Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

20.01.2023 до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] у якій представник позивача просить: 1) розірвати шлюб, зареєстрований 26.02.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 246; 2) [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишити проживати разом з матір`ю; 3) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від усіх видів доходу відповідача. Ухвалою від 31.01.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце розгляду справи по суті. Ухвалою від 21.02.2023 роз`єднано позовні вимоги у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, виділивши вимогу про розірвання шлюбу в самостійне провадження. Таким чином, предметом даної справи є вимоги про стягнення аліментів. Позивач стверджує, що не взмозі самостійно утримувати та забезпечити належний рівень життя донці [PERSON] , а відповідач є працездатним та спроможний матеріально приймати участь в утриманні дитини, проте виконує свій обов`язок не систематично та не в недостатньому розмірі. В судовому засіданні 21.02.2023 представник позивача підтримала позовні вимоги, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася дитина [PERSON] /а.с.21/. Дитина має зареєстроване місце проживання разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] /а.с.15-16,17/. Як вказує сторона позивача, відповідач не ухиляється від обов`язку утримувати свою малолітню доньку, проте участь батька у матеріальному утриманні дитини є нерегулярною та недостатньою. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте, згоди щодо добровільного порядку здійснення свого обов`язку між позивачем та відповідачем не досягнуто. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідач не в повній мірі виконує обов`язок щодо утримання дитини, хоча є дієздатною особою та не має на своєму утриманні непрацездатних осіб, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved