Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 20.02.2006 складено актовий запис за № 16. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що одруження з відповідачкою виявилось невдалим, під час перебування у шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння і сварки, так як відповідачка проявляла до позивача повну зневагу, а також до інших членів його родини. Вони не змогли знайти спільної мови між собою, у них різні погляди на життя, різні цінності. Протягом останніх років сімейне життя значно погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З лютого 2022 року відповідачка проживає окремо. На даний час між ними повністю припинилися фактичні шлюбні стосунки, у них відсутній спільний побут та сімейний бюджет. Позивач та відповідачка намагалися примиритися, однак зусилля не призвели до збереження сім`ї. За таких обставин сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. Шлюб носить лише формальний характер. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач та відповідач намагалися примиритися, проте відновити сімейні відносини не вдалося. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з відповідачкою. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Позивач також пояснив, що є військовослужбовцем, знаходиться у відпустці у зв`язку з пораненням, стверджував, що рішення про розірвання шлюбу є остаточним, час на примирення не потрібен. Спору про майно з відповідачкою немає. Позивачка у судове засіданні не з`явилась, просила проводити розгляд справи без її участі, повідомила, що позовні вимоги вона визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 20 лютого 2006 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований 20 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 16 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] ). Конституцією України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ст. 51). За приписами ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи причини, які спонукали позивача звернутись до суду з позовом, що він наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення не можливе, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, беручи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а, отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а відповідачка визнала позов, з неї потрібно стягнути на користь держави 50 відсотків судового збору, що складає 496,20 грн.

Outcome: approved