Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суд з позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовуючи тим, що 06.05.2022p. на адресу Дніпровського відділення філії «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту» АТ «Українська залізниця» надійшов наказ філії No3-ос від 06.05.2022 «З особового складу» про призупинення дії трудового договору з начальником Дніпровського відділення філії «ПВІЗТ» АТ «Укрзалізниця» Чірковим Олексієм Леонідовичем, за підписом директора філії Костенко А.М. та першим заступником директора філії Селівановим А.В.. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська було скасовано наказ № 3-ос від 06.05.2022. про призупинення дії трудового договору з начальником Дніпровського відділення філії «ПВІТ» АТ «Укрзалізниця» [PERSON] . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05.12.2022р. рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська було залишено без змін. Позивач зазначає, що на час дії наказу філії No3-ос від 06.05.2022 про призупинення дії трудового договору, він не отримував заробітну плату та оскільки зазначених договір скасовано в судовому порядку він має право на відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, так відповідно до довідки ОК-7 середня заробітна плата [PERSON] за останні два місяці ( березень, квітень 2022р.) перед призупиненням дії трудового договору складала (24732,00 + 24732,00 =) 49464 гри., що складає 1124,18 грн. середньоденної заробітної плати. Термін протиправного відсторонення від роботи складає 7 місяців з яких 152 робочих днів. Таким чином відповідно до розрахунку середня заробітна плата за час вимушеного прогулу внаслідок протиправного призупинення із позивачем трудового договору складає: (152 х 124,18 грн. ) 170 875,36 гри., яку [PERSON] просить стягнути з Акціонерного товариства\~«Українська залізниця»\~на його\~користь . Ухвалою від 10.01.2023 відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. У відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 01.02.2023, зазначено, що відповідач не погоджується з наведеним у позові та вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що [PERSON] не був звільнений без законної підстави або незаконно переведений на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, як вказано в статті 235 КЗпП, як підстав для виплат працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Трудовий договір з [PERSON] було призупинено, трудові відносини з ним не припинялися. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України. Позивач [PERSON] надав відповідь на відзив в якій зокрема зазначив, що з відзивом не згоден в повному обсязі з наступних підстав. Призупинення трудового договору з працівником відповідно до положень статті 13 Закону України № 2136-ІХ від 15.03.2022 року "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" хоча і не припиняє трудових відносин і не є звільненням у розумінні положень КЗпПУ, проте фактично позбавляє працівника роботи і належного йому заробітку, який би він отримав, коли б працював та своєму робочому місці чи виконував покладені на нього трудові обов`язки. У випадку, коли судовим рішенням Амур-нижньодніпровського суду м.Дніпетровська від 29.08.2022р. (справа №199/3408/22) наказ 3-ос від 06.05.2022р. визнаний незаконним та скасований, на думку позивача це створює ситуацію, яка як для роботодавця так і для працівника, є фактичним вимушеним прогулом, викликаним противними діями роботодавця. 13 лютого 2023 року представником Акціонерного товариства «Українська залізниця» надано заперечення на відповідь на відзив [PERSON] в яких зазначає, що в Україні діє закон України «Про правовий режим воєнного стану». Відповідно до п.3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22, у зв?язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини i громадянина, передбачені ст.30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Тобто, в указі йдеться і про ст.43 Конституції України за якою кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Зазначене обмеження прав відображене і в Законі України «Про правовий режим воєнного стану» щодо права роботодавця на призупинення трудового договору. Але, на думку відповідача, призупинення трудового договору не є обмеженням в доступі до професії [PERSON] , який міг реалізувати своє право на працю шляхом укладення трудового договору з іншим підприемством, на період призупинення трудового договору з філією «ПВІЗТ» АТ «Укрзалізниця». Таким чином відповідач вважає, що підстав для компенсації на підставі ст..235 КЗпП України не має. 10.03.2023 справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд доходить до наступного. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 06.05.2022p. на адресу Дніпровського відділення філії «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту» АТ «Українська залізниця» надійшов наказ філії No3-ос від 06.05.2022 «З особового складу» про призупинення дії трудового договору з начальником Дніпровського відділення філії «ПВІЗТ» АТ «Укрзалізниця» Чірковим Олексієм Леонідовичем, за підписом директора філії Костенко А.М. та першим заступником директора філії Селівановим А.В.. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська було скасовано наказ № 3-ос від 06.05.2022. про призупинення дії трудового договору з начальником Дніпровського відділення філії «ПВІТ» АТ «Укрзалізниця» [PERSON] . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05.12.2022р. рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська було залишено без змін. Положення ст. 235 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування. У випадках стягнення на користь працівників середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням віл роботи середній заробіток визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарних місяці роботи. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату прані» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі Порядок). Зокрема, згідно з абзацом 3 пункту 2 Порядку середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Згідно з пунктом 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період. Згідно довідки ОК-7 середня заробітна плата [PERSON] за останні два місяці ( березень, квітень 2022р.) перед призупиненням дії трудового договору складала ( 24732,00 + 24732,00 =) 49464 гри., що складає 1124,18 грн. середньоденної заробітної плати. Термін протиправного відсторонення [PERSON] від роботи складає 7 місяців з яких 152 робочих днів. Середня заробітна плата за час вимушеного прогулу внаслідок протиправного призупинення зі [PERSON] трудового договору складає: (152 х 124,18 грн. ) 170875,36 гри., яка підлягає стягненню з відповідача. Щодо посилання відповідача на дію в Україні Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також те, що призупинення трудового договору з працівником відповідно до положень статті 13 Закону України № 2136-ІХ від 15.03.2022 року "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" не припиняє трудових відносин і не є звільненням у розумінні положень КЗпПУ. Суд зазначає, призупинення трудового договору з працівником відповідно до положень статті 13 Закону України № 2136-ІХ від 15.03.2022 року "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" хоча і не припиняє трудових відносин і не є звільненням у розумінні положень КЗпПУ, проте фактично позбавляє працівника роботи і належного йому заробітку, який би він отримав, коли б працював та своєму робочому місці чи виконував покладені на нього трудові обов`язки. В даному випадку коли судовим рішенням Амур-нижньодніпровського суду м.Дніпетровська від 29.08.2022р. (справа №199/3408/22) наказ 3-ос від 06.05.2022р. визнаний незаконним та скасований, то це створює ситуацію, яка як для роботодавця так і для працівника, є фактичним вимушеним прогулом, викликаним противними діями роботодавця. Тому у даному випадку,

Outcome: approved