Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

25 липня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося, стосунки протягом останніх двох років розладилися через різні цінності, різні погляди на життя, на ведення спільного господарства і побуту, кожен з них почав жити своїм життя, подружні стосунки перестали підтримувати, сім`я фактично припинила своє існування, спроби примиритися результатів не дали, тому позивачка вважає за необхідно розірвати з відповідачем шлюб. Після надходження позовної заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. 11 серпня 2022 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи наявні клопотання позивачки та її представника, в яких вони просять розглянути справу у їх відсутності, позивачка позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи, а також представник позивачки надає докази належного сповіщення відповідача про розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, місце та час судового засідання шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою проживання. Відповідно до роздруківки із сайту Укрпошти про відстеження поштового відправлення з трек-номером 0815600155176, судову повістку він отримав особисто 20 лютого 2023 року. Крім того, інформація про розгляд справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України і є доступною для учасників справи. Причини своєї неявки відповідач не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався, відзив на позов не надавав. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд, за згодою позивачки, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Сторони зареєстрували шлюб 12 грудня 2017 року у Деснянському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2454, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12 грудня 2017 року. Від спільного проживання у шлюбі дітей сторони не мають. Причинами розпаду сім`ї стало те, що спільне життя між сторонами не склалося, стосунки між подружжям протягом останніх двох років розладилися через різні цінності, різні погляди на життя, на ведення спільного господарства і побуту, кожен з них почав жити своїм життя, подружні стосунки перестали підтримувати, сім`я фактично припинила своє існування, а шлюб існує лише формально. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи, що у сторін сім`я розпалася, позивачка продовжує наполягати на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що вимоги обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved