Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просила розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 07.10.2011 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 555, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] , та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1-4). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. На сьогоднішній день спільне господарство з відповідачем не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Позивач зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливо та суперечить їх інтересам, в зв`язку з чим просила не надавати строк на примирення. Після розірвання шлюбу їх спільна дитина залишиться проживати разом з нею. 31.01.2023 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.20-21). Представник позивача [PERSON] - адвокат Ващенко Р.М. 21.02.2023 подав до суду заяви, в яких наполягав на задоволенні позовних вимог, просив розглянути справу без участі позивача та її представника. 21.02.2023 від відповідача до суду надійшов відзив, в якому просив шлюб розірвати, не надавати строк на примирення, розглянути справу без його участі, зазначивши, що на даний час з позивачем разом не проживають, подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 07.10.2011 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 555 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с.16). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.15). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною першою ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, сторони разом не проживають, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Оскільки позивач виявила бажання розірвати шлюб та не має наміру більше зберігати родину, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За клопотанням позивача суд залишає їй шлюбне прізвище - [PERSON] . При зверненні до суду позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 грн 60 коп, що підтверджується копією квитанції № 0.0.2836045867.1 від 27.01.2023 (а.с.5). Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України, судові витрати розподіляються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України, та дійшов до висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, що становить 536,80 грн, та про стягнення з відповідача на користь позивача 50% судового збору, що становить 536,80 грн.

Outcome: approved