Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

10 січня 2023 року [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, також просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син знаходиться на її повному утримані. Відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує відповідну допомогу, інших джерел доходу не має. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву із проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Розгляд справи проведено без участі сторін з урахуванням положень ч.1 ст.223 ЦПК України. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 жовтня 2020 року виконкомом Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, актовий запис № 11. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно /а.с. 15/. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження /а.с. 14/. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що відповідач, як батько неповнолітньої дитини, може і зобов`язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на її користь. За приписами ст. 181 СК України та ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дитини, суд враховує, визнання позову відповідачем, а також ту обставину, що відповідач, згідно позову, працевлаштований і вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно приписів ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідач не оспорює факт проживання неповнолітньої дитини разом з матір`ю. За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів на утримання позивача, суд враховує наявність місця роботи, згідно позову, визнання позовних вимог відповідачем, і вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON] трирічного віку в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. На підставі ч.1 ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 1073,60 грн (2147,20:2 позовні вимоги).

Outcome: approved