Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 145608,18 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.04.2016 [PERSON] отримав кредит у розмірі 145000 грн, шляхом встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" відкрили [PERSON] картковий рахунок, випустили та надали платіжну картку, а також здійснювали її обслуговування. [PERSON] зобов`язався у строки здійснювати погашення заборгованості, проте через неналежне виконання умов договору виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте подав суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте подав суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки АТ КБ "ПРИВАТБАНК" не вірно здійснили розрахунок боргу за пред`явлений період, оскільки в наданих позивачем банківських виписках значиться списання грошових коштів з кредитного ліміту відповідача в рахунок погашення відсотків. Тобто, позивач списував з кредитного ліміту відповідача грошові кошти в рахунок погашення боргу за відсотками та комісією, в той час коли умовами договору нарахування будь-яких відсотків та комісій не було передбачено. Крім того, Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить будь-яких умов щодо нарахування відсотків та комісії. Відповідно до умов і правил надання банківських послуг, для надання кредитних коштів, клієнт повинен вчинити певні активні дії, а саме подати відповідну заявку. Сторона позивача стверджує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Фактично, як слідує із заяви відповідача, анкета-заява мала бути єдиним документом з цього переліку, де позивач поставив власний підпис. Щодо стягнення відсотків (процентів) та штрафних санкцій, представник відповідача посилається на постанови Верховного Суду від 21.11.2018 по справі №621/74/10 та від 03.07.2019 по справі №342/180/17. В матеріалах справи міститься банківська виписка надана позивачем за рахунком відповідача за період з 17.11.2017 по 31.03.2020, згідно якої позивач за період з 17.11.2017 по 31.03.2020 в рахунок погашення процентів та комісій списав з відповідача 131297,86 грн. Тобто, позивач безпідставно нарахував відповідачу 131297,86 грн. процентів та комісій, відповідно основна сума позовних вимог по даній справі (145608,18 грн.) має бути зменшеною на вищевказану суму безпідставно нарахованих відсотків та комісій. У відповіді на відзив представник позивача просила задовольнити позовні вимоги. Зазначила, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг №б/н від 08.04.2016, згідно якої отримав кредит у розмірі 145000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в заявника про приєднання. Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані офіційному сайті банку складають договір про надання банківських послуг. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" було надано відповідачу набір засобів доступу до картрахунку через віддалені канали обслуговування, серед яких є: Internet-banking; Приват24; MobileBanking; Контактний центр банку; Цілодобова служба "Консьєрж-сервіс" та до пристроїв самообслуговування, через які клієнти можуть проводити банківські операції по картрахунках. Позивачем подана до суду копія анкети-заяви від 08.04.2016 з якої вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви вбачається, що [PERSON] висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки та особистим підписом засвідчив, що "Я згоден (на) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився (лась) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді...". Також до матеріалів позовної заяви долучено "Тарифи" з яких чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,1% (37,20% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Приймаючи до уваги те, що за ст.207 ч.1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то відсутність підпису відповідача в Умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з Умовами та Тарифами, що Заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є не допустимими доказами. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Банком надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт і вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі "Сума погашення за наданим кредитом"). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового-рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Враховуючи норми закону та докази, що містяться в матеріалах справи, можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Крім того, на заперечення щодо посилання відповідача на постанову ВП ВС у справі №342/180/17 представником позивача вказано, що у матеріалах справи містяться: наказ про затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, що підтверджує надання до позовної заяви саме тієї редакції, що була чинна на момент підписання заяви позичальника; довідка щодо виданих кредитних карток відповідачу, що підтверджує строки дії кредитних карток та їх цільове призначення; довідка про зміну кредитного ліміту, що підтверджує встановлення розміру кредитного ліміту та його подальшу зміну; виписка по рахунку, що підтверджує використання кредитного карткового рахунку відповідачем, погашення кредитного ліміту та сплату відсотків, тобто вчинення дій що підтверджують усвідомлення відповідачем обов`язків щодо повернення кредиту та внесення плати за його використання. Вказані документи підтверджують чинність редакції Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, а також укладення саме кредитного договору та його подальше виконання, а не лише звернення відповідача до банку з метою подальшого укладення договору. Відповідно до виписки по рахунку вбачається активне використання відповідачем кредитного рахунку. Вказані операції підтверджують надання банком кредитного ліміту, його використання відповідачем та сплату відсотків за його користування. Також, судом необхідно врахувати наступні постанови Верховного суду: від 10.04.2019 по справі №356/1635/16-ц; від 28.03.2019 по справі №428/2873/17; від 06.02.2018 по справі №755/2720/16-ц; від 17.04.2019 по справі №666/388/16-ц. Слід зауважити, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу. Тому було надано виписку по рахунку, з якої вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту зазначено, що відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок, а для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку із встановленим початковим кредитним лімітом, який у подальшому збільшився. При встановленні та зміні кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку. Нарахування відсотків на заборгованість за кредитом здійснюється наступним чином. Нарахування за відповідною ставкою проводиться на максимальний залишок відповідної заборгованості по тілу/простроченому тілу кредита за період. Наприклад: N*М*(2 або 1)*12/Y*1*=Z, де N - складова заборгованості; М - % ставка в міс. (по даній складовій заборгованості); 2 або 1 - коефіцієнт процентної ставки (1 - застосовується у разі належного виконання зобов`язань, 2 - підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості); 12 - кількість місяців у році; Y - базіс (кількість днів у році 365/366); 1 - кількість днів. *перед множенням на кількість днів проводиться математичне округлення. Розмір коефіцієнта залежить від погашень заборгованості клієнтом. Якщо погашення здійснюється в пільговому періоді або вимога погашена, то розрахунок здійснюється с коефіцієнтом 0. Якщо пільговий період погашення вже сплив, то розрахунок здійснюється с коефіцієнтом 1. Якщо вимога прострочена, то розрахунок здійснюється с коефіцієнтом 2. Дані вимоги передбачені п.п. 2.1.1.12.2 (коефіцієнт 1), 2.1.1.12.2.1 (коефіцієнт 2) Умовами кредитування. Умовами та Правилами надання банківських послуг встановлено, що клієнт доручає банку списувати кошти з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті банку за договором, у раті настання термінів платежів, а також списувати кошти з картрахунка у разі настання термінів платежів та іншими договорами клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах платіжного ліміту картрахунка. Тобто при нарахуванні банком процентів, комісій, пені і не внесення коштів клієнтом на погашення цієї заборгованості, банк має право здійснити списання даної заборгованості за рахунок кредитного ліміту. Клієнту була оформлена і видана кредитна картка преміум класу, яка має ряд переваг перед іншими кредитними картами. Відповідно до Тарифів з якими був ознайомлений позичальник, що підтверджується підписом у заяві на отримання кредиту, власником карти сплачується комісія за обслуговування за картками преміум класу. Розрахунок, який здійснив відповідач не є належним доказом, тому що останній немає спеціальних знань для здійснення такого розрахунку. Таким чином, кредитний договір чинний, а заперечення представника відповідача нічим не обґрунтовані. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 08.04.2016 [PERSON] та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" уклали договір у виді Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, згідно якого [PERSON] виявив бажання оформити на своє ім`я "Преміальну картку", бажаний кредитний ліміт по платіжній картці "Універсальна" класу GOLD - 40000 грн. У анкеті-заяві не зазначено процентну ставку та відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є АТ КБ "ПРИВАТБАНК", відкрили [PERSON] картковий рахунок і випустили платіжну картку з встановленим кредитним лімітом, а також здійснювали її обслуговування, а [PERSON] зобов`язався здійснювати погашення заборгованості. Крім цього, заява містить вказівку, що [PERSON] ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, які разом із підписаною заявою складають договір про надання банківських послуг (а.с.11-39). Долучені до матеріалів справи витяг з Умов і Правил надання банківських послуг не містять підпису [PERSON] (102-103, 120-121, 153-167). Доказів, що саме долучені позивачем до матеріалів справи Умов та Правил надання банківських послуг, були надані відповідачу для ознайомлення та що він погодився із нарахуванням визначених у цих Умовах відсотків, комісії та штрафів, суду не надано. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Виходячи із загальних засад цивільного судочинства, принципів змагальності та диспозитивності, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у підтвердження вимог позову не довело дотримання сторонами правочину правил ст. 1055 ЦК України. Виписки по картковому рахунку [PERSON] свідчить про користування грошовими коштами на рахунку (а.с.94-101, 117-119, 141-146). Довідки АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свідчать про встановлення та зміну кредитного ліміту до 145000 грн, надання банком кредитної картки № [NUMBER] , дата відкриття 24.11.2017, терміном дії до останнього дня 11.2020 року, [PERSON] (а.с.105, 122, 147-148). Позивач зазначає, що через неналежне виконання [PERSON] умов договору станом на 23.01.2020 утворилася заборгованість на загальну суму 184589,33 грн, яка складається із заборгованості: за кредитом - 145608,18 грн, за відсотками - 38981,15 грн (а.с.7-10). Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У ч.1 ст.1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов`язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч.ч.1,2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. У ч.1 ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, у матеріалах справи міститься лише копія анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 08.04.2016, що підписана відповідачем. При цьому, копії додатків, а саме Витяг з умов та правил надання банківських послуг, що долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, підписів відповідача не містять, що свідчить про недоведеність факту ознайомлення відповідача саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг. Тобто, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, а також те, що вказаний документ станом на 08.04.2016 містив умови, зокрема й щодо сплати відсотків та неустойки (пені, штрафів). Частина 4 статті 263 ЦПК України передбачає, шо при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження № 14-131цс19, зауважила на тому, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Проаналізувавши матеріали справи та докази, якими їх підтверджено, судом встановлено, що із наявної в матеріалах справи копії анкети-заяви про приєднання до Умов не можливо дійти висновку, що дана анкета-заява містить істотні умови властиві для даного типу договору, адже з матеріалів справи вбачається, що анкета-заява, у якій міститься підпис позивача, стосується лише його наміру оформити на своє ім`я "Преміальну картку" з бажаним кредитним лімітом по платіжній картці "Універсальна" класу GOLD розміром 40000 грн. 24.11.2017 [PERSON] отримав кредитну картку № [NUMBER] із встановленим кредитним лімітом, який в подальшому було збільшено до 145000 грн. Інші надані банком документи містить лише загальну інформацію щодо умов надання банківських послуг у ПриватБанку. Позивачем не надано жодного підтвердження про погодження [PERSON] будь-якого розміру відсоткової ставки. Відповідач користувався грошовими коштами на рахунку, отримував кошти через банкомат, виконував перекази, здійснював розрахунки через термінали, та інше. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Представниквідповідача [PERSON] долучив до матеріалів справи контррозрахунок у якому вказав, що позивачем нараховано заборгованість за тілом кредиту в розмірі 145608,18 грн за період з 17.11.2017 по 31.03.2020. Позивач не вірно здійснив розрахунок боргу за пред`явлений період, оскільки в наданих позивачем банківських виписках значиться списання грошових коштів з кредитного ліміту відповідача в рахунок погашення відсотків та комісій. Тобто, позивач списував з кредитного ліміту відповідача грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за відсотками та комісією, в той час коли умовами договору нарахування будь-яких відсотків та комісій не було передбачено. Всього за період з 17.11.2017 по 31.03.2020 позивач списав з відповідача та надав кредиту: відсотки - 127655,10 грн; комісія - 16363,15 грн; тіло кредиту 833863,40 грн; погашення 777363,89. Таким чином відповідач має борг перед позивачем у сумі 56499,51 грн, а не 145608,18 грн, як зазначено у позовній заяві (а.с.244-245). Аналізуючи контррозрахунок, який надано представником суд дійшов висновку, що контррозрахунок не містить будь-яких розрахунків щодо погашення заборгованості, розмір та залишок за тілом кредиту, суми, які були списані з кредитного ліміту у рахунок погашення заборгованості за відсотками та комісією, у який саме період часу і дати здійснювалися списання чи погашення, а також іншої інформації для вирахування і перевірки контррозрахунку судом. Контррозрахунок містить лише остаточні суми (відсотки - 127655,10 грн; комісія - 16363,15 грн; тіло кредиту 833863,40 грн; погашення 777363,89), які не мають обґрунтування щодо їх обчислення, а також вирахування залишку розміром 56499,51 грн. будь-яким розрахунком не підтверджено. На підставі чого суд критично оцінює контррозрахунок наданий представником відповідача, вважає його необґрунтованим та недоведеним. Таким чином, зваживши у сукупності надані докази по справі, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки позивач просить стягнути з відповідача лише заборгованість у сумі 145608,18 грн (тіло кредиту), що передбачено заявою, яку підписано сторонами. Доводи представника відповідача викладені у відзиві спростовуються аргументами викладеними представником позивача у відповіді на відзив, а також матеріалами справи, які проаналізовано вище. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 2184,12 грн, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved