Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернулася до суду з цим позовом. Вказував, що за рішенням суду з відповідача на користь НАВС стягнуто 21745,59 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням та навчанням позивача у навчальному закладі, а також 1762 грн. судового збору, а всього 23507,59 грн. З огляду на те, що рішення суду дотепер у повному обсязі не виконано, просив стягнути з відповідача 8569,88 грн. інфляційного збільшення боргу та 3% річних, що становить 1757,65 грн. Відповідач до суду не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.02.2019 року було стягнуто з [PERSON] на користь Національної академії внутрішніх справ вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 21\~745,59 гривень та 1762 гривень судового збору. За повідомленням головного бухгалтера НАВС станом на 30.11.2022 року загальна сума відшкодованих за вказаним рішенням витрат складає 3996 гривень, заборгованість становить 19511,59 гривень. Таким чином, відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19.02.2019 року про стягнення з відповідачів на користь позивача 21745,59 грн., витрачених позивачем на його утримання та навчання та 1762 грн. сплаченого судового збору. Грошове зобов`язання з відшкодування матеріальної шкоди було виконано лише частково, сума заборгованості становить 19511,69 Зважаючи на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Нарахування передбачених частиною 2\~статті 625 Цивільного кодексу України\~інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Водночас нарахування інфляційних втрат за наступний період має здійснюватися з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця, оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання. Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Наданий позивачем розрахунок наведеним правилам відповідає. Зважаючи на вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають 8569,88 грн. інфляційного збільшення боргу та 3% річних, що становить 1757,65 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягаю стягненню 2481 грн., сплаченого ним судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved