Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.04.2015. \~ \~ \~ \~Відповідно до заповіту [PERSON] від 24.11.2009, посвідченого секретарем виконкому Зеленівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за № 81, [PERSON] було заповідано будинок, розташований в [ADDRESS] та земельну ділянку біля нього в розмірі 0,54 га. \~ \~ \~ \~Спадкоємцями іншого майна [PERSON] за вищезазначеним заповітом є [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~ [PERSON] є дочкою спадкодавця, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00021642893 від 10.12.2018 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00021642897 від 10.12.2018. \~ \~ \~ \~ [PERSON] та [PERSON] є онуками спадкодавця, що підтверджується стосовно [PERSON] витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00021642909 від 10.12.2018 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00021642906 від 10.12.2018, а стосовно [PERSON] витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00035147126 від 19.02.2022 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00035147051 від 19.02.2022. [PERSON] прийняла спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] , що підтверджується її заявою від 29.09.2015 у матеріалах спадкової справи № 77/2015. [PERSON] прийняла спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] , що підтверджується її заявою від 17.10.2015 у матеріалах спадкової справи № 77/2015. З матеріалів спадкової справи № 77/2015 вбачається, що [PERSON] у встановлений законом строк не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] , виданим Новомиколаївської районною радою 05.03.1992, та довідкою Новомиколаївського БТІ від 29.09.2020 № 238. При цьому, у технічному паспорті на вищезазначений будинок вказано адресу: [ADDRESS] . Довідкою виконавчого комітету Зеленівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 28.09.2015 № 02-02-70/202 підтверджується те, що [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , з 1937 року. Допитана у судовому засіданні в якості свідка позивач [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] не мала на праві власності інших будинків, крім будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в якому спадкодавець проживала по день її смерті та в якому продовжує проживати позивач зі своєю сім`єю. [PERSON] на праві власності також належала земельна ділянка площею 0,54 га для ведення особистого підсобного господарства, розташована у с. Зелене Зеленівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП000012 № 09044, від 15 листопада 1995 року. Рішенням Зеленівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 13.10.2020 № 10 «Про приведення права власності на земельну ділянку у відповідність до вимог чинного земельного законодавства» вищезазначену земельну ділянку було віднесено до земель сільськогосподарського призначення, з урахуванням вимог ст. 121 ЗК України, та встановлено наступне цільове призначення земельної ділянки, відповідно до даних державного земельного кадастру: 0,2900 га для ведення особистого селянського господарства; 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2022 № 47/02-31, винесеною державним нотаріусом Вільнянської державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Новомиколаївської державної нотаріальної контори, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з розбіжністю адреси житлового будинку та земельної ділянки в заповіті та правовстановлюючих документах. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною першою статті 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами\~ст.\~1223\~ЦК України,\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За визначенням ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому (ч. 1 ст. 1236 ЦК України). За приписами\~ст.\~1268\~ЦК України,\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її\~(ч.\~1). Не\~допускається прийняття\~спадщини з\~умовою чи\~із застереженням\~(ч.\~2). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3). Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з ч. 1 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Таким чином, належними відповідачами у справі про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом є інші спадкоємці, які прийняли спадщину. Оскільки [PERSON] , як було встановлено судом з матеріалів спадкової справи, не прийняла спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] , вона є неналежним відповідачем у справі, а відтак в задоволенні позову в частині вимог до неї слід відмовити. З вищезазначених досліджених судом доказів встановлено, що [PERSON] на праві власності належав лише житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , при цьому доказів належності спадкодавцю будинку [ADDRESS] , судом не встановлено. Отже, з урахуванням розбіжностей у документах на спірний житловий будинок, суд визнає доведеним твердження позивача про те, що заповідання їй саме будинку [ADDRESS] , відповідало дійсній волі спадкодавця, а відтак в цій частині позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Водночас позовні вимоги про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на земельні ділянки з кадастровим номером 2323681300:05:011:0131 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, та кадастровим номером 2323681300:05:011:0132 для ведення особистого селянського господарства площею 0,29 га, суд визнає необґрунтованими, оскільки формування цих ділянок відбулося після смерті спадкодавця, а відтак ці ділянки не входять до складу спадщини. При цьому, суду не надано доказів реєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 2323681300:05:011:0131 та 2323681300:05:011:0132 за спадкодавцем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною п`ятою статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З огляду на викладене, у частині позовних вимог про визнання права власності у порядку спадкування на земельні ділянки, суд визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,54 га, на території с. Зелене Запорізького району Запорізької області, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП000012 № 09044 від 15 листопада 1995 року. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у вищезазначеній частині. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви додано квитанцію від 31.10.2022 № 10, якою підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 1458,30 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: partial