування опалубки, укладку газобетону, монтаж перемичок, кладка красної цеглини, кладка вентканалів, інше на загальну суму 246000,00 гривень (п.1.1 договору). Термін виконання робіт - 60 календарних днів. Дата начала виконання послуг - любий день з періоду 01 серпня - 10 серпня 2020 року. В процесі виконання договору, сторони уклали акти виконаних робіт: Акт № 1 від 11.08.2020 року на суму 14275,00 грн.; Акт № 2 від 16.08.2020 року на суму 34740,00 грн.; Акт № 3 від 04.09.2020 року на суму 26540,00 грн.; Акт № 4 від 22.09.2020 року на суму 52993,00 грн.; Акт № 5 від 01.10.2020 року на суму 51575,00 грн.; Акт № 6 від 13.10.2020 року на суму 19320,00 грн.; Акт № 7 від 26.10.2020 року на суму 25305,00 грн. Вказані грошові кошти відповідач отримав у повному обсязі, про що свідчить його особистий підпис в актах виконаних робіт. У відповідності до умов договору кінцевий термін надання послуги становить 09.10.2020 року, проте відповідачем не виконані повністю та не підтверджуються актами виконаних робіт наступні роботи: Бетонні роботи без врахування опалубки, залишок дорівнює 3,8 куб.м на суму 5700,00 грн.; Монтаж перемичок, залишок дорівнює 854 м.пог. на суму 12810,00 грн.; Кладка красної цегли, залишок дорівнює 8715 шт. на суму 52290,00 грн.; Кладка вент каналів не виконані взагалі, залишок 2000 шт. на суму 20000,00 грн.; Монтаж армопоясу, залишок 25 м.пог., на суму 7500,00 грн. Всього не виконано робіт на суму 105380,00 грн. Згідно п.1.1 Договору, після завершення надання усіх послуг/робіт складається Акт завершення виконання послуг, в якому вказується сам факт завершення та наявність/відсутність претензій до якості послуг. До моменту складання вказаного акту завершення виконаних послуг, виконавець вважається таким, що не надав послуги/роботи. Враховуючи тривалий термін невиконання робіт, позивач направив відповідачу претензію № 31-1 від 18.01.2021 року на адресу, вказану у договорі, але відповіді не отримав. Відповідно до умов Договору (п.4.5) у разі затримки виконання послуг з вини виконавця, останній сплачує замовнику неустойку в розмірі 1 % від вартості невиконаних робіт за кожен день прострочення до дати повного виконання робіт за договором. Відповідачем не виконано робіт на суму 105380,00 грн., 1% від вказаної суми складає 1053,80 грн. Кількість днів прострочення: 101 день (10.10.2020 року наступний день після закінчення терміну виконання робіт - 18.01.2021 року дата направлення претензії). Розрахунок: 1053,80 грн. х 101 = 106433,80 грн. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Надав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що 31 липня 2020 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір № 3107 про надання послуг, згідно з яким, відповідач (Виконавець) мав надати Позивачу (Замовник) послуги/роботи з будівництва будинку на земельній ділянці, що знаходиться в с. Канівське Запорізького району, дачний кооператив "Надія". Згідно з умовами Договору: - будівельні матеріали для виконання послуг/робіт надаються Замовником (п. 1.1): - строк надання послуг: 60 календарних днів, дата початку робіт любий день в період з 01.08 по 10.08.2020 року (п. 1.1); - загальна вартість робіт (ціна договору) - 240 150,00 грн. (п. 3.1); - факт надання послуг засвідчується актом виконаних робіт, які складаються щонеділі (або кожні 7 календарних днів), в яких фіксуються виконані за 7 календарних днів роботи /послуги, їх якість, можливі недоліки (п. 3.2); - перелік послуг, та їх вартість зазначені в п. 1.1 Договору. Окрім Договору, між позивачем та відповідачем окремий кошторис робіт, з зазначенням їх видів та матеріалу, що потрібен для їх виконання не складався. Після укладення Договору, відповідач у передбачені строки приступив до виконання робіт, по завершенню яких, з серпня по жовтень 2020 р. сторонами було підписано 7 (сім) актів виконаних робіт на загальну суму 224 748 грн., при цьому, жодних зауважень з боку Позивача щодо якості виконання цих робіт не було. Відповідач підтверджує фактичне отримання грошових коштів в сумі 224 748 грн., згідно актів виконаних робіт, тобто спір в цій частині відсутній. Слід зазначити, що в ході виконання робіт, стало очевидним, що застосування раніше обумовлених між сторонами видів робіт та матеріалів, є недоцільним, тому такі роботи були за погодженням з Позивачем замінені на інші, але така заміна, сторонами в письмовому вигляді не оформлювалась, додаткові угоди до Договору не укладались. Далі, коли готовність будинку становила майже 95-98%, тобто він був майже повністю збудований, а Відповідачу залишилось лише здійснити кладку вентиляційних каналів, позивач раптово та неочікувано заявив що більше сплачувати роботи він не буде, та почав створювати перешкоди Виконавцю у проведенні робіт - декілька разів не допускав на об`єкт, не надав необхідні матеріали для виконання робіт і т.п., внаслідок чого, виник конфлікт та остаточно ці роботи на суму приблизно 20 000 грн. з вини Позивача виконані не були. Через цей конфлікт, спровокований Позивачем, між сторонами також не було підписано і Акта завершення виконання послуг, що передбачено п. 1.1 Договору. В своїй позовній заяві позивач стверджує, що в порушення умов Договору, Відповідачем начебто не виконані або не повністю виконані наступні роботи: - Бетонні роботи без врахування опалубки, виконані не повністю, залишок становить 3.8 м3, на суму 5 700 грн.; - Монтаж перемичок, виконані не повністю, залишок дорівнює 23.6 пог. м. На суму 7 080 грн.; - Армування газобетону, виконано не повністю, залишок не виконаних робіт дорівнює 854 м.пог., на суму 12 810 грн.; - Кладка красної цеглини, виконані не повністю, залишок не виконаних робіт дорівнює 8 715 шт., на суму 52 290 грн.; - Кладка вентиляційних каналів, не виконано взагалі - 20 000 грн.; - Монтаж армо поясу, виконано не повністю, залишок дорівнює 25 м. пог., на суму 7 500,00 грн. Отже, всього на думку Позивача, відповідачем недовиконано робіт на загальну суму 105 380.00 грн. Але, це твердження Позивача не відповідає дійсності та є абсолютно необгрунтованим, в процесі будівництва будинку, стало зрозуміло, що не всі роботи, та в тому обсязі, які були передбачені п. 1 Договору слід було виконувати, для досягнення бажаного результату Замовником. Проте, відповідач, дійсно допустив певну необачність, в тому що, покладаючись на порядність позивача, у свій час не наполіг на підписанні відповідної додаткової угоди про зміни обсягів і видів робіт, що тепер намагається використати позивач проти відповідача. Користуючись тим, що за попереднім погодженням з Замовником, фактично виконані роботи та кількість використаних матеріалів відрізняються від тих, що зазначені в Договорі, позивач тепер намагається видати цю відмінність, як невиконання обумовленого обсягу робіт Відповідачем. Відповідно до умов Договору (п. 1.1), сторони погодили, що будівельні матеріали надаються Замовником, Виконавець після отримання будівельних матеріалів зобов`язується використати їх повністю в процесі надання послуг. Залишки матеріалів передаються назад Замовнику. В разі втрати будівельних матеріалів, Виконавець відшкодовує Замовнику їх вартість на протязі 5 днів з дати вимоги. Отже, виходячи з цього, для виконання робіт на суму, які визначені Відповідачем як такі, що невиконані Відповідачем у повному обсязі. Позивачем повинні були бути надані відповідні будівельні матеріали, але жодного доказу цього ним не надається. Зі свого боку Відповідач заявляє, що Позивачем для проведення робіт на загальну суму 105 380.00 грн., які визначені як невиконані (не повністю виконані), будівельні матеріали не надавались, та більш того, потреби у виконанні цих робіт окрім кладки вентиляційних каналів на суму 20 000 грн., як такої не було взагалі. Реальний обсяг фактично виконаних робіт суттєво відрізняється від того обсягу, що зазначено в Договорі, можна визначити зі змісту Актів виконаних робіт, що були прийняті Позивачем без заперечень та оплачені у повному обсязі. Наприклад, згідно з п. 1.1 Договору передбачалась укладка газобетону 76 м3. В той же час, відповідно до актів виконаних робіт № З, № 4 та № 7 укладка газобетону виконана в обсязі 122,10 м3, що на 46.1 м3 більше, ніж визначено в Договорі. Зазначене свідчить, шо обсяг робіт зазначений в п. 1.1 Договору є приблизним (примірним) і не відповідає фактичним обсягам, а отже, не може бути належним доказом невиконання (не виконання в повному обсязі) Відповідачем своїх зобов`язань по Договору. Логіка Позивача полягає в тому, щоб запланований обсяг робіт, передбачений п. 1.1 Договору, порівняти з обсягом фактично виконаних робіт зазначених в Актах виконаних робіт, а різницю видати як начебто недовиконані роботи. Наприклад: згідно з п. 1.1 Договору передбачалось проведення бетонних робіт без врахування опалубки в обсязі 14.80 м3, в той же час, фактичний та достатній обсяг таких робіт склав 11 м3 (див. Акт виконаних робіт № 2 від 16.08.2020), різниця становить 3.80 м3, яку Позивач і видає як невиконану. В той же час, позивач не пояснює, чому в такому випадку він прийняв роботу в обсязі 11 м3 та підписав Акт виконаних робіт № 2 без зауважень і оплатив роботу. Документально не підтверджується, що відповідачу для виконання цих робіт було надано достатньо будматеріалу саме на 14.80 м3 та що стало з рештою невикористаного бетону, адже вимога про відшкодування його вартості Відповідачу не пред`являється. Позивачем зроблено весь розрахунок інших "не виконаних або не повністю виконаних робіт" на загальну суму 105 380,00 з яким Відповідач не погоджується, окрім одного виду робіт: кладка вентиляційних каналів на суму 20 000 грн., яка не виконана з вини Позивача - ним не було надано доступу на об`єкт та не надано будматеріалів. Зазначене свідчить, що поданням цього цивільного позову до суду Позивач переслідує мету не реального захисту та поновлення своїх порушених прав та відшкодування збитків, а отримання додаткової вигоди за рахунок Відповідача шляхом стягнення з нього надуманих штрафів за вигадані обсяги невиконаних робіт, що не підтверджується жодним допустимим та переконливим доказом. Стосовно вимоги Позивача про розірвання Договору, Відповідач зазначає, що з його боку обов`язки за Договором ним виконані, наскільки це було можливо з урахуванням позиції та дій Позивача. Просить суд у задоволенні позову відмовити. Позивачем [PERSON] було надано суду відповідь на відзив, в якому вказав, що доводи відповідача стосовно не допуску на об`єкт будівництва нічим не підтверджуються. Розрахунок неустойки виконаний позивачем відповідно до умов договору. Акт завершення виконання послуг до дати складання позовної заяви не складений, весь комплекс робіт не виконаний. Виконавець не звертався до позивача з заявою про надання йому додаткових матеріалів для роботи, він просто не виконав в строк передбачені роботи. У судовому засіданні представник позивача адвокат Міщенко В.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача адвокат Пасько І.О. проти задоволення позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , які повідомили суд, що відповідач виконував, на об`єкті будівництва будівельні роботи, при чому мав вільний доступ до об`єкту будівництва, ніяких перепон до доступу до об`єкту будівництва ніхто йому не чинив, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно статті 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статей 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини Однією з засад цивільного судочинства проголошено свободу договору, що передбачено у статті 3 ЦК України. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частинами першою, другою статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Судом встановлено, що 31 липня 2020 року між фізичною особою [PERSON] та фізичною особою [PERSON] був укладений договір надання послуг № 3107. За умовами вказаного договору виконавець зобов`язався надати замовнику послуги, а саме: земляні роботи, бетонні роботи без врахування опалубки, укладку газобетону, монтаж перемичок, кладка красної цеглини, кладка вентканалів, інше на загальну суму 246000,00 гривень (п.1.1 договору). Термін виконання робіт - 60 календарних днів. Дата начала виконання послуг - любий день з періоду 01 серпня - 10 серпня 2020 року. В процесі виконання договору, сторони уклали акти виконаних робіт: Акт № 1 від 11.08.2020 року на суму 14275,00 грн.; Акт № 2 від 16.08.2020 року на суму 34740,00 грн.; Акт № 3 від 04.09.2020 року на суму 26540,00 грн.; Акт № 4 від 22.09.2020 року на суму 52993,00 грн.; Акт № 5 від 01.10.2020 року на суму 51575,00 грн.; Акт № 6 від 13.10.2020 року на суму 19320,00 грн.; Акт № 7 від 26.10.2020 року на суму 25305,00 грн. Вказані грошові кошти відповідач отримав у повному обсязі, про що свідчить його особистий підпис в актах виконаних робіт. У відповідності до умов договору кінцевий термін надання послуги становить 09.10.2020 року, проте відповідачем не виконані повністю та не підтверджуються актами виконаних робіт наступні роботи: Бетонні роботи без врахування опалубки, залишок дорівнює 3,8 куб.м на суму 5700,00 грн.; Монтаж перемичок, залишок дорівнює 854 м.пог. на суму 12810,00 грн.; Кладка красної цегли, залишок дорівнює 8715 шт. на суму 52290,00 грн.; Кладка вент каналів не виконані взагалі, залишок 2000 шт. на суму 20000,00 грн.; Монтаж армопоясу, залишок 25 м.пог., на суму 7500,00 грн. Всього не виконано робіт на суму 105380,00 грн. Згідно п.1.1 Договору, після завершення надання усіх послуг/робіт складається Акт завершення виконання послуг, в якому вказується сам факт завершення та наявність/відсутність претензій до якості послуг. До моменту складання вказаного акту завершення виконаних послуг, виконавець вважається таким, що не надав послуги/роботи. Враховуючи тривалий термін невиконання робіт, позивач направив відповідачу претензію № 31-1 від 18.01.2021 року на адресу, вказану у договорі, але відповіді не отримав. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Змістом частин першої та третьої статті 857 ЦК України підтверджено обов`язок підрядника виконати роботу відповідно до умов договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимог, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру. Частинами 2 та 3 ст. 849 ЦК України встановлено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, Замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання Підрядником цієї вимоги-відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Частиною 4 ст. 849 ЦК України передбачено, що замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. Отже, частиною другою цієї статті передбачено право замовника на відмову від договору підряду лише за наявності конкретно визначеної законодавством умови, коли підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим. При цьому наслідком такої відмови є виникнення саме у замовника права вимагати відшкодування збитків з підрядника. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 875 ЦК України встановлено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Згідно із ч. 3 ст. 875 ЦК України до договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Для правильного вирішення спору, що виник у зв`язку з виконанням договору будівельного підряду необхідно з`ясовувати обставини належного/неналежного виконання як замовником, так і підрядником умов договору підряду, в тому числі і щодо виникнення/не виникнення у замовника права на відмову від договору підряду, яке відповідно до ч. 2ст. 849 ЦК України не є безумовним і пов`язано із діями підрядника (своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим), та чи належним чином воно (право на відмову) реалізовано (постанова Верховного Суду від 21.12.2020 року у справі № 910/14846/19). Аналогічні положення містяться і в частинах першій та другій статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якою, зокрема, передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», при вирішенні цих справ суди мають виходити насамперед із положень Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до Преамбули Закону він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. При вирішенні спорів про захист прав споживачів слід ураховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, в тому числі і за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виготівникові). Підстави для зміни або розірвання договору визначені положеннями статті 651 ЦК України, відповідно до яких зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до частини другої статті 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Відповідач підтверджує фактичне отримання грошових коштів в сумі 224 748 грн., згідно актів виконаних робіт, тобто спір в цій частині відсутній. Визнається відповідачем відсутність робіт з кладки вентиляційних каналів на суму 20 000 грн. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Однак, при вирішенні спорів про захист прав споживачів слід враховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, в тому числі і за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виготівникові). Відповідно до вимог ч. 2 ст 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі вимог. У судовому засіданні представником позивача не надано достатніх та допустимих доказів того, що саме вказаний перелік не виконаних робіт слід було виконувати, для досягнення бажаного результату замовником. В ході судового розгляду позивачем клопотання про призначення судової будівельної експертизи не заявлялося. Під час розгляду справи відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що ним виконано у повному обсязі будівельні роботи в обсязі та у строки, передбачені договором підряду від 31 липня 2020 року № 3107. Крім того, відповідачем не доведено наявність поважних причин невиконання ним своїх обов`язків по даному договору підряду щодо виконання будівельних робіт. З огляду на вищевикладене, вимоги [PERSON] про розірвання договору підряду № 3107 від 31 липня 2020 року підлягають задоволенню. Крім того, частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо нарахування пені, слід зважати на вимоги ст. 549, 550, 551 ЦК України, згідно з якими пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до умов Договору (п.4.5) у разі затримки виконання послуг з вини виконавця, останній сплачує замовнику неустойку в розмірі 1 % від вартості невиконаних робіт за кожен день прострочення до дати повного виконання робіт за договором. Відповідачем не виконано робіт на суму 20000,00 грн., 1% від вказаної суми складає 200,00 грн. Кількість днів прострочення: 101 день (10.10.2020 року наступний день після закінчення терміну виконання робіт - 18.01.2021 року дата направлення претензії). Розрахунок: 200,00 грн. х 101 = 20200,00 грн. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути неустойку в розмірі 20200,00 грн. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі, в тому числі, фінансових послуг, звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову в сумі 908,00 грн.

Outcome: partial