Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та визначити місце проживання дитини разом з ним. Позовну заяву мотивує тим, що протягом останнього року його стосунки із відповідачем припинились, спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Більше ніж півроку вони не живуть однією сім`єю. У квітні 2022 року відповідач переїхала жити до себе, за адресою: [ADDRESS] . Також, відповідач періодично працює у Польщі на заробітках. Подружніх стосунків він з відповідачем не підтримує, спільне господарство не веде. Можливості та потреби зберегти сім`ю немає. За таких обставин вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, інтересам спільної дитини та відповідача. Спільний син зареєстрований та проживає з ним за адресою: [ADDRESS] . Відповідач планує жити і працювати за кордоном, натомість він повністю опікується сином. Щодо місця проживання спільної дитини питання вирішено без наявності спору. Малолітній син, повинний проживати із батьком, де мешкає нині, за спільної згодою подружжя. Саме таке місце проживання спільної дитини є узгоджене між ним та відповідачем та повністю відповідає інтересам спільної дитини. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради. У підготовче засідання позивач та його представник не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце його проведення, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа представнику позивачу [PERSON] 13 березня 2023 року позивач подав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити в підготовчому засіданні та судові витрати покласти на нього. Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 13 березня 2023 року відповідач подала заяву, в якій просив справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти розгляду справи в підготовчому судовому засіданні, судові витрати просить покласти на позивача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради у підготовче засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення, що підтверджується розпискою. 13 березня 2023 року представник третьої особи Коник Т.Г. подала заяву, в якій просила судові засідання проводити без участі представника третьої особи, висновок орану опіки та піклування від 22 лютого 2023 року №08-454 підтримує та не заперечує щодо задоволення позову. Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 12 серпня 2017 року, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 серпня 2017 року, актовий запис №1282. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] ; дружини - [PERSON] . Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і бажають розлучитися. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Під час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 31 жовтня 2018 року. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 01 листопада 2018 року №113735, копії паспорта позивача, позивач та малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 20 березня 2020 року №15377, відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області від 09 січня 2023 року відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як слідує з висновку органу опіки та піклування від 22 лютого 2023 року №08-454 малолітній [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Фактично він проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . За місцем проживання дитина забезпечена всім необхідним для виховання і розвитку. [PERSON] відвідує ЗДО «Центр Пагінець» з листопада 2022 року. Відповідно до інформації дошкільного закладу, вихованням дитини більше займається батько - він забирає хлопчика з садочка, відвозить на приватні заняття (логопед, психолог) задля розвитку сина. До тата [PERSON] дуже прив`язаний, поруч з ним він більш розслаблений, спокійний, відвертіше та частіше демонструє позитивні емоції. Батько дитини [PERSON] , відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, має об`єкт нерухомого майна - квартиру. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. Відповідно до поданої податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця він має стабільних дохід. За місцем роботи характеризується позитивно. Мати дитини [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Вона надала Службі у справах дітей пояснення, в яких вказала, що не заперечує проти визначення місця проживання сина [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Питання про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 15 лютого 2023 року. Розглянувши матеріали справи, комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, прийняла рішення про доцільність визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Враховуючи вищевикладені факти, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За приписами частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відтак, судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем, йому створені належні умови для проживання, виховання і розвитку, відповідач не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з позивачем, тому суд дійшов висновку, що після розірвання шлюбу, малолітню дитину слід і надалі залишити проживати з позивачем, відповідно позов в цій частині також підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, позивач просить судові витрати покласти на нього, а тому суд не здійснює розподілу судових витрат.

Outcome: approved