Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.06.2018 між сторонами укладено договір про надання банківських послуг б/н, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну картку та в подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 200 000 гривень. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою умов кредитного договору, станом на 31.05.2020, у неї виникла заборгованість у розмірі 282 522,76 грн, зокрема: 212 818,17 грн заборгованість за кредитом, 69 704,59 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом. Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2020 року в справі № 308/1754/20 з відповідачки стягнуто 203 425,47 гривень. Ураховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідачки на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 14.06.2018 в розмірі 79 097,29 грн, яка складається з 9392,70 грн заборгованості за кредитом та 69 704,59 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, а також судові витрати в розмірі 2102,00 грн сплаченого судового збору. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що предметом позову в справі № 308/1754/20, на рішення в якій посилається позивач як підставу своїх вимог у даній справі, було стягнення "тіла" кредиту, у той час як у поточній справі предметом є стягнення відсотків за користування кредитом. Розміру відсотків та їх наявності у справі № 308/1754/20 суд не надавав жодної оцінки, не встановлював дані факти, а тому це рішення не може мати преюдиційний характер для вирішення спору в даній справі. Також представик додав, що у анкеті-заяві позичальника процентна ставка не зазначена. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи відповідну анкету. Долучені позивачем матеріали не є первинними бухгалетреськими документами в силу відсутності усіх обов`язкових реквізитів, а також в силу невідповідності часу їх створення та часу здійснення господраської операції. У документах, на які посилається позивач, відсутній підписаний відповідачкою документ, в якому викладені умови договору. Тридцять першого грудня 2020 року представник позивача подав відповідь на відзив, в якій поміж іншого звертає увагу на те, що Заява, Умови, Правила та Тарифи разом складають Договір про надання банківських послуг. У заяві, підписаній відповідачкою, зазначено, що підписанням заяви вона приєднується і зобов`язується виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Особиста інформація, яка зазначена відповідачкою, заповнена нею особисто. Надані банком письмові докази підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність невиконаних кредитних зобов`язань. Дев`ятого березня 2021 року від представника відповідачки надійшли заперечення, в яких останній, поміж іншого, зазначає, що на вказані правовідносини не поширюються норми ст.ст. 207, 634 Цивільного кодексу України, покликається на відсутність у позивача первинних документів, які підтверджують видачу грошових коштів, не дотримання сторонами при укладенні договору письмової форми правочину. Двадцять другого березня 2021 року представник позивача подав письмові пояснення, в яких узагальнює свої доводи щодо питань ознайомлення відповідачки з Умовами кредитування, наданих доказів, які підтверджують факт укладення кредитного договору та наявність невиконаних кредитних зобов`язань, обгрунтування правомірності односторонньої зміни тарифів та інших умов обслуговування, спростування доцільності застосування окремих правових висновків Верховного Суду, на які посилається відповідач, як на підставу своїх заперечень. Сьомого жовтня 2021 року представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути на користь банку 62 523,00 грн заборгованості за відсотками. Другого січня 2023 року представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно з якою просить стягнути на користь банку 18 691,98 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 21.01.2020 по 31.08.2020. В останнє судове засідання представники сторін не з`явилися, однак подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі. Підтримали раніше заявлені ними вимоги та заперечення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Чотирнадцятого червня 2018 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. У заяві зазначено, що підписанням даного документу, відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України, підписант приєднується у повному обсязі до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ "Приватбанк", які розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою: privatbank.ua. Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 14.06.2018, укладеним між ПриватБанком та [PERSON] , станом на 31.05.2020 залишок заборгованості за кредитом становить 9392,70 грн, заборгованість за процентами 69 704,59 грн, всього 79 097,29 гривень. Позивачем надано виписку за договором станом на 18.06.2020, згідно з якою, залишок грошових коштів на рахунках [PERSON] становить "-272 522,76 гривень". Окрім цього, позивачем на підтвердження позовних вимог надано довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , з якої вбачається, що станом на старт карткового рахунку (05.11.2018) відповідачці було встановлено кредитний ліміт у розмірі 100 000,00 грн, який у подальшому неодноразово збільшувався до 200 000,00 грн (18.12.2018), а також довідку про видані кредитні картки, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку з сайту позивача, Тарифи, фотокопію паспорта відповідачки. Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2020 року в справі № 308/1754/20, позовну заяву представника позивача АТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.06.2018, станом на 20.01.2020, в розмірі 203425,47 грн. Зі змісту рішення вбачається, що сума, яку ухвалив стягнути з відповідачки являється заборгованістю за кредитом. Рішенням Закарпатського апеляційного суду від 26 липня 2022 року постановлено частково змінити рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2020 року в справі № 308/1754/20, шляхом виключення з мотивувальної частини рішення судження про наявність заборгованості за відсотками в розмірі 50 244,21 гривень. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Предметом позову, враховуючи змінені позовні вимоги, є заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 21.01.2020 по 31.08.2020, розмір якої, згідно з розрахунком банку, становить 18 691,98 гривень. При цьому, банк, обгрунтовуючи суму заборгованості по відсоткам за користування кредитом, зокрема їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилається на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом не є, оскільки цей документ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, на що вказує у своїй постанові і Верховний Суд України від 11 березня 2015 року, провадження № 6-16цс15. Позивачем при розгляді справи зазначене не спростовано. Не спростовує даного факту і доданий позивачем наказ банку щодо затвердження даних умов, оскільки він не підтверджує того факту, що відповідачу були надані для ознайомлення саме ці Умови і Правила. Суд вважає, що у даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку в будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для позивача. Надані АТ КБ «ПриватБанк» Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті: https:// www.privatbank.ua та містяться у матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідачки, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 14 червня 2018 року шляхом підписання анкети-заяви. У анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 14.06.2018 процентна ставка не зазначена, а отже вона не була узгоджена сторонами під час укладення договору. Такі висновки повністю відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки банк не вправі вимагати стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитними коштами в розмірі, який неузгоджений сторонами при підписанні анкети-заяви. Умови, Правила та Тарифи, на які посилається банк як на підставу заявленої вимоги, згідно із зазначеним вище висновком суду, не є частинами кредитного договору від 14.06.2018. Враховуючи висновок cуду про відмову в задоволенні позову, витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed