Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Позивач ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. 01.02.2021 о 17 год. 16 хв., в м. Запоріжжі, по вулиці Перемоги, буд. 65, за участю транспортного засобу «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого було заподіяно механічні пошкодження транспортному засобу «Renault logan», д.н.з. [NUMBER] . Станом на момент дорожньо-транспортної пригоди діяв Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті від 13.08.2020 №28-0801-20-00324 укладеного між власником транспортного засобу «Renault logan», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , у зв`язку з чим, останній звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2021 відповідача було визнано винною за ст. 124 КУпАП. Позивач відповідно до умов договору страхування виплатив страхове відшкодування власнику транспортного засобу «Renault logan», д.н.з. [NUMBER] у розмірі 16534,59 грн., у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду та просить суд стягнути на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування та судові витрати. Ухвалою судді від 01.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. 17.08.2022 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі посилаючи на необґрунтованість суми виплаченого позивачем страхового відшкодування власникові транспортного засобу «Renault logan», оскільки її як учасника ДТП не було запрошено на огляд пошкодженого транспортного засобу, який було проведено провідним аварійним комісаром, на підставі якого і був складений акт огляду автомобіля. У відзиві, відповідач звернулась до суду з клопотанням про витребування у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» оригіналів фотографій, на підставі яких було складено Акт огляду пошкодженого транспортного засобу. Крім того, разом з відзивом відповідачем подано до суду клопотанням про призначення у справі експертизи. У судовому засіданні 06.12.2022 до початку розгляду справи по суті відповідач просила суд клопотання про призначення експертизи вважати передчасним, оскільки для її призначення необхідно витребувати матеріали страхової справи. Ухвалою суду від 06.12.2022 клопотання відповідача про витребування доказів було задоволено, витребувано з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» засвідчену належним чином копію страхової справи, щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01.02.2021 о 17 год. 16 хв. за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] 13.02.2023 на адресу суду від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» надійшли витребувані судом копії матеріалів страхової справи ССКА-7353. В судове засідання представник позивача не з`явився, 05.12.2022 на електронну пошту суду від представника позивача адвоката Сечка С.В. надійшло клопотання, в якому останній просив суд справу розглянути за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання призначене на 21.02.2023 відповідач не з`явилася, подавши у цей же день до канцелярії суду заяву про визнання позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» в повному обсязі, просила провести розгляд справи за її відсутності, клопотання про призначення експертизи не розглядати. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши позовну заяву, дослідивши наданні позивачем докази, суд встановив наступні фактичні обставини. 01.02.2021 о 17 год. 16 хв., в м. Запоріжжі, по вулиці Перемоги, буд. 65, за участю транспортного засобу «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого було заподіяно механічні пошкодження транспортному засобу «Renault logan», д.н.з. [NUMBER] , власником якого відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 13). Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2021 по справі №335/1644/21 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с 5). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Станом на момент дорожньо-транспортної пригоди діяв Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті від 13.08.2020 №28-0801-20-00324, укладений між власником транспортного засобу «Renault logan», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] та позивачем (а.с. 7 -12). 03.02.2021 власник транспортного засобу «Renault logan», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с 14). На момент настання страхового випадку водій автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] не був застрахований відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується витягом полісу з бази даних МТСБУ, з якого вбачається, що на транспортний засіб з держаним номерним знаком [NUMBER] інформацію не знайдено. 08.02.2021 представником страховика провідним аварійним комісаром [PERSON] проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «Renault logan», д.н.з. [NUMBER] , за результатами огляду якого складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу (а.с. 16-17). Згідно розрахунку суми страхового відшкодування ПрАТ «СК «Українська страхова група» від 05.03.2021 сума страхового відшкодування визначена шляхом зменшення розміру заподіяного позивачеві збитку в розмірі 17757,20 грн. на розмір франшизи 1222,61 грн. (а.с. 22 зворот). 10.03.2023 позивачем здійснено страхову виплату на рахунок ФОП [PERSON] в сумі 16534,59 грн. за відновлювальний ремонт транспортного засобу «Renault logan», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 23). Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,\~Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4 особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»). Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України). У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією». Таким чином, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до позивача ПрАТ «СК «Українська страхова група» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах страхового відшкодування, тобто правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Враховуючи, що ПрАТ «СК «Українська страхова група» сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 16537,59 грн., а відповідач є особою, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, тому в порядку суброгації з відповідача підлягає стягненню розмір шкоди (витрат позивача за договором страхування) у зазначеному розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом було встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси відповідача чи інших осіб. Беручи до уваги, що відповідач не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати суми виплаченого страхового відшкодування, не спростувала наданий позивачем розрахунок, а матеріали справи містять заяву відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог в повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до\~статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що документально підтверджені, у розмірі 1240 гривень 50 копійок. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1240,50 грн.

Outcome: approved