Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», [PERSON] , в якому просить:стягнути з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» 43 748 грн. 46 коп. матеріальної шкоди, 1 079 грн. 92 коп. пені за прострочення сплати страхового відшкодування та 4 000 грн. 00 коп. за послуги експерта: стягнути [PERSON] 20 000 грн. 00 коп. Позовна заява вмотивована тим, що 15.01.2022 року о 16 год. 25 хв. м.Львів, вул. Свєнціцького, 5 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Lexus IS 220D», д.н.з. [NUMBER] , під час руху транспортного засобу заднім ходом з двору будинку на вул. Свєнціцького, 5 у м.Львові, не звернувся за допомогою до інших осіб, створив небезпеку іншому учаснику руху, а зокрема допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Ford Fusion», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 15.01.022 року між [PERSON] та [PERSON] складено повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, в якому відповідач [PERSON] визнав свою вину, що засвідчив своїм підписом. Цивільно - правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», що підтверджується полісом №206433998 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії договору - з 00:00 05.11.2021 року по 04.11.2022 року. Сума відповідальністю за шкоду, завдану майну потерпілого визначено у розмірі 130 000, 00 грн. 17.01. 2022 року позивач [PERSON] , відповідно до п.33.1.4 ст. 33 Закону №1961 - IV, подав страховику ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», з яким відповідачем [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності, письмове повідомлення про дорожньо - транспорту пригоду. 25.05.2022 року, відповідно до ст.35 Закону №1961 - IV, позивач [PERSON] направив до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» заяву про страхове відшкодування, яка отримана 29.05.2022 року, однак відповідач таку залишив без належного реагування. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення траснпортно- товарознавчої експертизи №103/22 від 25.07.2022 року, здійсненого за Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, вартість матеріальних збитків, спричинених власником КТЗ «Ford Fusion II Titanium 2.0.L» Eco Bust 6 AT/USA/», р.н. [NUMBER] , внаслідок ДТП, яке мало місце 15.01. 15.01.2022 року, станом на час ДТП, при зовнішньому візуальному обстеженні становить 43 748 грн. 46 коп. За послуги експерта позивачем сплачено 4 000,00 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №103/22 від 07.07.2022 року. Позивач стверджує, що несплата страховиком ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» страхового відшкодування у повному обсязі у передбачені законодавством строки, є неналежним виконанням грошового зобов`язання, внаслідок чого має місце прострочення виконання такого зобов`язання. Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 27.08.2022 року по 12.09.2022 року з обліковою ставкою НБУ - 25 становить 1 018 грн. 79 коп., а всього сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 27.08.2022 року по 12.09.2022 року , за відсотковою ставкою - 3 становить 61 грн. 13 коп. Станом на 12.09.2022 року розмір пені за прострочення сплати страхового відшкодування становить 1079 грн. 92 коп., яка підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь [PERSON] .Крім того, позивач зазначає, що йому завдану моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, пов`язаних з ушкодженням автомобіля та відповідно не можливістю користуватись транспортним засобом протягом тривалого часу, що зумовило порушення встановленого ритму життя, викликало постійні переживання та турботи, а також зумовлює додаткові витрати. Позивач вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди, із урахуванням вимог розумності та справедливості, складає 20 000 грн. 00 коп., яку зобов`язаний відшкодувати відповідач [PERSON] . Просить позов задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19.09.2022 року, відкрито спрощене позовне провадження у справі. 13.10.2022 року,представник відповідача [PERSON] - [PERSON] скерував на адресу суду відзив, в якому зазначив, що вважає позов необґрунтованим та безпідставним, в частині вимог, пред`явлених до [PERSON] . В обґрунтування відзиву покликається на те, що [PERSON] на місці ДТП визнав свою вину у спричиненні ДТП, що підтверджується записом в п.14 графи «Транспортний засіб А» Повідомлення про ДТП. Окрім цього, на момент ДТП цивільно - правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно полісу ОСЦПВ №206433998, виданого ПрАТ «СК «Український страховий стандарт». Таким чином, [PERSON] вчинив усі дії, передбачені законом, у разі спричинення ДТП та задля того, щоб потерпілий отримав відшкодування заподіяної шкоди. Крім того, представник відповідача зазначив, що [PERSON] не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт заподіяної моральної шкоди. Обставини щодо тяжкості змін, неможливості реалізації права власності і глибини душевних страждань не доведені. Враховуючи відсутність підстав для стягнення моральної шкоди та недоведеність заявленого розміру грошового відшкодування моральної шкоди, у задоволенні позову, в частині вимог до [PERSON] , просить відмовити. 20.10.2022 року, позивачем [PERSON] скеровано на адресу суду відповідь на відзив, в якому стверджує, що вимога позивача у частині стягнення моральної шкоди з завдавача шкоди [PERSON] є повністю обґрунтованою, оскільки така полягає у значних та тривалих моральних стражданнях позивача, які виявились через пошкодження відповідачем належного йому майна, та обмеження можливостей вільного та безпечного пересування. Просить позов задовольнити повністю. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з мотивів, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, скерували на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки. Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 ст. 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч.3 ст. 131 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Представник відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» не скористався наданим законом правом на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Представником відповідача не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом у даному спорі встановлені наступні обставини справи. [PERSON] є власником транспортного засобу марки «Ford Fusion», д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] ./а.с.10/. 15.01.2022 року о 16 год. 25 хв. м.Львів, вул. Свєнціцького, 5 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Lexus IS 220D», д.н.з. [NUMBER] , під час руху транспортного засобу заднім ходом з двору будинку на вул. Свєнціцького, 5 у м.Львові, не звернувся за допомогою до інших осіб, створив небезпеку іншому учаснику руху, а зокрема допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Ford Fusion», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі [PERSON] та [PERSON] на місці ДТП склали Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). [PERSON] визнав себе винним у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди. /а.с.11/. За змістом договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладений у формі полісу №206433998, термін його дії з 05.11.2021 до 04.11.2022 включно. Страховик: ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт». Страхувальник [PERSON] . Забезпечений транспортний засіб «Lexus IS 220D», д.н.з. [NUMBER] . (а.с. 12). Згідно Полісу, ліміт відповідальності відповідача за шкоду, заподіяну майну, складає 130000 гривень, франшиза складає 0,00 гривень. Станом на 15.01.2022 року, поліс №206433998 є діючим. /а.с.13/. 17.01.2022 року [PERSON] направлено ПрАТ «СК «Український страховий стан стандарт» повідомлення про настання дорожньо - транспортної пригоди /а.с.14/. Так, позивач повністю виконав покладені на нього зобов`язання щодо інформування Страховика про настання страхового випадку, надав йому можливість встановити обставини настання страхового випадку та можливість визначити розмір завданої шкоди. 17.05.2022 позивачем було направлено відповідачу заяву на виплату суми страхового відшкодування. Ця вимога отримана відповідачем 29.05.2022 року, що підтверджується інформацією з ТОВ «Нова пошта» (номер 59 0008 2295 7147). /а.с.16-17/. З висновку судового експерта Мазура М.С. за результатами проведення транспортно- товарознавчої експертизи, згідно заяви - звернення [PERSON] №103/22 від 25.07.2022 року, вартість матеріальних збитків спричинені КТЗ марки «Ford Fusion II Titanium 2.0.L» Eco Bust 6 AT/USA/», р.н. [NUMBER] , внаслідок ДТП, яке мало місце 15.01.2022 року станом на час ДТП, при зовнішньому візуальному обстеженні ймовірно становить 43 748, 46 грн./а.с.18-25/. Згідно ремонтної калькуляції до транспортно - товарознавчої експертизи № 103/22 від 23.07.2022, складеної в системі «AUDATEX», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Fusion», д.н.з. [NUMBER] складає 43 748, 46 грн. (а.с. 26 -27). Однак, позивач не отримував від відповідача суми страхового відшкодування, як постраждала сторона. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно примітки до ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки, цивільна відповідальність позивача застрахована, а учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із цим слід керуватися нормами, вказаного нормативно - правового акту та законодавства, що регулює питання страхування, як спеціальними нормами, в частині щодо відшкодування шкоди. Відповідно до ст. ст. 979, 981, 982, 983 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається у письмовій формі. Договір страхування може укладатися шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса). Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку, розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно до статті 16 Закону України «Про страхування», статті 979 ЦК України, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно ч. ч. 16-18 ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32та/або37цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Частиною 1 ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1, 2, 5ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд встановив, що на час розгляду справи позивачу не здійснено страхове відшкодування, як потерпілій стороні раніше вказаного ДТП. Отже, відповідач в порушення норм чинного законодавства України станом на теперішній час, так і не здійснив виплату страхового відшкодування позивачу, як постраждалій стороні ДТП. Відповідно до висновку транспортно- товарознавчої експертизи №103/22 від 25.07.2022 року, оцінену експертом, та подану у звіті в розмірі 43 748, 46 грн. Таким чином, сума страхового відшкодування яку необхідно сплатити позивачу становить 43 748, 46 грн., а тому позов, в частині стягнення відшкодування з ПрАТ «СК «Українська страхова компанія», підлягає задоволенню. Так, згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Крім того, у пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Крім того, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 27.08.2022 року по 12.09.2022 року з обліковою ставкою НБУ - 25 становить 1 018 грн. 79 коп., а всього сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 27.08.2022 року по 12.09.2022 року , за відсотковою ставкою - 3 становить 61 грн. 13 коп. Станом на 12.09.2022 року розмір пені за прострочення сплати страхового відшкодування становить 1079 грн. 92 коп., яка підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь [PERSON] . Щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн., слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідні обставини встановлюються судом на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, позивач зазначив про те, що моральна шкода полягала у тому, що позивач [PERSON] зазнав моральних страждань внаслідок ушкодження його автомобіля, неможливістю користуватися транспортним засобом протягом тривалого часу. Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Пунктами 4, 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано. Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 750/6330/17. Суд вважає, що позивачем доведено факт заподіяння йому моральних страждань, які пов`язані з пошкодженням його транспортного засобу, та полягали у душевних переживаннях, зумовлених порушенням нормального способу життя, проведення ремонтних робіт, неможливість користування автомобілем, необхідністю звернення за юридичною допомогою за захистом свого порушеного права, тим самим витрачаючи значні зусилля та свій час для його відновлення. Встановивши факт заподіяння позивачу моральної шкоди, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, який вказаний позивачем у розмірі 20 000 000, є дещо завищеним. Визначаючи розмір моральної шкоди суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням вказаних позивачем і встановлених судом обставин справи та характеру спірних правовідносин, тривалості моральних страждань позивач, глибини та ступеню моральних страждань, яких зазнав позивач, враховуючи ступінь вини відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення заявленого розміру моральної шкоди до 5 000 гривень, що є достатнім та співмірним із тривалістю порушень прав позивача та характером завданої йому з боку відповідача немайнової шкоди та буде відповідною, достатньою та справедливою грошовою компенсацією за завдану відповідачем [PERSON] позивачу моральну шкоду. Щодо розподілу судових витрат. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом чч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем у цій справі понесено судові витрати, що складаються з 992,40 грн. сплаченого судового збору (платіжне доручення №А626-828Е-В034-770К від 06.09.2022) та понесені витрати на проведення транспортно товарознавчої експертизи 4 000, 00 грн. (квитанція до прибуткового касового ордера №103/22 від 07.07.2022 року.) Позивач зазначає, що докази несення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані ним у відповідності до частини 8 статті 141 ЦПК України, а тому на дату ухвалення рішення суд розподіл таких витрат не здійснює. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Зважаючи на клопотання представника позивача, щодо продовження строку надання доказів сплати судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, при ухваленні рішення не вирішує питання стягнення даних судових витрат. Щодо клопотання відповідача [PERSON] про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн., суд зазначає наступне. Оскільки, судом частково задоволено позовні вимоги позивача, відтак витрати на правову допомогу відповідача [PERSON] стягненню не підлягають. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовм [PERSON] до ПрАТ «СК «Українська страховий стандарт», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial