Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 06 лютого 2021 року о 21 годині 24 хвилин, [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що становив 1,5 проміле (згідно висновку медичного огляду стану сп`яніння), що є порушенням п. 2.9-б правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки AUDI A6 д.н.з. [NUMBER] (згідно висновку експерта № CE-19/106-21/2044-IT від 23.02.2021), який належить йому на правах індивідуальної власності, перевозячи в салоні одного пасажира, рухався по проїзній частині вул. Грушевського в м. Коростені в напрямку центра міста, в порушенні п. 12.4. ПДР зі швидкістю близько 80 км/год., що перевищувала дозволену швидкість в населених пунктах - 50 км/год. Продовжуючи рух у вказаному напрямку [PERSON] , керуючи автомобілем марки AUDI А6 д.н.з. [NUMBER] , не зменшуючи швидкості руху транспортного засобу, в порушення вимог пунктів 10.1; 11.4; 13.1 ПДР, наблизившись до пішохідного переходу через вулицю Грушевського, навпроти будинку №29 м.Коростень, не зменшуючи швидкості та не дотримуючись безпечної дистанції здійснив зіткнення передньою частиною свого автомобіля з задньою частиною автомобіля марки ВА3-2107 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який розпочав рух прямо в попутному напрямку після зупинки перед пішохідним переходом. Після вказаного зіткнення автомобіль AUDI A6 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] перебуваючи в аварійній обстановці втратив керування та виїхав на зустрічну смугу по якій рухався автомобіль «Шевроле Авео» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] в зустрічному напряму, де відбулося зіткнення передньою частиною автомобіля AUDI A6 д.н.з. [NUMBER] з передньою частиною автомобіля «Шевроле Авео» д.н.з. [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної події водій автомобіля «Шевроле Авео» д.н.з. [NUMBER] він, ( [PERSON] ), отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лівої кульшової западини зі зміщенням кісткових уламків та повним дорсальним вивихом головки лівої стегнової кістки, які згідно висновку експерта №52 від 17.03.2021 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я. В березні місяці 2021 року [PERSON] вручено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12021060490000025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 31 серпня 2021 року вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області (справа №279/1574/21) [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки. Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення він отримав численні тілесні ушкодження, в зв`язку з чим проходив тривале лікування на стаціонарі, на амбулаторному лікуванні та проходив також довготривалу реабілітацію. На даний час на лікування та придбання ліків, товарів пов`язаних з отриманням тілесних ушкоджень, витрачено 126232,52 гривень, що підтверджується чеками та іншими документами. Згідно з приписами ст.22, ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, збитками визнаються: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Внаслідок вчиненого злочину він отримав численні тілесні ушкодження, в зв`язку з чим був змушений лікуватись. Згідно наданих копій фіскальних чеків, вбачається, що медичними препаратами, які збігаються із призначенням лікаря згідно довідки (Епікриз №887) виданим ТОВ «РівнеМед Медичний центр «РівнеМед» є: біфрен, дуплекс, лідаза-біофарма порошок, новокаїн, дротаверин, ревмоксикам, альмагель, німесил, копренеса, дексалг, терафлекс та інші на суму - 4734,52 гривень. Крім цього, йому було встановлено Ендопротез кульшового суглобу без цементної фіксації, який коштує 87350,00 гривень, його встановлення коштувало 4750,00 гривень, набір комплектуючих до ендопротезу кульшового суглобу без цементної фіксації з вкладишем та чашкою Континіум коштувало 31050,00 грн.. Тобто, загальна сума на придбання медичних препаратів, товарів та операції, які узгоджуються з призначенням лікаря, становить - 126232,52 гривень. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) 126232,52 гривень майнової шкоди. Одночасно просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) понесені судові витрати. 30.01.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 13.02.2023 року. 22.02.2023 року до суду надійшов відзив на позов у якому [PERSON] зазначив, що з позовною заявою [PERSON] не погоджуюся у частині стягнення матеріальної шкоди, оскільки виходячи з виписного епікризу №887 відсутні рекомендації щодо медичних препаратів, зазначених у наступних чеках: №68521 від 06.11.2021 року, №0007 від 09.12.2021 року, №180454 від 23.08.2021 року, №03000024 від 20.09.2021 року, №0000167690 від 06.12.2021 року, №0000157266 від 19.07.2021 року, №25425 від 09.12.2021 року, №0000037216 від 03.11.2021 року, №00006738 від 27.09.2021 року, №0000038460 від 30.11.2021 року, №0000034287 від 09.08.2021 року, №189534 від 13.10.2021 року, №0000151007 від 10.06.2021 року, №0000152745 від 20.06.2021 року. Назва протезу, зазначена у епікризі №887 та у рахунку фактурі не співпадають, тому заявлену суму матеріального збитку у розмірі 87350 гривень не визнає. Купівля комплектуючих до ендопротезу згідно рахунку фактури від 29.10.2021 року №60 мала місце після операції, тому потреби станом на 29.10.2021 року в купівлі цих комплектуючих вже не було. Надана позивачем квитанція від 11.10.2021 року на суму 460 гривень не є допустимим доказом, оскільки не містить підпису та ідентифікуючих даних, тобто не відповідає вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Визнає витрати на грошову суму 4750 згідно акта надання послуг №125 від 02.11.2021 року. У встановлений строк відповідь на відзив позивач не подав. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу відшкодування майнових втрат, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. До позовної заяви позивач додав вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31.08.2021 року у кримінальному провадженні №279/1574/21 зі змісту якого слідує, що 06 лютого 2021 року о 21 годині 24 хвилини [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що становило 1.5 проміле (згідно висновку медичного огляду стану сп`яніння), що є (порушенням п. 2.9б ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки AUDI А6 д.н.з [NUMBER] , який належить йому на праві індивідуальної власності, перевозячи в салоні одного пасажира, рухався по проїзній частині вул. Грушевського в м. Коростень в напрямку центра міста в порушенні п. 12.4 ПДР зі швидкістю близько 80 км/год., що перевищувала дозволену швидкість в населених пунктах - 50 км/год. Продовжуючи рух у вказаному напрямку [PERSON] керуючи автомобілем марки AUDI А6 д.н.з. [NUMBER] не зменшуючи швидкості pyxу транспортного засобу в порушення вимог пунктів 10.1 ;11.4;13.1 ПДР, наблизившись до пішохідного переходу через вулицю Грушевського, навпроти будинку № 29 міста Коростеня, не зменшуючи швидкості та не дотримуючись безпечної дистанції здійснив зіткнення передньою частиною свого автомобіля з задньою частиною автомобіля марки ВАЗ-2107 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який розпочав рух прямо в попутному напрямку після зупинки перед пішохідним переходом. Після вказаного зіткнення автомобіль AUDI А6 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , перебуваючи в аварійній обстановці втратив керування та виїхав на зустрічну смугу по якій рухався автомобіль «Шевроле Авео» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] в зустрічному напрямку, де відбулося зіткнення передньою частиною автомобіля AUDI А6 д.н.з. [NUMBER] з передньою частиною автомобіля «Шевроле Авео» д.н.з. [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної події водій автомобіля «Шевроле Авео» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лівої кульшової западини зі зміщенням кісткових уламків та повним дорсальним вивихом головки лівої стегнової кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я. Одночасно вказаним вироком суду вирішено вимоги за цивільним позовом, який був задоволено частково, а саме стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду за лікування в сумі 26288, 42 гривень та моральну шкоду в сумі 100000 гривень. Наразі [PERSON] порушив питання про стягнення витрат понесених після ухвалення вироку у кримінальному провадженні та пов`язаних з отриманим у ДТП травмуванням. В обґрунтування вказаної суми шкоди подав фіскальні, довідки, медичні висновки, епікриз, акт, квитанцію, рахунок - фактуру. Як на підставу позову про відшкодування матеріальної шкоди позивач посилається на ст.1166 ЦК України. Вивченням наявних у справі матеріалів встановлено, що майнова шкода, питання про стягнення якої порушив позивач, складається з витрат : на ліки, медичний ендопротез, операцію по встановленню ендопротеза. З епікризу №887 слідує, що [PERSON] в період з 26.10.2021 року по 02.11.2021 року знаходився на стаціонарному обстеженні та лікуванні в ТОВ "Рівне Мед" медичний центр "Рівне Мед" з приводу отриманої внаслідок ДТП 06.02.2021 року травми. Госпіталізований для оперативного лікування: тотальне ендопротезування правого кульшового суглоба. Одночасно вказаний документ містить інформацію про проведені обстеження, лікування та рекомендації , з зазначенням найменувань медичних препаратів та засобів. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина друга цієї статті визначає, що збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо)володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"слідує, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. У постанові від 20 січня 2021 року в справі № 197/1330/14-ц (провадження № 61-21956св19) Верховний Суд вказав, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Частиною першою статті 1195 ЦК України визначено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Специфіка відшкодування завданої здоров`ю шкоди полягає в тому, що об`єктом відшкодування є не сама зазначена шкода, а майнові втрати, що зазнала фізична особа, внаслідок завдання цієї шкоди. До таких втрат законодавець відносить: а) заробіток (дохід), втрачений потерпілим внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності; б) додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Цей перелік є орієнтовним і у випадку, коли потерпілий має ще й інші втрати, які пов`язані з відповідним ушкодженням здоров`я, то він має право вимагати і їх відшкодування. При вирішенні таких вимог судам належить виходити з того, що розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. 28.10.2021 року позивач знаходився в ТОВ "РівнеМед",Медичний центр "РівнеМед" де йому була проведена операція: Тотальне без цементне ендопротезування лівого кульшового суглоба. На підтвердження вартості придбаного ендопротезу, комплектуючих до нього, та вартості ендопротезування, позивачем подано рахунки на суми: 87350гривень, 31050 гривень, 4750 гривень, відповідно. Доводи відповідача щодо різних найменувань протезів, який було рекомендовано та фактично придбано і оплачено, суд вважає не прийнятними, оскільки позивач в даному випадку наділений правом самостійного вирішення питання про вибір та забезпечення конкретними засобами чи виробами медичного призначення. Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими. Також суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення витрат, понесених на дуплексне сканування вен нижніх кінцівок , в розмірі 460 гривень та 350 гривень, що стверджується розрахунковою квитанцією від 11.10.2021 року та фіскальним чеком №0007 від 09.12.2021. Зазначена процедура була призначена на стадії обстеження перед проведенням оперативного втручання та рекомендована після його проведення, що слідує з епікризу №887. Щодо витрат понесених на придбання лікарських засобів: бифрен, лідаза порошок, новокаїн, дротаверин, алмагель, ко-пренеса, де-нол, ревмоксикам, дексалгін, каптопрес, терафлекс згідно фіскальних чеків №68521 від 06.11.2021 року, №180454 від 23.08.2021 року, №0000167690 від 06.12.2021 року, №0000157266 від 19.07.2021 року, №25425 від 09.12.2021 року, №00006738 від 27.09.2021 року, №0000038460 від 30.11.2021 року, №0000034287 від 09.08.2021 року, №189534 від 13.10.2021 року, №0000151007 від 10.06.2021 року на загальну суму 2225 гривень 92 копійки, КТ кінцівок, вартість якого згідно фіскального чеку №03000024 від 20.09.2021 року становить 1000 гривень, позицію відповідача наведену у відзиві на позов суд вважає прийнятною, оскільки додані до позову додатки не містять інформації про їх призначення та зв`язок з отриманою саме при ДТП травми. Отже, необхідність у придбанні вказаних лікарських засобів не підтверджена, у зв`язку з чим підстави для стягнення суми витрат в розмірі 3225, 92 гривень відсутні. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст.13 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.89 ЦПК України). Загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (стаття 3 ЦК України). Справедливістю є оптимальний баланс інтересів осіб, з урахуванням засад розумності і добросовісності. Отже, провівши розгляд справи в межах заявлених вимог та на підставі поданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу ( стаття 133 ЦПК України). Позивач у позовній заяві зазначив, що сума судових витрат понесених ним під час розгляду справи складає близько 10000 гривень, однак доказів на їх підтвердження не надав, у зв`язку з чим підстави для їх стягнення відсутні. Разом з тим, з відповідача підлягає стягненню на спеціальний рахунок судовий збір, оскільки на підставі ст.5 ч.1 п.2 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Outcome: partial