Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Комунально-побутове підприємство «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства «Ірпінь» Ірпінської міської ради про стягнення заборгованості, зазначивши, що Комунально-побутове підприємство «Теплоенергопостач» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в межах територіальної громади м. Ірпінь. Зазначені послуги належать до категорії житлово-комунальних послуг (стаття 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Тобто, відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надавалися своєчасно. Скарг від відповідача не надходило. Їх надання здійснювалося в опалювальний період: з грудня 2012 року по квітень 2013 року, з жовтня 2013 року по квітень 2014 року, з жовтня 2014 року по квітень 2015 року, з жовтня 2015 року по квітень 2016 року, з жовтня 2016 року по квітень 2017 року, з жовтня 2017 року по квітень 2018 року включно) у відповідності до Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (із наступними змінами). Договір між сторонами не укладався. Відповідно до норм чинного цивільного законодавства України, а саме - ст. 633, 634, 638, 639, 641-642 ЦК України особам, які не уклали в письмовій формі договори про надання житлово-комунальних послуг, але і не відмовились у встановленому порядку від отримання цих послуг, житлово-комунальні послуги надаються на підставі публічного договору про приєднання. Разом з тим, факт користування житлово-комунальними послугами доводить існування договірних відносин між позивачем та відповідачем. Направлення відповідачу рахунків за спожиті житлово-комунальні послуги із зазначенням їх виду та вартості слід вважати офертою, а споживання послуг варто розцінювати як акцепт. До того ж, всі нарахування здійснювались відповідно до діючих на момент нарахування тарифів. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Однак для проведення розрахунків по оплаті послуг позивачем було відкрито абонентський рахунок № [NUMBER] на ім`я споживача, у зв`язку з чим, у відповідача існує перед позивачем обов`язок сплатити кошти за спожиті послуги. У період з грудня 2012 року по квітень 2018 року КПП «Теплоенергопостач» надавались послуги відповідачу з централізованого опалення квартири [ADDRESS] загальною площею 34,9кв.м., що знаходиться на балансі КП «Управління житлово-комунального господарства «Ірпінь» Ірпінської міської ради. Відповідач з 20.01.2013 року по 30.04.2018 року не вносив плати за спожиті послуги з опалення, тому утворився борг на суму 25146,13грн. Згідно розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості складає: 64 142,69грн., з яких: 25164,13грн. - сума основного боргу; 35015,89грн. - інфляційні втрати; 3 980,67грн. - 3% річних з простроченої суми (розрахунки проводилися на єдиній інформаційній платформі ЛІГА). Тому просить стягнути із відповідача суму основного боргу 25164,13грн., інфляційні втрати в сумі 35015,89грн., 3% річних у сумі 3 980,67грн. та судовий збір у сумі 1762,00грн. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала суду заяву в якій позов підтримує, просила його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення та розглядати справу в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи - Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства «Ірпінь» Ірпінської міської ради в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Комунально-побутове підприємство «Теплоенергопостач» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в межах територіальної громади м. Ірпінь згідно рішень виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області: від 27.04.2012 року №1894-28-ІІ; від 20.12.2012 року №2651-39-VІ; від 20.12.2013 року № 3655-50-VІ; від 11.12.2014 року № 4298-62-VІ; від 17.12.2015 року № 159-5-II; від 23.02.2017 року № 1878-28-VII; від 28.12.2017 року № 3066-44-VII. Відповідно до рішень виконавчого комітету Ірпінської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення, що надаються КПП «Теплоенергопостач», споживач зобов`язаний сплачувати постачальникові плату за опалення у наступних розмірах:1) Рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення № 202 від 12.10.2010 року оплата за спожиту теплову енергію в опалювальний період - 5,50 грн. (= 191,95 грн.); абонентську плату протягом року - 2,70 грн. (= 94,23 грн.). Вказане рішення діяло станом до 15.10.2016 року; 2)рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради «Провстановлення тарифів на послуги з централізованого опалення № 202 від23.09.2016 року оплата за спожиту теплову енергію в опалювальний період - 27,08 грн. (= 945,09 грн.); абонентську плату протягом року - 4,40 грн. (= 153,56 грн.); 3)рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради «Провстановлення тарифів на послуги з централізованого опалення № 238 від 31.10.2017 рокуоплата за спожиту теплову енергію в опалювальний період -32,57 грн. (=1 136,69 грн.); абонентську плату протягом року - 4,98 грн. (= 173,80 грн.); 4)рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради «Провстановлення тарифів на послуги з централізованого опалення № 40 від27.02.2018 року оплата за спожиту теплову енергію в опалювальний період -33,22 грн. (= 1159,38 грн.); абонентську плату протягом року - 5, 95 грн. (= 207,66 грн.). Згідно розрахунку загальна сума заборгованості [PERSON] складає: 64 142,69грн., з яких: 25146,13грн. - сума основного боргу; 35015,89грн. - інфляційні втрати; 3980,67грн. - 3% річних з простроченої суми. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України , належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та ін.) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги у будинках державного і громадського житлового фонду вноситься щомісячно в строки,встановлені Радою Міністрів УРСР». Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; 10) у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 р., встановлено, що власники та наймачі квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення (статті 67, 68 ЖК України). Відповідно до ч. 3 ст. 162 ЖК України, пунктів 18, 20, 30 Правил та пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572 (із наступними змінами), споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що за проживання у квартирі [ADDRESS] загальною площею 34,9кв.м. позивачу нарахована заборгованість по оплаті комунальних послуг у сумі 25146,13грн., що підтверджується розрахунковим листом абонента № [NUMBER]. Як вбачається із даного розрахункового листа власником особового рахунку № [NUMBER] зазначено [PERSON] , опал. площа 34,9кв.м., кільк. проживаючих 3 чол., при цьому позивачем по справі не надано суду жодного доказу на підтвердження тих обставин, що за адресою: [ADDRESS] проживає саме відповідач по справі [PERSON] і заборгованість по оплаті комунальних послуг за вказаною адресою виникла саме з вини відповідача по справі. Також, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження тих обставин у зв`язку з чим, коли та на підставі яких документів було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для оплати комунальних послуг на ім`я відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та хто є власником даної квартири. Крім того,суд вважає за необхідне звернути увагу і на ті обставини, що позивач просить стягнути із відповідача інфляційні втрати у сумі 35,015,89грн. та 3% річних у сумі 3 980,67грн., при цьому позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження порядку нарахування даних інфляційних втрат та 3% річних. Враховуючи викладені обставини суд відмовляє позивачу у позові про стягнення із відповідача заборгованості за комунальні послуги у сумі 25146,13грн., інфляційних втрат у сумі 35 015,89грн. та 3% річних у сумі 3 980,67грн. у зв`язку із його недоведеністю. Оскільки, суд відмовляє позивачу у позові в частині стягнення із відповідача заборгованості по оплаті комунальних послуг, то не підлягають до задоволення вимоги позивача в частині відшкодування судових витрат, понесених позивачем на оплату судового збору при подачі позову до суду. На підставі ст.162 ЖК України, ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 12, 83, 89, 141, 206, 247, 263-265, 268, 280-282,352 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed