Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

28.12.2020 до Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець Фесик Марія Олексіївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. 26.03.2021 до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій представник позивачів зазначає, що 19 серпня 2014 року Ірпінський міський суд Київської області ухвалив рішення по справі №\~367/8235/13-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором №995/ФКВ-07 від 03.09.2007 з гр. [PERSON] та гр. [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк». Не погодившись з даними рішенням суду, позивачами була подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області, який в свою чергу виніс рішення від 16 лютого 2016 року в якому було вирішено, що рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19 серпня 2014 року змінити в частині розміру стягнутої кредитної заборгованості та судового збору та стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №995/ФКВ-07 від 03.09.2007 у розмірі - 162\~415 грн. 54 коп. Згодом позивачами була подана касаційна скарга до Верховного Суду. При розгляді даної справи в суді касаційної інстанції, була винесена Постанова Верховного Суду від 18 липня 2018 року, якою було вирішено, що заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19 серпня 2014 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2016 року в частині стягнення заборгованості по комісії скасувати, а у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до гр. [PERSON] та гр. [PERSON] про стягнення заборгованості по комісії відмовити, а в іншій частині судові рішення залишити без змін. Таким чином з 2014 року по 2018 рік включно, між позивачами та АТ «Дельта Банк» тягнувся судовий процес щодо заборгованості за кредитним договором № 995/ФКВ-07 від 03.09.2007, в результаті якого було прийнято остаточне рішення про стягнення з позивачів грошових коштів без комісії у вигляді заборгованості за кредитом - 10774,53 доларів США, що згідно курсу НБУ на момент набрання законної сили рішення апеляційної інстанції складало 121122 грн. 96 коп. Згодом, як позивачам стало відомо, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» 02.07.2020 було викуплено портфель кредитних договорів у АТ «Дельта Банк», про що було укладено договір відступлення №2273/К від 02.07.2020. В результаті таких дій 23 вересня 2020 року до Ірпінського міського суду Київської області від ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» була подана заява про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого листа в рамках справи № 367/8235/13-ц. Заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» мотивувало тим, що на підставі договору про відступлення прав вимоги №2273/К, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» як правонаступник АТ «Дельта Банк» має право на стягнення заборгованості з відповідачів. Разом з цим, позивачам стало відомо про те, що на вимогу ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» приватним виконавцем Фесик М.О. було відкрито виконавче провадження № 63961168, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича. На даний час, в ході виконавчого провадження було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів. Крім того, було накладено арешт на рахунки, на які здійснюються соціальні виплати, що фактично являється незаконними діями. Наразі не маючи стороннього доходу, з урахуванням неможливості користуватися грошовими коштами на рахунках, а також потреба у постійному догляді за [PERSON] (являється інвалідом першої групи), позивачі фактично не мають можливостей для забезпечення хоча б мінімальних потреб для прожиття. [PERSON] зазначає, що заборгованість позивачів ніяким чином не може вважатися безспірною, так як позивачі абсолютно не погоджуються з тією сумою заборгованості, яку вказав відповідач. Так, в листі ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» від 28.08.2020 до [PERSON] зазначалося, що загальна сума боргу перед відповідачами складає 780737 грн. 47 коп., що кардинально відрізняється від тієї грошової суми, що була описана в рішенні суду. Окрім того, представник позивача зазначає, що невідомо яким чином та звідки саме взялася така сума заборгованості, так як ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не було надано жодних документів, які б підтверджували законність стягнення заборгованості та розрахунок самої суми боргу. Разом з тим, після ознайомлення з вказаним виконавчим написом нотаріуса, було виявлено, що загальна сума заборгованості перед відповідачем становить 615 578 грн. 76 коп., з яких: 1) сума заборгованості за кредитом - 288 434 (двісті вісімдесят вісім тисяч чотириста тридцять чотири) грн. 17 коп.; 2) сума заборгованості за відсотками за користування кредитом - 276 372 (двісті сімдесят шість тисяч триста сімдесят два) грн. 41 коп.; 3) сума заборгованості за комісіями - 50 472 (п`ятдесят тисяч чотириста сімдесят два) грн. 18 коп.; сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300 (триста) грн. 00 коп. З урахуванням вище вказаних судових рішень, незрозуміло на яких підставах та яким саме чином була отримана сума заборгованості у розмірі 615 568 (шістсот п`ятнадцять тисяч п`ятсот сімдесят вісім) грн. 76 коп., так як дана сума взагалі не відповідає фактичній сумі боргу, а причинно-наслідковий зв`язок зміни первинної заборгованості прослідкувати фактично неможливо. Тобто, на переконання представника позивача, сума боргу в розмірі 615 578 (шістсот п`ятнадцять тисяч п`ятсот сімдесят вісім) грн. 76 коп. являється надуманою та безпідставною, що в свою чергу, фактично спричиняє спір щодо заборгованості між позивачами та відповідачем. [PERSON] вказує, що нотаріус не мав права здійснювати винесення виконавчого напису із інших підстав. Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 чітко прописано, що для одержання виконавчого напису подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Однак, такі документи неможливо було надати, так як, по-перше - спір щодо заборгованості боржника являється очевидним і ніяким документом інше доведене бути не може, та по-друге, відповідачем не можуть бути надані документи, що встановлюють прострочення виконання зобов`язання, так як між сторонами не тільки не було встановлено чіткого строку сплати заборгованості, а й взагалі позивачам не було відомо про заміну кредитора. Крім того, представник позивача вважає, що були пропущені строки давності протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, так як останні правовстановлюючі дії щодо визначення і встановлення заборгованості та її стягнення були 16 лютого 2016 року, які закріплені в рішенні Апеляційного суду Київської області від 16.02.2016. А так як достовірно невідомо про дійсність передачі портфелю кредитних договорів на підставі договору відступлення №2273/К від 02.07.2020, а також позивачів не було повідомлено про даний факт, надавши відповідні докази, то і відповідно виникає підстава вважати, що строки давності щодо вчиненню виконавчого напису уже сплинули. Крім того позивачі не мають будь-яких зобов`язань перед відповідачем, підтверджених нотаріально посвідченою угодою, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення на заставлене майно, що свідчить про відсутність підстав для вчинення приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. виконавчого напису про стягнення заборгованості в розмірі 615 578 (шістсот п`ятнадцять тисяч п`ятсот сімдесят вісім) грн. 76 коп. У зв`язку з чим, просить визнати виконавчий напис № 3409 від 09 вересня 2020 року приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», заборгованості за кредитним договором в сумі 615 578 (шістсот п`ятнадцять тисяч п`ятсот сімдесят вісім) грн. 76 коп. таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на користь позивачів судові витрати згідно квитанцій. У судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи без її особистої участі та участі позивачів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з` \~ \~ \~ \~явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшло клопотання представника відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та заява про визнання позову. В заяві про визнання позову, представник відповідача вказує, що визнає позов у частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та посилаючись на ч. 1 ст. 142 ЦПК України, зазначає, що є підстави для повернення позивачу 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Крім того, у поданій заяві просить суд здійснювати судовий розгляд справи за відсутності представників відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що 09\~вересня 2020\~року приватним\~нотаріусом Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Личуком\~Тарасом Володимировичом\~було вчинено\~ виконавчий\~напис №\~3409\~яким стягнуто\~із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» грошові кошти в розмірі 615\~578 (шістсот п`ятнадцять тисяч п`ятсот сімдесят вісім) грн. 76 коп. При цьому, сума заборгованості складається з: сума заборгованості за кредитом - 288 434 (двісті вісімдесят вісім тисяч чотириста тридцять чотири) грн. 17 коп.; сума заборгованості за відсотками за користування кредитом - 276 372 (двісті сімдесят шість тисяч триста сімдесят дві) грн. 41 коп.; сума заборгованості за комісіями - 50 472 (п`ятдесят тисяч чотириста сімдесят два) грн. 18 коп.; сума заборгованості за штрафним санкціями - 0 грн. 00 коп.; сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300 (триста) грн. 00 коп. 18 грудня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марією Олексіївною на підставі виконавчого напису № 3409 від 09 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження № 63961168. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Також Постановою КМ України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30 вересня 2019 року (справа № 357/12818/17), від 15 січня 2020 року (справа №305/2082/14-ц). Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи повідомлявся позивач про наявність такої заборгованості (отримання вимоги про усунення порушень). Одночасно, враховуючи що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем 09.09.2020, а заборгованість стягнуто за період з 02 липня 2020 року по 01 вересня 2020 року, а тому вказана обставина підтверджує, що заборгованість не була безспірною за цей період, суд приходить до висновку, що об`єктивно боржник не був повідомлений не менше ніж за 30 днів про заборгованість за цей період. За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною та приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] , [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець Фесик Марія Олексіївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПУ України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При цьому, позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 5 Закону України «Про судовий збір», [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 647 (шістсот сорок сім) грн. 40 коп. ( 50 % від 1294 грн. 80 коп. (840,80 (судовий збір за подачу позовної заяви) + 454 грн. (судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову). Отже, враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, беручи до уваги неможливість встановити безспірність вимог до [PERSON] , [PERSON] щодо наявності заборгованості, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі наведеного,

Outcome: approved