Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

06.06.2022 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми кредитної заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29.03.2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір № 612321211/100321, відповідно до якого позичальнику було надано кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн., з можливістю збільшення кредитного ліміту до 15000,00 грн під 38 % річних за користування кредитними коштами. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит, а відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 18.01.2022 рік утворилась заборгованість у розмірі 16047,61 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом (основного боргу) 13978,31 грн., процентів за користування кредитом 1697,30 грн., комісія 325,96 грн., 3% річних від простроченого кредиту 29,87 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам 6,78 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 9,39 грн. На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 16047,61 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.11.2022 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін не надійшло. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Копію Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.11.2022 року та примірник позовної заяви з додатками направлялися на адресу відповідача. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.03.2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір № 612321211/100321, відповідно до якого позичальнику було надано кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн. під 38 % річних за користування кредитними коштами. Із матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернула належні грошові суми, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка підтверджується наданим розрахунком. Розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 18.01.2022 рік становить 16047,61 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом (основного боргу) 13978,31 грн., процентів за користування кредитом 1697,30 грн., комісія 325,96 грн., 3% річних від простроченого кредиту 29,87 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам 6,78грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 9,39 грн. Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК). Статтею 526\~ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а статтею 525\~ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Будучи пов`язаними саме взаємними правами та обов`язками (зобов`язаннями), які є чітко прописаними в Кредитному договорі, сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов`язання або змінювати його умови. Відповідно до ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За приписами ч. 1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання нею зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем взагалі. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги позивача до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved