Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

16.01.2023 року до суду звернулося ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 19.01.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. В позові посилалися на те, що 26.03.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3794629387, право вимоги за яким перейшло до АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, відповідно якого Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей Позичальників. 02.12.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № НІ/11/6-Ф, відповідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно Додатку №1 до Договору факторингу № НІ/11/6-Ф від 02.12.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 38162,67 грн., з яких: 26684,54 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,85 грн. сума заборгованості за відсотками; 11475,28 грн. сума заборгованості за щомісячними процентами. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 02.12.2021 року Позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій, таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 3794629387 від 26.03.2020 року в розмірі 38162,67 грн., з яких: 26684,54 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,85 грн. сума заборгованості за відсотками; 11475,28 грн. сума заборгованості за щомісячними процентами. Прохали стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 3794629387 від 26.03.2020 року в розмірі 38162,67 грн., з яких: 26684,54 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,85 грн. сума заборгованості за відсотками; 11475,28 грн. сума заборгованості за щомісячними процентами, та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 27.01.2023 року подали клопотання про розгляд справи у відсутність представника, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України на 06.03.2023 року, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, відзив на позов не подав. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У зв`язку з наведеним, суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в Бардич Білорусь народився відповідач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , що підтверджується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] від 18.02.2019 року, орган видачі 2319. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , відповідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» №309 від 22.12.2022 року - Енергодарська міська\~територіальна громада\~з 02.03.2022\~року входить до Переліку територій, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні). 26.03.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3794629387. Відповідно п.1.2 Договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: сума кредиту 27250 грн.; строк, на який надається кредит 48. Відповідно п.1.3 Договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту №4629387, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно Паспорту кредиту №4629387 загальні витрати за кредитом складають 39695,80 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом складає 66495,80 грн., реальна річна процента ставка 68,48 %, загальний щомісячний платіж складає 1385,33 грн. на строк з 26.03.2020 року по 26.02.2024 року. 26.03.2020 року [PERSON] письмово повідомлений про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 3794629387 від 26.03.2020 року на користь АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. 02.12.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № НІ/11/6-Ф, відповідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № НІ/11/6-Ф від 02.12.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 3794629387 від 26.03.2020 року в сумі 38162,67 грн., з яких: 26684,54 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,85 грн. сума заборгованості за відсотками; 11475,28 грн. сума заборгованості за щомісячними відсотками. Відповідно Розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3794629387 від 26.03.2020 року за період з 02.12.2021 року по 31.12.2022 року [PERSON] має заборгованість в сумі 38162,67 грн., з яких: 26684,54 грн. залишок заборгованості за основною сумою боргу; 2,85 грн. залишок заборгованості по процентам; 11475,28 грн. залишок заборгованості по комісії. Суд, задовольняючи позов частково, виходить з наступного. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1,\~ч.2\~п.1\~ст.11\~ЦК України\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають із\~дій осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~із дій\~осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки. Підставами\~виникнення цивільних\~прав та\~обов`язків,\~зокрема,\~є: 1) договори та інші правочини. Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч.1 ст.1048 ЦК України. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. У ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, відповідач, уклавши 26.03.2020 року з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитний договір № 3794629387, отримав кредит в сумі 27250 грн. на строк 48 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 68,48% річних. В той же день, відповідно письмового Повідомлення, право вимоги за кредитним договором № 3794629387 від 26.03.2020 року перейшло до АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. 02.12.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № НІ/11/6-Ф, відповідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № НІ/11/6-Ф від 02.12.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 3794629387 від 26.03.2020 року в сумі 38162,67 грн., з яких: 26684,54 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,85 грн. сума заборгованості за відсотками; 11475,28 грн. сума заборгованості за щомісячними відсотками. Однак, відповідно Розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 3794629387 від 26.03.2020 року за період з 02.12.2021 року по 31.12.2022 року [PERSON] має заборгованість в сумі 38162,67 грн., з яких: 26684,54 грн. залишок заборгованості за основною сумою боргу; 2,85 грн. залишок заборгованості по процентам; 11475,28 грн. залишок заборгованості по комісії. Оскільки кредитний договір № 3794629387 від 26.03.2020 року не містить умови щодо нарахування комісії за користування кредитом, то суд вважає, що розрахунок заборгованості за кредитним договором є необґрунтованим в частині розміру заборгованості по комісії в сумі 11475,28 грн. Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В свою чергу, однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч.1 ст.76, ч.1 ст.77 та ст.80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За приписами частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно підходу, зазначеного в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Також, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року). Згідно п.1-3 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Таким чином, розрахунок заборгованості за кредитним договором № 3794629387 від 26.03.2020 року не відповідає встановленим обставинам справи та не може бути належним доказом на підтвердження заявлених вимог в частині розміру заборгованості щомісячних відсотків в сумі 11475,28 грн., при цьому суд не може вийти за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирати докази на користь однієї із зацікавлених сторін. Тому суд доходить висновку, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, а саме: розрахунку розміру заборгованості щомісячних відсотків за кредитним договором, які позивач прохає стягнути з відповідача. Тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими в частині заборгованості за Кредитним договором № 3794629387 від 26.03.2020 року станом на 31.12.2022 року в розмірі 26687,39 грн., з яких: 26684,54 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,85 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того, відповідно ч. 1, 8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Так як відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, будь-яких заперечень суду не надав, то суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено вимоги частково, а саме з заявленої суми 28162,67 грн. задоволено вимоги на суму 26687,39 грн., тобто на 69,92 %, то з відповідача на користь позивача відповідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню витрати на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що складає 1876,65 грн. Оскільки відповідач\~зареєстрований на\~тимчасово окупованій\~території України\~в м.\~Енергодар Запорізької\~області,\~то відповідно\~ч.2\~ст.12-1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України»,\~останній має\~бути повідомлений про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України "Про доступ до судових рішень", у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Outcome: partial