Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

31 березня 2021 року Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Веснянської сільської ради (далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] (далі - відповідачі), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Веснянської сільської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12 лютого 2021 року до Служби у справах дітей виконавчого комітету Веснянської сільської ради надійшло клопотання від Служби у справах дітей Миколаївської райдержадміністрації про те, що з 11 листопада 2019 року в Комунальному Закладі "Миколаївський центр соціально - психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] . Дитина була поміщена до вказаного вище закладу на підставі Акту про знайдену дитину працівниками ЮП ППД Центрального ВВП ГУНП. Хлопчик був знайдений на вулиці без догляду дорослих; бродяжив мікрорайоном та просив їсти у перехожих. Зовнішній вигляд дитини був занедбаним, брудним, одягненна дитина не по сезону. Позивач зазначав, що матір разом з дитиною зареєстровані на території Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, при цьому тривалий час за місцем своєї реєстрації не проживають. Батько дитини зареєстрований у Донецькій області. Сім`я постійно мігрує. За інформацією Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП від 24 грудня 2020 року № 10643/69-2020 громадяни [PERSON] , 1987 року народження, та [PERSON] , 1981 року народження, неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності за ухилення від належного виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення належних умов життя та виховання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З батьком дитини [PERSON] проведено профілактичну бесіду з приводу неналежного виконання ним батьківських обов`язків щодо створення належних умов життя та виховання його малолітнього сина, вжиття ним заходів щодо проживання дитини за місцем мешкання батьків, а також попереджено про настання наслідків, у випадку, подальшого перебування сина [PERSON] в Комунальному Закладі «Миколаївський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради, який на теперішній час перебуває у закладі понад один рік. 24 грудня 2020 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 с. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 21 квітня 2020 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач зазначав, що з довідки - характеристики Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області від 29 грудня 2020 року № 19524/50/11-20 гр. слідує, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] ; характеризується негативно, систематично порушує громадський порядок, спілкується та підтримує відносини з громадянами, які ведуть антигромадський спосіб життя. Громадський порядок та спокій порушувала неодноразово, вживає алкогольні напої, притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. ст. 175 - 1, 178, 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до довідки - характеристики Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області від 29 грудня 2020 року № 19523/50/11-20 громадянин [PERSON] , 1981 року народження, уродженець м. Миколаєва, проживає за адресою: [ADDRESS] ; характеризується посередньо, громадський порядок та спокій громадян порушує. Помічався у вживанні алкогольних напоїв за вказаною вище адресою. Відносно [PERSON] систематично надходили заяви та скарги від сусідів. Підтримує зв`язок з підозрілими особами, які ведуть антигромадський спосіб життя. Притягувався до адміністративної відповідальності за ст. ст. 175-1, 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно з інформацією, яка міститься у листі Комунального Закладу «Миколаївський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради від 19 березня 2021 року № 03-180, за час перебування малолітнього [PERSON] в центрі, з 11 листопада 2019 року по теперішній час, матір дитини - [PERSON] відвідувала хлопчика 09 грудня 2019 року, 20 грудня 2019 року, 10 січня 2020 року, 21 лютого 2020 року, 28 лютого 2020 року, а також 06 березня 2020 року. 22 січня 2020 року приходила до закладу, при цьому зустріч з дитиною не відбувалася, у зв`язку з тим, що вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Батько - [PERSON] відвідував дитину у центрі 03 січня 2020 року, 22 січня 2020 року та 06 березня 2020 року. У період з 01 серпня 2020 року по теперішній час, батьки хлопця жодного разу не телефонували до закладу та не відвідували дитину у закладі. Водночас, у позовній заяві позивач посилався на постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 червня 2016 року та 06 липня 2016 року, якими [PERSON] та [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 с. 173 - 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також позивач вказував на те, що на його запит Службою у справах дітей адміністрації Центрального району від 12 березня 2021 року № 151/08.01-17 йому повідомлено, що Служба не може надати Акту обстеження житлово - побутових умов проживання [PERSON] та [PERSON] , оскільки під час проведення огляду житла їхнього проживання, двері в квартиру відчинив власник помешкання, з огляду на його одяг та зовнішній вигляд, чоловік зловживає алкоголем. З кімнат відчувався неприємний сморід, в помешканні було темно та було чути, що в ньому перебувають багато чоловіків у неадекватному стані. Чоловік розповів, що знає громадянку [PERSON] та її співмешканця [PERSON] , зазначив, що вони дійсно винаймали у нього одну кімнату, при цьому, на даний час у квартирі не проживають, про їхнє місце перебування він не знає. Водночас повідомив, що періодично [PERSON] та [PERSON] приходять до нього для сумісного розпивання алкогольних напоїв. Позивач вказував, що 23 березня 2021 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Веснянської сільської ради розглядалося питання стосовно позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їхнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] належними чином повідомити про розгляд вказаного питання на комісії виявилося неможливим, у зв`язку з тим, що їхнє місце знаходження не відоме; на телефонні дзвінки [PERSON] не відповідає, а у [PERSON] номер мобільного телефону не обслуговується. Члени комісії на вказаному вище засіданні зауважили, що батьки зовсім не заінтересовані у вихованні дитини, та, враховуючи те, що вони зловживають алкогольними напоями, не створюють для дитини належних умов для проживання, питання повернення малолітнього [PERSON] постало дуже гостро. За результатами розгляду питання про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їхнього сина [PERSON] , одноголосно прийнято рішення - ініціювати позбавлення батьківських прав зазначених вище громадян. У зв`язку з викладеним вище, позивач просив суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їхнього сина [PERSON] та стягнути з відповідачів на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 березня 2021 року цивільну справу № 945/515/21 розподілено головуючому судді [PERSON] . Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31 травня 2021 року у вказаній цивільній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Справа перебувала у провадженні судді [PERSON] . Згідно з розпорядженням керівника апарату Миколаївського районного суду Миколаївської області Малишевої В.Д. від 03 червня 2021 року, у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку, відповідно до засідання Вищої ради правосуддя № 40 від 01 червня 2021 року, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 945/515/21. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2021 року вказана цивільна справа розподілена головуючому судді Шароновій Н.О. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2021 року цивільну справу № 945/515/21 за позовом Органу опіки та піклування - виконавчий комітет Веснянської сільської ради до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Веснянської сільської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, головуючим суддею Шароновою Н.О., прийнято до свого провадження. Постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2021 року підготовче провадження у даній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. 17 лютого 2023 року на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, яку суд не бере до уваги, оскільки вказану вище заяву позивачем подано до суду після закінчення підготовчого засідання, при цьому клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі уточненого позову, позивачем на адресу суду не направилено. У судове засідання Чорна Олена Георгіївна , яка є представником позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не з`явилася, при цьому 22 лютого 2023 року подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася; у підготовчому судовому засіданні 15.09.2021 просила суд не позбавляти її батьківських прав відносно її сина [PERSON] . Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання також не з`явився; у підготовчому судовому засіданні 15.09.2021 просив суд не позбавляти його батьківських прав відносно його сина [PERSON] , зазначав, що хоче забрати дитину з Комунального Закладу «Миколаївський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке: [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) (а. с. 11). З копії Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 11 листопада 2019 року слідує, що 11 листопада 2019 року виявлена дитина, яка була доставлена в Комунальний Заклад "Миколаївський центр соціально - психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради (а. с. 14). Відповідно до копії клопотання Служби у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації, адресованого виконавчому комітету Веснянської сільської ради, з 11 листопада 2019 року в Комунальному Закладі "Миколаївський центр соціально - психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] . Дитина була поміщена до вказаного вище закладу на підставі Акту про знайдену дитину працівниками ЮП ППД Центрального ВВП ГУНП. Хлопчик був знайдений на вулиці без догляду дорослих; бродяжив мікрорайоном та просив їсти у перехожих. Зовнішній вигляд дитини був занедбаним, брудним, одягнена дитина не по сезону. Матір разом з дитиною зареєстровані в с. Крива Балка, Миколаївського району Миколаївської області, при цьому тривалий час за місцем реєстрації не проживають. Батько дитини зареєстрований у Донецькій області. Сім`я постійно мігрує. Останнє відоме місце проживаня - м. Миколаїв (а. с. 6). Згідно з копією психолого - педагогічної характеристики на [PERSON] , [INFO] , підписаної виконувачем обов`язків директора Комунального Закладу "Миколаївський центр соціально - психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради від 06 жовтня 2021 року, [PERSON] перебуває у Комунальному Закладі з 11 листопада 2019 року. На момент поміщення хлопець був збуджений, рівень тривожності підвищений, спостерігалася дезорієнтація у просторі та часі, нестабільність емоційної та вольової сфери, соціально - педагогічна занедбаність, порушення самостійності та особистісного розвитку. У період адаптації у закладі, контакт у хлопчика з дорослими встановлювався легко, характеризувався поверховістю. За час перебування у закладі, [PERSON] проявив себе як емоційно нестабільний, гіперактивний, допитливий та життєрадісний хлопчик. У дитячому колективі не вміє спілкуватися та взаємодіяти з однолітками; постійно провокує дітей, унаслідок чого вони не бажають з ним гратися. Майже завжди виступає ініціатором конфліктних ситуацій. Не вміє відстоювати свою точку зору без надмірних емоцій та проявів агресії. Часто порушує дисципліну в групі та у класі, а також ігнорує правила поведінки. [PERSON] нестриманий, потребує постійного нагадування про норми та правила поведінки у соціумі. Схильний до обману та крадіжок. Власну поведінку та наслідки вчинків не рефлексує. Непередбачуваний, живе у своєму надуманому світі. У дитини порушена емоційно - вольова сфера; не вміє контролювати свої емоції та переживання, не має адекватних механізмів виходу зі складних та конфліктних ситуацій. Не завжди адекватно реагує на зауваження, у деяких ситуаціях поводить себе імпульсивно та роздратовано. У [PERSON] спостерігається підвищена емоційна збудливість з незначних приводів, та швидкий перехід від одного емоційного стану до іншого. Не вміє правильно оцінювати свої можливості та вчинки, тому потребує постійного систематичного контролю та уваги з боку дорослих. Хлопчик рахує у прямому порядку до десяти за допомогою пальців. Словниковий запас багатий, вимова виразна. Пізнавальна активність на заняттях носить короткочасний характер, відволікається на зовнішні подразники та заважає іншим; непосидючий. Пізнавальний інтерес до завдань нестійкий та поверхневий, працездатність на низькому рівні. Під час виконання домашнього завдання потребує допомоги та постійного контролю з боку дорослих. Ігрова діяльність домінує над навчальною. У вільний час [PERSON] любить гратися конструктором, розфарбовувати, ліпити з пластиліну, дивитися мультики. Навичками самообслуговування та особистої гігієни, для свого віку, володіє в достатній мірі, при цьому, за речами та зовнішнім виглядом не слідкує, неохайний (а. с. 86). Згідно з копією інформації Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП від 24 грудня 2020 року № 10643/69-2020 громадяни [PERSON] , 1987 року народження, та [PERSON] , 1981 року народження, неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за ухилення від належного виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення належних умов життя та виховання по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З батьком дитини [PERSON] проведено профілактичну бесіду з приводу неналежного виконання ним батьківських обов`язків щодо створення належних умов життя та виховання його малолітнього сина, вжиття ним заходів щодо проживання дитини за місцем мешкання батьків, а також попереджено про настання наслідків, у випадку подальшого перебування сина [PERSON] в Комунальному Закладі «Миколаївський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради, який на теперішній час перебуває у закладі понад один рік. 24 грудня 2020 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 с. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) (а. с. 23). Відповідно до довідки - характеристики Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області від 29 грудня 2020 року № 19524/50/11-20 на громадянку [PERSON] , 1987 року народження, яка проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] характеризується негативно, систематично порушує громадський порядок, спілкується та підтримує відносини з громадянами, які ведуть антигромадський спосіб життя. Громадський порядок та спокій порушувала неодноразово; вживає алкогольні напої; притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. ст. 175-1, 178, 184 КУпАП (а. с. 16). Згідно з довідкою - характеристикою Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області від 29 грудня 2020 року № 19523/50/11-20 громадянин [PERSON] , 1981 року народження, уродженець м. Миколаїв, проживає за адресою: [ADDRESS] , характеризується посередньо, громадський порядок та спокій громадян порушує. Помічався у вживанні алкогольних напоїв за вказаною вище адресою. Відносно [PERSON] систематично надходили заяви та скарги від сусідів. Підтримує зв`язок з підозрілими особами, які ведуть антигромадський спосіб життя. Притягувався до адміністративної відповідальності за ст. ст. 175-1, 178 КУпАП (а. с. 17). Відповідно до постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 червня 2016 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 с. 173 - 2 КУпАП (а. с. 23). З копії повідомлення Комунального Закладу «Миколаївський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради від 19 березня 2021 року № 03-180 слідує, що за час перебування малолітнього [PERSON] в центрі, з 11 листопада 2019 року по теперішній час (19.03.2021), матір дитини - [PERSON] відвідувала хлопчика: 09 грудня 2019 року, 20 грудня 2019 року, 10 січня 2020 року, 21 лютого 2020 року, 28 лютого 2020 року, 06 березня 2020 року, 28 травня 2021 року. Також приходила до закладу 22 січня 2020 року, при цьому, зустріч з дитиною не відбулася, у зв`язку з тим, що вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Батько хлопчика - [PERSON] відвідував дитину: 03 січня 2020 року, 22 січня 2020 року, 28 лютого 2020 року, 06 березня 2020 року та 28 травня 2021 року. 30 березня 2021 року, 09 квітня 2021 року, 21 травня 2021 року та 05 липня 2021 року матір дитини - [PERSON] телефонувала до центру та цікавилася здоров`ям дитини (а. с. 87). В матеріалах справи також міститься копія повідомлення Служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради стосовно перевірки умов проживання [PERSON] та [PERSON] , з якого слідує, що працівниками служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради спільно з працівниками СЮП ВП Миколаївського РУП в Миколаївській області здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] , та встановлено наступне: двері в квартиру відчинив власник помешкання. З огляду на його одяг та зовнішній вигляд, чоловік зловживає алкоголем. З кімнат відчувався неприємний сморід, в помешканні було темно та було чути, що в помешканні перебуває багато чоловіків у неадекватному стані. Власник помешкання розповів, що знає громадянку [PERSON] та її співмешканця [PERSON] . Вони дійсно винаймали у нього одну кімнату, при цьому, на даний час у квартирі не проживають; про їхнє місце перебування він не знає. Періодично [PERSON] та [PERSON] приходять до нього для сумісного розпивання алкогольних напоїв (а. с. 19). Відповідно до висновку Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] та громадянина [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно їхнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 27). Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 за № 789-XII) та ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічна норма закріплена у статті 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" (далі - Закон) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з положеннями ст. 11 Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 12 Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з положеннями ч. ч. 1 - 5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 164 СК України встановлені підстави позбавлення батьківських прав. Так, відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 вказаної статті СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені ст. 166 СК України, зокрема, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з положеннями ст. 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Відповідно до ч. ч. 1- 5 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. У пунктах 15, 16, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] та не виконують батьківських обов`язків по відношенню до нього, не піклуються про його фізичний та духовний розвиток, навчання, матеріальне забезпечення, дитина з 11 листопада 2019 року перебуває у Комунальному Закладі "Миколаївський центр соціально - психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради. З 28 травня 2021 року батьки не відвідують хлопчика у закладі. Останній раз матір телефонувала до закладу та цікавилася здоров`ям дитини 05 липня 2021 року. Отже, відповідачі своєю поведінкою демонструють незацікавленість у возз`єднанні сім`ї, тому суд, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їхньої малолітньої дитини, у зв`язку з невиконанням відповідачами своїх батьківських обов`язків. З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їхнього сина [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення аліментів, суд дійшов такого. Судом встановлено, що син відповідачів [PERSON] з 11 листопада 2019 року перебуває у Комунальному Закладі "Миколаївський центр соціально - психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради та знаходиться на його утриманні. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положеннями з ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У пункті 17 в абзаці 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує матеріальне становище дитини і платника аліментів. Будь - яких обставин, які б перешкоджали відповідачам сплачувати аліменти на утримання сина за станом здоров`я, або з інших причин, судом не встановлено та відповідачами доказів на підвердження цих обставин суду не представлено. Отже, відповідачі як мати та батько дитини зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] , до досягнення ним повноліття. Виходячи з наведеного, суд вважає позовну вимогу позивача про стягнення з відповідачів аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, та до досягнення дитиною повноліття, обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, суд роз`яснює законному представнику [PERSON] обов`язок відкрити [PERSON] , [INFO] , у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України, для перерахування аліментів. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Крім цього, суд роз`яснює відповідачам, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідачів в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп. (1073 грн. 60 коп., за вимогу про позбавлення батьківських прав + 1073 грн. 60 коп., за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини).

Outcome: partial