Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

Позивач Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В судове засідання представник позивача Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як орган опіки та піклування Завгороднюк В.О. не з`явилася, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просила не здійснювати, надала до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у їх відсутність, вимоги позовної заяви підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідач [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане потворно Малиновським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 06.02.2021 року, актовий запис №182. Батько дитини - [PERSON] , [INFO] (гр. КНР) заочним рішенням Київського суду м. Одеси від 11.04.2022 року, справа №522/23790/21, позбавлений батьківських прав. Відповідно до розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 27.01.2021 року №18, малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , був відібраний від матері. Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.07.2021 року, справа №522/2260/21, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері - [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Адреса реєстрації матері, згідно інформації управління з питань надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської міської ради, вул. Міцкевича, буд. 23, м. Білгород-Дністровський, Одеська область. Відповідно до Актуальної інформації про право власності від 10.10.2019 року №33693289 [PERSON] , [INFO] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . З 02 березня 2021 року малолітній син [PERSON] , [INFO] , тимчасово перебував в КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області». У зв`язку із веденням в Україні воєнного стану та реальною загрозою життю та здоров`ю дітей, які проживають або зараховані до закладів різних типів, форми власності та підпорядкування на цілодобове перебування Одеською обласною військовою адміністрацією прийнято розпорядження від 01.03.2022 року №45/А-2022 «Про евакуацію дітей, зарахованих до закладів різних типів, форми власності та підпорядкування на цілодобове перебування». Згідно загального списку дітей із числа вихованців закладів соціального захисту дітей (центри соціально-психологічної реабілітації дітей/притулок для дітей Служби у справах дітей) Одеської області, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , евакуйовано за межі України, а саме до Польщі. На виконання п.п. 14, 15 Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866, на підставі заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 14.07.2021 року, справа №522/2260/2, заочного рішення Київського районного суду м. Одеса від 11.04.2022 року, справа №522/23790/21, враховуючи лист служби у справах дітей Одеської міської ради від 05.07.2022 року №04/5289, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування та дітей позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради. За інформацією КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» [PERSON] , мати малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , за період з 02.02.2021 року по 04.03.2022 року сина не відвідувала та долею дитини не цікавилася (інформація від 02.08.2022 року №247). За результатами виїзду спеціалістів служби у справах дітей за місцем реєстрації [PERSON] [ADDRESS] , встановлено, що в будинку тривалий час ніхто не проживає. За період перебування дитини - [PERSON] , [INFO] в державному закладі, відповідач [PERSON] не вжила жодних заходів для повернення дитини в сім`ю, не зверталася до служби у справах дітей щодо вирішення питання подальшого місця мешкання сина. Мати часто змінює місце проживання та не повідомляє про це відповідні служби. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради надав до суду висновок №32/1694 від 25.08.2022 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, установленої законом. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відповідність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , отже вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved