Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

03 серпня 2021р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (надалі - позивач) про стягнення з [PERSON] (надалі - відповідач) заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 01.08.2018 у розмірі 94 222, 91 грн., з яких: 80 266, 97 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13 955, 94 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Обґрунтовуючи заявлені позовну вимогу позивач посилається на те, що 01.08.2018 р. між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зобов`язання по поверненню якого належним чином не виконував, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав. Представник позивача до судового засідання не з`явився, однак до позовної заяви долучив клопотання, відповідно до змісту якого, останній просить суд розгляд справи здійснювати за його відсутності, також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду від нього не надійшло. ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Зважаючи на повторну неявку відповідача до судового засідання, відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного: Положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором, банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.ст. 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 01.08.2018 між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. До кредитного договору позивач додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як передбачено ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 16.08.2021 утворилась заборгованість у розмірі 94 222, 91 грн., з яких: 80 266, 97 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13 955, 94 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Положеннями ст. ст. 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вищевказаним договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. З урахуванням викладеного, зважаючи на зміст позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 94 222, 91 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви позивачем сплачений судовий збір у сумі 2 270, 00 грн., який, зважаючи на задоволення позову у повному обсязі, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved