Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

29 жовтня 2022 року позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2022 року зазначену цивільну справу було передано за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 січня 2023 року у справі було відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 лютого 2023 року позовні вимоги [PERSON] були роз`єднані, виділено позовні вимоги про розірвання шлюбуу самостійне провадження. У своєму позові позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 28.10.2022 року і до досягнення повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 28.09.2019 року. Мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час ведення спільного господарства з відповідачем припинено, проживають окремо. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає регулярно кошти на утримання сина. При цьому відповідач є працездатним та має можливість сплачувати аліменти. Дитина з 2020 року страждає на алергічне захворювання. На придбання ліків вона щомісячно витрачає не менш 2000 грн. У судовому засіданні позивач свій позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково в сумі 3000 грн. щомісяця. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На час розгляду справи дитина проживає разом із матір`ю, що відповідачем не заперечувалося. Згідно з частиною 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі статтею 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Вирішуючи спір про стягнення з відповідача аліментів та їх розмір, суд враховує матеріальний стан сторін, всі інші обставини, передбачених статтею 182 Сімейного кодексу України, та вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 3700 грн. щомісячно, який підлягає щорічно індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше, починаючи стягнення з 29 жовтня 2022 року (дня пред`явлення позову до суду) і до досягнення дитиною повноліття. На переконання суду, такий розмір аліментів є необхідним для забезпечення розвитку дитини та відповідає матеріальному становищу відповідача. Водночас підстави для визначення щомісячного розміру аліментів на дитину в сумі 5000 грн. не доведені. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано доказів наявності у відповідача доходу та майна, які б дозволяли йому щомісячно сплачувати аліменти на утримання дитини розмірі 5000 грн. Щодо доводів позивача про необхідність щомісячного придбання ліків дитині, то суд звертає увагу, що відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), які можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Тому в разі понесення позивачем додаткових витрат на дитину, що пов`язані з лікуванням, розвитком здібностей, позивач за наявності відповідних доказів вправі звернутися до суду з окремим позовом про стягнення частини таких витрат з відповідача, які сплачуються незалежно від аліментів. Таким чином, позов необхідно задовольнити частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. При розподілі судових витрат суд виходить із положень статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, який складає 992 грн. 40 коп. Відтак, у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 734 грн. 38 коп. (74%)

Outcome: partial