Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

17 березня 2022 року позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до відповідача про стягнення аліментів, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхніх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 12000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з квітня 2022 року та до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти за минулий період у розмірі 72000 грн. (по 12000 грн. за кожен місяць) за жовтень 2021- березень 2022 року на кожну дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 11.11.2011 по 01.11.2013 вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . А також двоє дітей, [PERSON] та [PERSON] , народжених після розірвання шлюбу, 14.08.2014 року та 26.10.2016 року відповідно. Про розірвання шлюбу в судовому порядку позивач дізналась в 2019 року, коли фактично і припинили проживати однією сім`єю. До початку березня 2022 року позивач з дітьми проживала в Україні, а з початком військової агресії російської федерації була вимушена виїхати з дітьми за кордон та наразі перебуває в Канаді. Діти знаходяться на утриманні позивача, а фінансова допомога з боку батька не стабільна. Так, позивач вже зверталась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей (справа № 201/11496/20, суддя Ткаченко Н.В.), проте в квітні 2021 року просила суд залишити позов без розгляду, так як відповідач почав добровільно надавати фінансову допомогу, припинивши її у жовтні 2021 року. У зв`язку із чим позивач вимушена звернутися до суду повторно. Відповідач подав до суду відзив, у якому просив відмовити у стягненні аліментів за минулий час, а також частково визнав позовні вимоги, просивши суд задовольнити стягнення аліментів на дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 3300 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття. У відзиві посилається на триваючу в Україні війну, на відсутність джерел доходів для сплати такої суми аліментів, а також те, що розмір аліментів у сумі 36000 грн. щомісячно суттєво впливає на рівень його щомісячного матеріального забезпечення. Сторони скористались правом подання відповіді на відзив та заперечень, підтримуючи правову позицію, викладену в позові та відзиві. Представник позивача адвокат Біліченко В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представники відповідача, адвокат Садиленко О.Л. та адвокат Панченко Г.В. проти задоволення позову заперечували частково, просили суд відмовити у стягненні аліментів за минулий період, а щодо стягнення аліментів з дня пред`явлення позову, то визнали позов в частині стягнення по 3300,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що з 11 листопада 2011 року по 01 листопада 2013 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, [INFO] народився [PERSON] та [INFO] [PERSON] , батьком яких є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей та сторонами. Діти наразі проживають за матір`ю в Канаді. Даний факт підтверджується батьком, [PERSON] у п. 1.3 Відзиву, а також залученими до матеріалів справи авіаквитками, квитанціями про оплату медичного діагностичного обстеження в аеропорту [PERSON] (Етобіко, Онтаріо, Канада) з Інструкцією з проведення такого обстеження, витягу із Договору оренди квартири. Зокрема, відповідно до Інструкції з проведення медичного діагностичного обстеження, оплата здійснюється під час обстеження лікарю державної комісії, що розглядає клопотання щодо надання статусу біженця. З собою на прийом особа має принести в тому числі посвідчення особи, включаючи паспорт, якщо він є. Таким чином, суд приходить до висновку, що діти пройшли діагностичне обстеження на території Канади, а їх особа була підтверджена паспортом. Щодо наданою відповідачем відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, та відповідну ухвалу суду з цього приводу, з яких вбачається, що відповідно до інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] не перетинали державний кордон України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях та тимчасово окупованою територією АР Крим у 2022 році, то суд вважає, що дані докази не спростовує факт перебування дітей в [PERSON] , виходячи з наступного. В матеріалах справи міститься відповідь Адміністрації Державної прикордонної служби України, надана Адвокату [PERSON] на її скаргу від 21.10.2022, в якій інформується, що з метою пришвидшення евакуації людей (у зв`язку з непередбачуваним збільшенням інтенсивності руху внаслідок військової агресії російської федерації) у період з 25.02.2022 до 15.03.2022 включно, відповідно до ст. 11 Закону України «Про прикордонний контроль» у діючих пунктах пропуску було запроваджено спрощення прикордонного контролю. Спрощення прикордонного контролю полягало у тимчасовій відмові від виконання окремих дій і заходів прикордонного контролю щодо громадян України (жінок та дітей віком до 18 років), а саме: нездійснення однієї з складових перевірки документів (зокрема, невнесення інформації про особу до бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України». Окрім того, в матеріалах справи наявні копії паспортів дітей, в яких міститься штамп про в`їзд в Канаду 17 квітня 2022 року. Таким чином, оцінюючи докази у сукупності, суд дійшов висновку, що діти проживають разом з матір`ю в Канаді, а отже вона має право на отримання аліментів на їх утримання. Відповідно до\~ст.\~180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~ст.\~181 СК України\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач просила суд визначити аліменти на утримання кожної дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 12000,00 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 1\~ст.\~11\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. За правилами\~ст.\~182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1\~статті 184 СК України\~передбачено, що cуд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. (ч. 2\~ст. 184 СК України). Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, який належить стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири в ЖК «Фестивальний», що розташований по [ADDRESS] , площею 181 кв.м. Витрати відповідача на комунальні послуги відповідно до виписки АТ КБ «Приватбанк» по рахункам [PERSON] за період з 01.10.2021 по 30.04.2022 становлять від 4909 грн. до 12930,06 грн. щомісячно. Окрім того, відповідно до вказаної виписки банку, [PERSON] за період з 01.10.2021 по 30.04.2022 (сім місяців) здійснив поповнення своїх карток готівкою на 517 000 грн., 20 660 євро, 23 100 доларів США. Витрати за цей період склали 930 638,26 грн, 39 391,26 євро, 23 639,56 доларів США. Джерело походження коштів відповідачем не доведено. Щодо заперечень відповідача проти стягнення аліментів в розмірі 12000 гривень на кожну дитину, оскільки така сума не перебуває в межах його фінансової важливості, особливо у воєнний період, то вони спростовуються випискою АТ КБ «Приватбанк» по рахункам [PERSON] за період з 01.10.2021 по 30.04.2022. Так, досліджуючи виписку АТ КБ «Приватбанк» по рахункам [PERSON] за період з 01.10.2021 по 30.04.2022, судом встановлено, що відповідач здійснив за період з 24.02.2022 по 23.03.2022 (один календарний місяць з дня початку воєнної агресії росіської федеації) витрати на продукти 11689,54 грн., на доставку їжі 5211 грн., тобто на харчування 16900,54 грн., на медикаменти 15653,34 грн., косметичні товари 30889,00 грн. В квітні 2022 року відповідач витратив 53777,00 грн. на одяг (12, 14, 19 квітня 2022 року), 8000,00 грн. на заняття спортом у ФОП [PERSON] . І це лише витрати, відображені в банківський виписці. А враховуючи, що відповідач здійснює поповнення своїх рахунків готівкою в терміналах самообслуговування та касах банку, то ці витрати не включають можливі витрати [PERSON] в готівковій формі за вказаний період. Також, в матеріалах справи міститься копія Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відповідно до якого відповідачу належить автомобіль марки HUMMER H2, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Аналізуючи все вищенаведене у сукупності, суд дійшов висновку про високий рівень життя [PERSON] , його витрати суттєво перевищують доходи, й джерело походження коштів відповідачем не доведено. Суд критично відноситься до документів про працевлаштування [PERSON] на посаді менеджера з туризму у товаристві з обмеженою відповідальністю «Сігма Тревел» з окладом 10000,00 грн. як доказу єдиного його джерела доходу. Разом з тим, представником [PERSON] надано докази понесених витрат на утримання дітей: витяг з виписки АТ «Приватбанк» за період з 25.02.2022 по 31.03.2022; витяг з виписки АТ «Універсалбанк» за період з 18.02.2022 по 26.03.2022; копії авіаквитків до Канади, вартістю 892,40 доларів США на кожну дитину; копію витягу з договору оренди житла (підвальне житлове приміщення, Арчерхіл драйв, 66, Етобіко, Онтаріо, М9В5Р4), вартістю 600 канадських доларів на місяць (строк оренди з 25.04.2022); копії квитанцій на оплату імміграційних медичних послуг аеропорту Міссіссога, вартістю 50 канадських доларів за кожну дитину; копію листа від [PERSON] на підтвердження оренди квартири в Торонто з 01.07.2022, вартістю 2500,00 доларів США на місяць, копію Довідки від 12.07.2022 про відвідування [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] онлайн занять з ораторської майстерності та курс логопедії у ФОП [PERSON] , вартістю 8000 грн на місяць за трьох дітей; копію Довідки від 06.06.2022 про відвідування дітьми уроків танців в «Easy dance studio», вартістю 750 канадських доларів на місяць; копію довідки від 19.05.2022 про відвідування дітьми онлайн занять зі швидкочитання, суперпам`яті та навчання читанню у ФОП [PERSON] , вартістю 6750 грн. на місяць за трьох дітей. Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця [PERSON] за 2021 рік, обсяг її доходу за звітний (податковий) період становить 1300000,00 грн., що дає їй можливість витрачати зі свого боку на утримання дітей суму коштів, рівну заявленим позовним вимогам. Враховуючи, що діти проживають спільно з позивачем в Канаді, наведені вище обставини у їх сукупності, а також враховуючи положення\~ст. 184 СК України, приймаючи до уваги рівень життя відповідача, витрати якого суттєво перевищують його доходи, суд дійшов висновку про можливість стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 12000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 17 березня 2022 року, тобто з часу пред`явлення позовної заяви до суду, відповідно до ст. 191 СК України, до досягнення дітьми повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України. При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо стягнення аліментів за минулий період, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Ураховуючи вимоги ст. 191 СК України суд приходить до висновку про можливість відмови у задоволенні такої вимоги у зв`язку із її необґрунтованістю. Так, відповідно до ч.2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Однак, позивачка не надала суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, однак не змогла їх отримати у зв`язку із його ухиленням від сплати аліментів саме у період з жовтня 2021 року по березень 2022 року на кожну дитину. Посилання сторони позивачки на те, що нею подавався позов до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про стягнення аліментів з відповідача (справа № 201/11496/20), який ухвалою від 25 травня 2021 р. був залишений без розгляду за її ж заявою, суд прийняти до уваги не може, оскільки досліджені матеріали зазначеної архівної справи не містять відомостей про обізнаність відповідача про цей позов. Таким чином, вимоги про стягнення аліментів за минулий час задоволенню не підлягають. Схожого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 липня 2022 року по справі №766/22653/17. Згідно із ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76\~ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80\~ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідача стосовно стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Стосовно клопотання позивачки про постановлення окремої ухвали, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Окрема ухвала суду - це процесуальне судове рішення, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення (ч. 5 ст. 262 ЦПК України). Суд звертає увагу, що статтею 262 ЦПК України не встановлено процесуального обов`язку суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для окремої ухвали. В даному випадку підстави для винесення окремих ухвал відсутні. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial