Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Підстави позовних вимог та рух справи. В липні 2017р. до суду звернулись [PERSON] , [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» про визнання донарахування боргу недійсним, зобов`язання зробити перерахунок плати за послуги, та визнання дій незаконними. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилались на наступні обставини. Так [PERSON] , є власником 51/200 частини домоволодіння, що розташоване у [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Четвертою одеською державною нотаріальною конторою 29.01.2011 року за реєстром № 1-136. Співвласниками домоволодіння є ще шестеро фізичних осіб. За даною адресою на ім`я позивачка [PERSON] відкрито особові рахунки водокористувача № [NUMBER] та № [NUMBER] на підставі усного договору з філією «Інфоксводоканал». У вказаній частині домоволодіння зареєстрована дочка - [PERSON] , інші особи не зареєстровані. За даними особовими рахунками позивач сплачує відповідно до норми споживання за одну особу, а також 365 грн. з квітня до вересня кожного року за полив прибудинкової території за кожний рахунок. 08.07.2018 року позивач сплатив за послуги водопостачання за двома особовими рахунками. Станом на 21.06.2018 року в у списку боржників на сайті Інфоксводоканалу заборгованість за його адресою відсутня. 25.06.2018 року представник управління «Водозбут» (далі - Водозбут) Олег Янков передав йому акту №№ 2018, 2019, у яких зазначено, що ним було встановлено, що частина домоволодіння, що належить позивачу на праві приватної власності, використовується для оренди кімнат. При цьому в будинок він не заходив, кількість мешканців не перевіряв. 02.07.2018 року позивач з`явився до Водозбуту за адресою: м.Одеса, вул. Михайлівська, 25 . На його прохання надати пояснення стосовно актів №№ 2018, 2019, позивачу відповіли, що представник Водозбуту буде проводити перевірку протягом тижня, щоб встановити кількість проживаючих у будинку, після йому буду повідомлено про розмір донарахування. 12.07.2018 року позивачу по телефону рекомендували 13.07.2018 року з`явитися у Водозбуд для отримання квитанції на погашення заборгованості. 13.07.2018 року позивач отримав два рахунки про заборгованість за водопостачання за липень 2015 - червень 2018 року у розмірі 53040,58 (п`ятдесят три тисячі сорок гривень 58 копійок) - рахунок 1006312/07/2018 і у розмірі 10521, 30 (десять тисяч п`ятсот двадцять одну гривня 30 копійок) - рахунок 36236/07/2018, без вказівки особового рахунку. Окрім того, у рахунку були інші реквізити. В цей же день [PERSON] звернулася до Водозбуту із заявою-вимогою про розрахунок боргу та підстави його нарахування (прийнято канцелярією Водозбуту 13.07.2018 року), оскільки було незрозуміло, звідки Водозбут взяв борг за три роки, якщо акт № 2018 складено тільки 26.06.2018 року. 16.07.2018 року у першій половині дня працівники Водозбуту відключили позивача від мережі водопостачання шляхом від`єднання його труби від колодязя водопостачання, що розташований на території домоволодіння. Однак позивача не попереджали про відключення від водопостачання, припису він не отримував. На прохання надати пояснення, представник Водозбуту заявив, що у позивача є борг за водокористування і за роз`ясненнями треба звернутись на Михайлівську, 25. Квитанція про сплату послуг за червень 2018 року не була взята до уваги. На питання позивача, чи має у нього час на сплату боргу або та його оскарження, йому відповіли, що він має можливість укласти договір на реструктуризацію боргу з Водозбуту. Позивач викликав поліцію, але вони не встигли завадити діям працівників Водозбуту. Про факт порушення прав і законних інтересів позивач подав заяву до поліції (талон-повідомлення № 000480 від 16.07.2018 року). З цього ж дня на мій домашній телефон дзвонить автовідповідач Інфоксводоканалу з попередженням про відключення у разі несплати боргу до 28.07.2018 року. Позивач вважає, що дані дії відповідача є протиправними, а тому просив: 1.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» Філія «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» УПРАВЛІННЯ ВОДОЗБУТ поновити водопостачання у 51/200 частині домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що належить позивачку на праві приватної власності (особові рахунки № [NUMBER] та № [NUMBER] ). 2.Визнати донарахування боргу Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» Філія «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» УПРАВЛІННЯ ВОДОЗБУТ незаконним і видалити відомості про борг з облікової картки споживача за особовими рахунками № [NUMBER] и № [NUMBER]. (Т.1, а.с. 1-5) Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.07.2018 р. вказану позовну заяву залишено без руху, ( подана без додержання вимог, викладених у статтях 175,176 ЦПК України) , головуючий Мурманова І.М. (Т.1, а.с. 28-29) Позивачі 03.08.2018 р. подали до суду заяву про усунення недоліків та уточнену позовну заяву. (Т.1, а.с. 30-34) В даній заяві позивачі просили: 1. визнати донарахування боргу у розмірі 60651 грн. 88 коп. Філією «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» за особовими рахунками № [NUMBER] и № [NUMBER] відкритими на ім`я [PERSON] незаконним 2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» Філія «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» УПРАВЛІННЯ ВОДОЗБУТ поновити водопостачання у 51/200 частині домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] . (Т.1, а.с. 33-34) Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.08.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та розгляд справи призначено суддею Мурмановою І.М. за правилами загального позовного провадження. (Т.1, а.с. 38) У зв`язку з закінченням терміну повноважень у судді Мурманової І. М., ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.10.2018р. цивільну справу за позовною заявою [PERSON] і [PERSON] до ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про визнання донарахування боргу недійсним, зобов`язання зробити перерахунок плати за послуги та визнання дій незаконними прийнято до провадження суддею Сувертак І.В. , призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. (Т.1, а.с. 171) Після надання відповідачем відзиву на позовну заяву, позивачі надали заяву про зміну позовних вимог від 10.09.2018р., в якій просили визнати дії по обмеженню (припиненню) водопостачання та водовідведення 51/100 частині домоволодіння за адресою [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , особові рахунки № [NUMBER] та № [NUMBER] незаконними; визнати нарахування боргу [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] із розрахунку за нормами споживання на 4 особи та за особовим рахунком № [NUMBER] із розрахунку за нормами споживання на 16 осіб недійсним; зобов`язати Філію "Інфоксводоканал" ТОВ "Інфокс" здійснити перерахунок плати за послуги водопостачання та водовідведення 51/100 частині домоволодіння за адресою [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , починаючи з 01.07.2015 року за особовими рахунками № [NUMBER] та № [NUMBER] із розрахунку за нормами споживання на 1 особу. (Т.1, а.с. 125-126) Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач [PERSON] є власником 51/200 будинку за адресою [ADDRESS] та на його ім`я відкрито два особові рахунки водокористувача № [NUMBER] та № [NUMBER] . 25.06.2018р. представником філії "Інфоксводоканал" було складено акти №2018, 2019 згідно з якими встановлено, що домоволодіння здається в оренду. Згодом на ці особові рахунки було здійснено донарахування на загальну суму 63 561,88грн. та потім відключено позивача від системи водопостачання та водовідведення. На думку [PERSON] , [PERSON] дії відповідача з приводу обмеження (припинення) водопостачання та водовідведення 51/100 частині домоволодіння за адресою [ADDRESS] та нарахування заборгованості з водоспоживання за особовим рахунком № [NUMBER] із розрахунку за нормами споживання на 4 особи та за особовим рахунком № [NUMBER] із розрахунку за нормами споживання на 16 осіб у розмірі 63 561,88грн. є незаконними. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить задовольнити позовні вимоги. (Т.1, а.с. 125-126). Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 17.12.2018р. позовні вимоги [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] від 09 квітня 1997р. виданий Київським РВ ОМУ ГУМС України в Одеській області) та [PERSON] ( місце реєстрації [ADDRESS] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] від 11 травня 1998 року виданий Київським РВ ОМУ ГУМС України в Одеській області) до Філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» (65005, м. Одеса, вул. Басейна, буд. 5), про визнання дії по обмеженню(припиненню) водопостачання та водовідведення 51/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] - особові рахунки № [NUMBER] і № [NUMBER] , визнання нарахування боргу за особовими рахунками № [NUMBER] і № [NUMBER] , зобов,язання здійснити перерахунок за послуги водопостачання за особовими рахунками № [NUMBER] і № [NUMBER] - залишити без задоволення. (Т.1, а.с. 237-247) [PERSON] , [PERSON] оскаржили вищевказане рішення до Одеського апеляційного суду. (Т.2, а.с.1-7) Постановою Одеського апеляційного суду від 27.02.2019р. апеляційну скаргу [PERSON] , [PERSON] було залишено без задоволення, а рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 17.12.2018р. було залишено без змін. (Т.2, а.с. 43-48) [PERSON] , [PERSON] оскаржили в касаційному порядку рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 17.12.2018р. та постанову Одеського апеляційного суду від 27.02.2019р.. (Т.2, а.с. 54-56) Постановою Верхового Суду у складі колегії Третьої судової палата Касаційного цивільного суду рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 17.12.2018р. та постанову Одеського апеляційного суду від 27.02.2019р. були скасовані та справу було передано на новий розгляду до суду першої інстанції. (Т.2, а.с. 96-99) У вищевказаній постанові Верховний Суд звернув увагу на те, що за даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач - філія «Інфоксводоканал» є філією (відокремленим підрозділом) ТОВ «Інфокс». Відомості про наявність у неї статусу юридичної особи відсутні. Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та не врахував, що у розумінні статті 48 ЦПК України філія «Інфоксводоканал» не може бути відповідачем у цій справі та розглянув справу за позовом до неналежного відповідача. Суд апеляційної інстанції на зазначене порушення уваги не звернув та залишив без змін рішення суду першої інстанції. Положеннями частини п`ятої статті 12 ЦПК України на суд покладені певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, а саме суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вимоги частин першої та другої статті 51 ЦПК України, залучення до участі у справі співвідповідача можливе лише за клопотанням позивача, а за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Таким чином, суд першої інстанції, з яким також погодився суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення в справі, не вирішив питання про заміну неналежного відповідача та не роз`яснив позивачу його право звернутися до суду з відповідним клопотанням про залучення до участі у справі належного відповідача ТОВ «Інфокс», обмежився лише тим колом учасників процесу, які були зазначені в позовній заяві та розглянув спір за вимогами, які повинні бути заявлені до юридичної особи, що свідчить про порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, а тому судові рішення у справі за позовом до філії необхідно скасувати з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції. (Т.2, а.с. 96-100) Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 15.03.2021р. (суддя Кисельов В.К.) було відкрито спрощене провадження по справі. (Т.2, а.с. 103) 02.09.2021р. позивачі звернулись із заявою про зміною позовних вимог в якій визначили в якості відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс». (Т.2, а.с. 147) У вищевказаних заяві про зміну позовних вимог позивача на змінювали підстави заявлених позовних вимог, а лише уточнили предмет позовних вимог та просили: 1.Визнати дії по обмеженню (припиненню) водопостачання та водовідведення 51/100 частині домоволодіння за адресою [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , особовим рахунком № [NUMBER] незаконними. 2.Визнати нарахування боргу [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] із розрахунку за нормами споживання на 16 осіб противоправним. 3.Зобов`язати ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФОКС» в особі Філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» здійснити перерахунок плати за послуги водопостачання та водовідведення 51/100 частині домоволодіння за адресою [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , починаючи з 01.07.2015 року до 16.07.2018 за особовими рахунками № [NUMBER] із розрахунку за нормами споживання на 1 особу. (Т.2, а.с. 147-148) Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 02.09.2021р. було замінено неналежного відповідача - Філію «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» та належного Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» (код ЄДРПОУ 14289688, 04116 м. Київ, вул. Шулявська б. 5). (Т.2, а.с. 159) Пояснення сторін в судовому засіданні. В судовому засіданні представника позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Він пояснив, що позивачі дійсно періодично здавали в оренду декілька кімнат в будинку, але це були кімнати у маленькому приміщенні. У зв`язку з чим, вони не оспорюють борг за особистим рахунком № [NUMBER] , який було оплачено. В той же час, позивачі не погоджуються з нарахуванням боргу за особистим рахунком № [NUMBER] , і вважають, що необхідно виходити із розрахунку за нормами споживання на 1 особу. Рахунок № 00882363 був відкритий на двохповерхове приміщення, в якому проживає позивач [PERSON] , який використовуються виключно з метою проживання сім`ї позивачів. Однак відповідач нарахував заборгованість виходячи з кількості 16 осіб, що взагалі є незрозумілим. Представник відповідача позовні вимоги не визнала у повному обсязі. Так вона пояснила, що уповноваженими працівниками відповідача при проведенні обстеження об`єктів позивача, на які надаються послуги з централізованого водопостачання та водовідведення було виявлено нецільове використання домоволодіння - використання будинку під міні-готель на 16 та на 4 спальних місць. У зв`язку з чим було проведено донарахування по особовим рахункам № [NUMBER] та № [NUMBER] та станом на 31.08.2018р. заборгованість складає 66465,98грн. Свої твердження відповідач ґрунтує на складених актах, отриманні інформації з профільних Інтернет-ресурсів, на яких здійснюється бронювання готелів, роздруківок з ЄДР на [PERSON] та [PERSON] щодо здійснення підприємницької діяльності за видами: діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. На думку відповідача [PERSON] порушив умови укладеного між ними договору, що зумовило їх провести донарахування на суму зазначену вище. У наданому до суду відзиві відповідач виклав детальний розрахунок донарахувань. Суд, заслухавши сторін по справі, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, встановив наступне . Як вбачається з матеріалів справи встановлено та сторонами не оспорюється, що 02.03.2015р. між ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» та [PERSON] укладено договір №23014/1, за яким відповідач зобов`язався надавати послуги з водопостачання та водовідведення, а позивач зобов`язався сплачувати за отримані послуги в порядку та на умовах визначених договором. З метою обліку наданих послуг був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовані положеннями ЦК України, Законами України "Про житлово-комунальні послуги", "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Кабінетом Міністрів України від 21.07.2005р. №630. Згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов,язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що у відповідності до п.4.4.5 договору, який був укладений між відповідачем та позивачем [PERSON] про надання послуг з водопостачання та водовідведення №23014/1 від 02.03.2015р. у разі придбання або відчуження домоволодіння, зміни благоустрою житлового будинку, кількості мешканців, розміру поливної площі, а також у разі інших змін, що вплинуть на об`єм послуг, Споживач зобов`язаний у місячний строк з моменту виникнення змін, повідомити про це відповідача - «Водоканал» та переоформити Договір. При цьому , позивач - споживач повинен подати підтверджуючі документи: домову книгу, технічний паспорт на жилий будинок, проектну документацію на водопровідний ввід або каналізаційні стоки, довідки тощо. Пунктом 5.2 цього ж договору передбачено, що у випадку несвоєчасного надання даних за умовами Договору, Споживач зобов`язаний відшкодувати Водоканалу заподіяні таким ненаданням збитки. Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами. Так, в матеріалах справи є надані відповідачем фотографії, відеозаписи, веб-сайти (сторінки), текстові повідомлення, які свідчать про здавання кімнат для відпочинку та відповідно здійснення нераціонального водокористування позивачем з липня 2013р. (розміщені рекламні данні міні-готелю за адресою: [ADDRESS] ). Відеозапис з екрану комп`ютеру, який послідовно відображує усі дії та зображення, фото кімнат, які міг побачити будь-який користувач та бажав забронювати кімнату у готелі. З відеозапису також вбачається, що загалом може бути розміщено мінімум 20 осіб. Крім того, на усіх наведених сайтах зазначено один чи обидва телефони позивачів, які вказані у позовній заяві: [NUMBER] - [PERSON] , [NUMBER] - [PERSON] . Згідно з отриманої відповідачем бази з липня 2013р. по травень 2018р. з приводу даного готелю, за даною адресою готельна діяльність здійснювалася з 2013р. Відповідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачі - [PERSON] та [PERSON] у спірному періоді були та є фізичними особами-підприємцями за видами підприємницької діяльності код КВЕД 55.10 - діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування; код КВЕД 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. В цих даних по [PERSON] зазначена адреса [ADDRESS] , здійснення зв`язку за телефоном: [NUMBER] . В актах відповідача №2018 (о/р [NUMBER] ), №2019 (о/р [NUMBER] ) зазначається, що в результаті обстеження встановлено, що на території даної ділянки розміщена двоповерхова жила домобудівля, яка використовується під здачу кімнат як міні-готель. За послуги водокористування абоненти сплачують за нормою на 1 особу. Прибор обліку - відсутній. Водовідведення - міські мережі. У зв`язку зі змінами цільового призначення домоволодіння та порушенням договору водокористування необхідно з`явитися у 5-денний строк за адресою: вул. Михайлівська, 25, каб. 3 або каб. 5 (управління "Водозбут"). Відеозапис та фото об`єктів (домоволодінь), які спростовують зворотне, позивачем до суду не надавалися. Зазначені вище обставини, що встановлені судом, не спростовуються наданими позивачами копіями технічного паспорту від 12.06.2008р., листом КП "БТІ" ОМР від 11.09.2018р. №497305.36, довідкою від 24.07.2018р. №1063, оскільки, технічний паспорт складений у червні 2008р. та не відображає сучасний стан та стан житлових будинків позивач з липня 2015р. У листі КП "БТІ" ОМР від 11.09.2018р. №497305.36 йдеться посилання на матеріали інвентаризаційної справи, які затверджені розпорядженням управління житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому від 08.11.2001р. №1424 домоволодіння [ADDRESS] та розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеського міськвиконкому 23.10.2001р. №1250р щодо затвердження розрахунку часток у домоволодінні [ADDRESS]. З цієї інформації знов таки вбачається, що вона стосується лише матеріалів інвентаризаційної справи, які затверджені 23.10.2001р. та 08.11.2001р., коли предметом розгляду є правовідносини, які виникли у періоді, починаючи з липня 2015р. та не відображає сучасний стан та стан житлових будинків позивача з липня 2015р. Надана позивачами довідка щодо кількості зареєстрованих осіб за адресою [ADDRESS] також не може бути прийнята судом до уваги, оскільки, при здійсненні підприємницької діяльності щодо готелів і подібних засобів тимчасового розміщування, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна реєстрація та зняття з реєстрації у домовій книзі осіб, які наймають тимчасово на декілька днів чи тижнів кімнати для відпочинку, діючим законодавством не передбачена. Як вбачається з матеріалів справи та судом встановлено, що особовий рахунок № [NUMBER] на користування послугами водокористування було відкрито на [PERSON] та укладено з нею договір на послуги водопостачання та водовідведення від 25.03.2009 №13672а-630. Відповідно до наданої позивачами копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 січня 2011 року, виданого державним нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1-136, спадкоємцем майна [PERSON] є її рідний брат [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Таким чином, договірні відносини між відповідачем та [PERSON] припинилися 12.11.2009р. За змістом пп.1 п.2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом (в діючій редакції Закону). Редакція цього закону, що діяла після 12.11.2009р. також передбачала такий обов`язок споживача - 1 ч. 1 ст. 20 Закону. Обов`язковість укладення договору з надання послуг з водопостачання та водовідведення передбачена і статтею 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання". В процесі розгляду справи судом також було вивчено технічну документацію водопостачання будинку [ADDRESS]. З даної документації убачається, що водопостачання частин будинку [ADDRESS] , які належать [PERSON] за рахунками [NUMBER] та [NUMBER] здійснюється з окремої криниці, яка перебуває у користуванні виключно [PERSON] , а інші співвласниками домоволодіння запитані від іншого джерела. На час проведення перевірки абонента представниками філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» 25.06.2018 року, лічильники у абонента [PERSON] не були встановлені. При цьому, оплата за послуги водопостачання здійснювалась з розрахунку на 1 особу за двома рахунками. Отже суд вважає, що оскільки водопостачання за рахунками [NUMBER] та [NUMBER] здійснюється з окремої криниці, яка перебуває у користуванні виключно [PERSON] , то має значення в якій частині будинку проживав безпосередньо [PERSON] , оскільки частини домоволодіння, які належить позивачу мали єдине водопостачання. Філією «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» надано детальний розрахунок донарахувань за рахунками [NUMBER] та [NUMBER] за період з 01.07.2015р.. (Т.1, а.с. 62-69) Згідно п. 21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. за №630 (яка була чинною станом на 25.06.2018р.), у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Отже, оскільки з отриманої відповідачем інформації, готельна діяльність позивачами здійснювалась з 2013р., то відповідачі мали можливість нарахувати заборгованість тільки у межах трьохрічного строку позовної давності, який передував даті встановлення порушення. Суд уважає, що детальний розрахунок донарахувань за рахунками [NUMBER] та [NUMBER] за період з 01.07.2015р. нарахований відповідно положень ЦК України, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. за №630. Щодо позовних вимог про визнання дій по обмеженню (припиненню) водопостачання та водовідведення 51/100 частині домоволодіння за адресою [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , особовим рахунком № [NUMBER] протиправними. З матеріалів справи убачається, що дійсно Філією «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» було обмежено [PERSON] користування водопостачанням. (Т.1, а.с. 53-55) Згідно ст. 23 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» від 10 січня 2002 року N 2918-III підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення мають право: у разі внесення споживачем не в повному обсязі плати за використану питну воду обмежити його питне водопостачання до рівня екологічної броні питного водопостачання. Відповідно до ст. 16-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» від 10 січня 2002 року N 2918-III З метою запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру через припинення питного водопостачання споживачам (крім населення) у разі несплати або внесення не в повному обсязі плати за використану ними питну воду встановлюється екологічна броня питного водопостачання. Суд уважає, що дійсно відповідач не мав право у повному обсязі припиняти водопостачання позивачу [PERSON] .. Однак з наданих суду доказів суду, неможливо у повному обсязі встановити чи припинив у повному обсязі відповідач водопостачання позивачу, а також коли саме воно було відновлено. Окрім того, дані позовні вимоги були фактично є складовою частиною позовних вимог щодо зобов`язання ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФОКС» здійснити перерахунок плати за послуги водопостачання та водовідведення 51/100 частині домоволодіння за адресою [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , починаючи з 01.07.2015 року до 16.07.2018 за особовим рахунком № № [NUMBER] із розрахунку за нормами споживання на одну особу, які суд не задовольняє. Отже, оскільки позивач [PERSON] поєднує вимоги щодо визнання дій по обмеженню (припиненню) водопостачання та водовідведення 51/100 частині домоволодіння за адресою [ADDRESS] протиправними з вимогами щодо визнання протиправним розрахунку заборгованості, зобов`язання здійснити перерахунок плати за послуги водопостачання, то в цілому данні вимоги не підлягають задоволенню. Суд також уважає, що позивачка [PERSON] фактично є неналежним позивачем по справі, оскільки у неї відсутні договірні відносини з відповідачем, а тому її права не порушені. За положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Ст. 17 закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику з прав людини як джерело права. У пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», зазначив, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими. Зважаючи на викладене, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними , відповідно не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed