Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

02 грудня 2022 року позивач [PERSON] (далі -Позивач, [PERSON] ), в інтересах якої діє представник - адвокат Ратушна Руслана Павлівна, звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] (далі- Відповідач, [PERSON] ), третя особа Виконавчий комітет Покровської районної в місті ради (далі- третя особа, виконком Покровської районної в місті ради), в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини- сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідача [PERSON] було зареєстровано батьком дитини [PERSON] на підставі заяви позивача та відповідача. Зазначила, що позивач та малолітня дитина [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Позивач з народження сина самостійно його утримує, піклується про духовний, інтелектуальний та фізичний розвиток. Вказала, що відповідач з народження дитини не цікавиться сином, не приїздить до нього, не надає жодної матеріальної допомоги, і протягом двох років не виконує покладені на нього батьківські обов`язки, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2022 року відкрито позовне провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 17 січня 2023 року, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. 17 січня 2023 року у зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області підготовче засідання відкладено на 03 лютого 2023 року. Ухвалою суду від 03 лютого 2023 року підготовче засідання відкладено на 21 лютого 2023 року. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, у наданій представником позивача письмовій заяві, остання просить провести підготовче засідання без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення рішення у підготовчому провадженні. Зазначила, що питання стягнення аліментів буде вирішуватись в іншому провадженні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, згодний на позбавлення його батьківських прав. Зазначив, що наслідки позбавлення батьківських прав йому роз`яснені та зрозумілі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надала до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідачем позовні вимоги визнано, він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] (актовий запис №1186 від 18 листопада 2020 року), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 18 листопада 2020 року. Батьками [PERSON] в свідоцтві про народження зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.8). Згідно Витягів з реєстру територіальної громади (а.с.9,10) встановлено, що позивач [PERSON] , та малолітній [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №53869463 (а.с. 11-12). Відповідно до довідки ФОП [PERSON] встановлено, що [PERSON] , [INFO] , відвідує заняття « [PERSON] » 2 рази на тиждень. Відвідує центр виключно з матір`ю [PERSON] . Батько [PERSON] на заняттях присутнім не буває (а.с.14). Згідно Акту мешканців будинку [ADDRESS] встановлено, що у період з 10 листопада 2020 року по теперішній час у квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] . Батько [PERSON] - [PERSON] у вищевказаній квартирі не проживав, жодного разу у квартирі не з`являвся, утримувати спільного сина [PERSON] не допомагав (а.с.15). Відповідно до заяви [PERSON] , засвідченої приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Колесниковою Н.Л., зареєстрованої в реєстрі за №153 від 28.05.2022, встановлено, що [PERSON] передав [PERSON] на виховання свого сина [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Згідно висновку виконкому Покровської районної в місті ради, затвердженого рішенням виконкому районної в місті ради №44 від 15.02.2023, визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 50-51). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до роз`яснень викладених у п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. При цьому, ухилення від виховання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до положень ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи обґрунтованість заявлених позивачем вимог, суд вважає обґрунтовано доведеним факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] , у зв`язку із чим суд вважає такими, що відповідають дійсності та не спростовані стороною відповідача посилання позивача на те, що відповідач не виконує батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дитини. Більше того, таке підтверджується заявою відповідача про визнання позовних вимог і відсутність заперечень щодо позбавлення його батьківських прав. У зв`язку із чим суд приходить до висновку про наявність правових підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дитини- [PERSON] . У відповідності до вимог ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 50 відсотків, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved