Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , в якому просить припинити з нього стягнення аліментів на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, що стягуються на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.03.2018 по справі № 316/107/17. Позов обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 30.10.2010. Від шлюбу мають спільну дитину. Спільне життя сторін не склалось через різні погляди на життя, численні сварки. Спільне господарство не ведуть. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2017 року. У 2018 році відповідачка звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів. Відповідно до виконавчого листа від 13.04.2018 по справі № 316/107/18, виданого Енергодарським міським судом з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 24.01.2018. Аліменти на утримання дитини сплачував та сплачує сумлінно. З початку ведення воєнного стану відповідачка погодилася на переїзд дитини до нього. Дитина разом з батьком проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка проживає у м. Енергодар. Вважає, що змінилися обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки. Відповідачка [PERSON] відзив на позов не подала. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2022 справа передана за підсудністю Ленінському районному суду м. Запоріжжя. Ухвалою від 02.12.2022 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у загальному позовному провадженні. Ухвалою від 20.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Яковенко В.І. в судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи без їх участі. Позов підтримали. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Причини неявки суду не повідомила. Заяву про розгляд справи без її участі не надала. Враховуючи те, що відповідачка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною третьою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першої статі 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статей 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. 30.10.2010 сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 405, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.10.2010. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторного) серії [NUMBER] від 10.07.2019. 13.04.2018 Енергодарським міським судом Запорізької області видано виконавчий лист № 316/107/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 24.01.2018. Виконавчий лист № 316/107/18 перебуває на виконанні Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. 24.04.2018 державним виконавцем Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Лопатчуком Юрієм Васильовичем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника, що отримує дохід від Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». Згідно довідок про взяття на облік внутрішнього переміщеної особи від 01.08.2022 № 2301-5001941929 та № 2301-5001942004 [PERSON] та його неповнолітній син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Фактичне місце проживання/перебування вказаних осіб за адресою: [ADDRESS] . Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені частиною другою статті 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі статтею 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обов`язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.1991, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Верховний Суд у своїй постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц (провадження № 61-21318св18) наголосив на тому, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Законодавець не обмежує суд при прийнятті рішення про звільнення від сплати аліментів тільки вказаними двома підставами та наголошує, що при наявності інших обставин, що мають істотне значення, компетентні органи можуть прийняти таке рішення. В сімейному законодавстві не надається хоча б приблизного переліку таких обставин, отже, суд при розгляді кожної справи має самостійно вирішувати це питання з огляду на подані пояснення, докази та інтереси сторін. Тобто, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішнього переміщеної особи від 01.08.2022 № 2301-5001941929 та № 2301-5001942004. Матеріали справи не містять доказів, що відповідачка сплачені позивачем кошти в рахунок стягнення аліментів на утримання сина передає батькові, з яким проживає дитина. Таким чином, нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України суд не визнає належним доказом довідку від 01.08.2022 № 2301-5001941866 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, оскільки вона не містить інформації щодо предмета доказування. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволений повністю та те, що в позовній заяві позивач просив покласти судові витрати на нього, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, судовий збір необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved