Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 29.08.1998 по 26.02.2019 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. За час шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дочка [PERSON] проживає разом з ним без реєстрації, позивач дбає про неї утримує матеріально, займається її вихованням. Відповідачка дочкою не цікавиться, не приділяє їй уваги, не забезпечує матеріально. Зважаючи на інтереси дитини вважає за необхідне визначити місце проживання дочки [PERSON] , [INFO] , разом з ним. 30.12.2022 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою від 12.01.2023 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку загального позовного провадження. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Призначено підготовче судове засідання на 01.02.2023. 31.01.2023 від представника третьої особи [PERSON] надійшла заява про слухання справи у його відсутності. При прийнятті рішення просить врахувати думку дитини та покладається на думку суду. 01.02.2023 від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання у його відсутності, позовні вимоги підтримує. 01.02.2023 від відповідачки надійшла заява, в якій вона заперечує позовні вимоги, вказує, що спілкується з дочкою, дитина часто приходить до неї, конфлікти між ними відсутні. Просить з`ясувати думку дитини, з ким вона бажає проживати. Ухвалою від 01.02.2023 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду на 16.02.2023. 15.02.2023 від представника позивача надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи копії довідки від 08.02.2023 про одержання [PERSON] заробітної плати. 16.02.2023 в судовому засіданні дитина [PERSON] пояснила, що після розлучення батьків проживає разом з батьком, який займається її вихованням та матеріальним забезпеченням. І надалі бажає проживати виключно з батьком. 16.02.2023 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідачки в судове засідання. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник третьої особи з приводу вирішення справи по суті поклався на думку суду. В судовому засіданні проти вимог не заперечив, вказавши що такі не будуть суперечити інтересам дитини. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подавши клопотання про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення вимог заперечила, оскільки донька приходить до неї, вони спілкуються, однак разом з тим просила врахувати думку дитини щодо бажання визначити її місце проживання разом з батьком. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Встановлено, що з 29.08.1998 по 26.02.2019 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а/с 8,10). Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , а/с 9). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ст. 142 СК України, діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. У відповідності до ч. 2, 3 ст. Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Згідно ч.3 цієї статті той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Приписами ст. 161 СК України визначається, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Згідно Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку/квартирі осіб, виданої 06.06.222 головою ЖБК „Мрія-1975 дитина [PERSON] фактично проживає разом з батьком [PERSON] по [ADDRESS] та перебуває на його утриманні (а/с 11). За результатом обстеження умов проживання [PERSON] комісією Відділу-служби у справах дітей Дрогобицької міської ради встановлено, що умови проживання дитини по [ADDRESS] задовільні, у квартирі є усі необхідні речі та продукти харчування для виховання та розвитку дитини. Також з`ясовано, що мати дитини близько трьох років проживає окремо від сім`ї, утриманням, доглядом, лікуванням займається батько дитини [PERSON] , про що складено відповідний Акт (а/с13). В матеріалах справи також наявна довідка від 08.02.2023 про одержання [PERSON] заробітної плати (а/с 35). Враховуючи вищенаведене інтереси дитини суд дійшов до висновку, що доцільним є визначити місце проживання дитини [PERSON] із батьком [PERSON] , а тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи задоволення позову, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved