Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

10 лютого 2023 року Служба у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, як органу опіки та піклування, в особі начальника служби Лободи Т.О. звернулася до суду із зазначеним вище позовом, в якому просить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та передати малолітнього Службі у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, як органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відносно сина відповідачка є одинокою матір`ю, батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Малолітній [PERSON] з 31 серпня 2017 року був вихованцем дитячого будинку. В січні 2022 року відповідачка звернулась до Служби у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради з питання надання дозволу на привернення сина в сім`ю. Відповідний дозвіл було надано та 23 лютого 2022 року відповідачка забрала сина додому. Відповідачка також має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідачка проживає в будинку свого співмешканця [PERSON] . В будинку створені належні умови для проживання малолітніх дітей. Діти забезпечені окремими місцями для відпочинку та навчання, постільною білизною, речами, засобами гігієни. Проте відповідачка не змогла налагодити з сином емоційний та психологічний контакт. Відповідачка періодично вживає алкогольні напої, на грунті чого виникають сварки з її співмешканцем та відповідачка може піти з дому. Відповідачка була притягнута Згурівським районним судом Київської області до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто за невиконання батьківських обов`язків. Останнього разу, відповідачка в стані алкогольного сп"яніння залишила сина у відділенні поліції, повідомивши, що він їй не потрібен, вона його не любить та не бажає забирати додому. Дитина перебуває на обліку служби у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, як така, що перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з невиконанням матір`ю батьківських обов`язків. Рішенням виконкому Згурівської селищної ради від 01 лютого 2023 року № 21 малолітній [PERSON] був вилучений із сім`ї матері [PERSON] . Відповідачка долею дитини не цікавиться. Відповідачка була попереджена про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків та можливість позбавлення її батьківських прав щодо сина, проте вона не змінила своє ставлення до батьківських обов`язків та продовжує ухилятись від їх належного виконання відносно свого малолітнього сина. Ухвалою суду від 13 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Відповідачка [PERSON] до суду відзив у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України не подала, хоча судом їй було роз`яснено право на подачу відзиву в ухвалі про відкриття провадження. Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, так як відповідачкою відзиву у встановлений судом строк не подано, суд вирішує справу за наявними матеріалами. В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування підготовчого судового засідання не проводилось. У своїх заявах представник позивача Лобода Т.О. та представник третьої особи Олійник В.П. позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у своїй заяві позовні вимоги визнала, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи визнання позову відповідачкою. Обставини, викладені в позові підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є одинокою матір`ю відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 8 - копія свідоцтва про народження, а.с.9 - копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження). Відповідачка [PERSON] є також матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 23 - копія свідоцтва про народження). Відповідачка зареєстрована та проживає у приватному будинку в [ADDRESS] . За місцем проживання відповідачкою створені належні умови для проживання та виховання малолітніх дітей (а.с. 24 копія акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] від 10 січня 2023 року). Постановою Згурівського районного суду Київської області від 30 вересня 2022 року у справі 3 365/441/22 відповідачку [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто за невиконання батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] (а.с.25 - копія постанови). 31 січня 2023 року було проведено оцінку рівня безпеки дитини та встановлено, що мати дитини [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов"язки відносно сина [PERSON] , внаслідок чого виникла загроза для життя та здоров`я дитини. Зокрема, відповідачка залишила дитину у відділені поліції та відмовилась її забирати (а.с.15-19 - копія акту проведення оцінки рівня безпеки дитини). На підставі рішення виконавчого комітету Згурівської селищної ради № 21 від 01 лютого 2023 року малолітнього [PERSON] вилучено із сім`ї матері [PERSON] , у зв`язку із неналежним виконанням батьківських обов`язків матір`ю, що призвело до загрози його життю та здоров`ю (а.с.11 - рішення). Згідно наказу Служби у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради № 01-23 від 01 лютого 2023 року малолітній [PERSON] взятий на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування (а.с. 10 - наказ). Малолітнього [PERSON] , після вилучення із сім`ї матері, направлено до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Селезенків» (а.с. 13 - копія направлення, а.с. 14 - копія акту про передачу дитини). На момент медичного огляду 02.02.2023 року малолітній [PERSON] має задовільний стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток (а.с.12 - копія висновку). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В силу положення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Ухвалюючи рішення про позбавлення відповідачки [PERSON] її батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] , суд виходить з того, що позбавлення відповідачки батьківських прав відповідає інтересам дитини. Після народження сина, відповідачка залишала його та дитина до досягнення п`ятирічного віку виховувалась у дитячому будинку. В подальшому, відповідачка повернула дитину у свою сім`ю, проте відродити втрачений психоемоційний зв`язок з дитиною не змогла. Між відповідачкою та сином не виникло почуття любові, яке притаманне матері та дитині. Після виникнення непорозумінь з сином, відповідачка не намагалась їх вирішити та повернути любов та довіру дитини, а просто вирішила знову відмовитись від сина. Відповідачка [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться здоров`ям та життям сина, не приймає участі у його вихованні, залишила сина без материнського піклування. Як причину невиконання батьківських обов`язків відповідачка називає відсутність любові до свого сина. У своїй заяві відповідачка просила позбавити її батьківських прав. Суд приймає таку позицію відповідачки, а відтак розірвання кровного зв`язку між матір`ю та дитиною є виправданим, оскільки кожна дитина має зростати в атмосфері любові та поваги, яку, нажаль, біологічна матір не здатна забезпечити. З огляду на вище зазначене, суд вважає за необхідне позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] . Згідно з ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Суд вважає за необхідне передати малолітнього [PERSON] органу опіки та піклування для подальшого влаштування. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачки [PERSON] судовий збір в дохід держави у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved