Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 135155 грн. 73 коп., у тому числі 4200 Євро, що еквівалентно 133889 грн. 70 коп. - суму заборгованості, 613 грн. 04 коп. - 3% річних, а також 642 грн. 99 коп. - інфляційних втрат, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24 січня 2021 року позичила [PERSON] 4200 Євро в рахунок авансу за подальший продаж житлового будинку по [ADDRESS] і він зобов`язувався до 15 грудня 2021 року укласти договір купівлі-продажу будинку, або повернути аванс, а вона зобов`язувалася до 15 грудня 2021 року заплатити залишок грошей в сумі 10517 Євро, а у разі затримки сплати залишку коштів відповідач мав право затримати укладення договору до повного розрахунку. Оскільки [PERSON] договір купівлі-продажу укладати не бажає і аванс не повернув, позивач просить стягнути з відповідача на її користь 135155 грн. 73 коп. боргу, який утворився станом на 16 грудня 2021 року. Відповідач подав відзив на позов, у якому позов не визнав у повному обсязі та зазначив, що між ним та позивачем дійсно була домовленість про продаж житлового будинку, і позивач дійсно 24 січня 2021 надала йому 4200 Євро авансу, на підтвердження чого він написав розписку, в якій також зазначено, що він зобов`язується до 15 грудня 2021 року укласти договір купівлі-продажу будинку або повернути кошти [PERSON] , а вона зобов`язується до 15 грудня 2021 року виплатити йому залишок коштів в сумі 10517 Євро, а також у разі затримки сплати залишку коштів він мав право затримати укладення договору до повного розрахунку. Однак, так як [PERSON] не виплатила до 15 грудня 2021 року залишок грошей він затримав укладення договору купівлі-продажу. Крім того, він неодноразово звертався до позивача з пропозицією укладення договору купівлі-продажу будинку. Суд, заслухавши представника позивача, який позов підтримав, відповідача, який позов визнав частково, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено, що згідно з розпискою [PERSON] від 24 січня 2021 він отримав від [PERSON] 4200 Євро в рахунок авансу за подальший продаж житлового будинку по [ADDRESS] та зобов`язується до 15 грудня 2021 року укласти договір купівлі-продажу будинку, або повернути аванс, а [PERSON] зобов`язується до 15 грудня 2021 року заплатити залишок грошей в сумі 10517 Євро. У разі затримки сплати залишку коштів відповідач мав право затримати укладення договору до повного розрахунку (а.с.11). 11 січня 2022 року [PERSON] звернулась з листом до [PERSON] з вимогою про повернення коштів в сумі 4200 Євро у зв`язку з невиконанням зобов`язань щодо укладення договору купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.12). Як пояснив у судовому засіданні відповідач, між ним та [PERSON] була домовленість, на підтвердження чого він написав розписку від 22 січня 2021 року, однак гроші йому сплатила не [PERSON] , а знайомий останньої - громадянин Німеччини, через два тижні, і гроші він мав намір повернути йому. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Заперечення відповідача щодо того, що гроші йому передала не позивачка, тому у неї немає права вимоги, є непереконливими, оскільки він сам пояснював суду, що коли він писав розписку про отримання авансу на ім`я позивачки, остання була присутня разом зі своїм знайомим - громадянином Німеччини, і він також був обізнаний, на чиє ім`я видана розписка, і навіть, якщо грошові кошти відповідачу, замість позивачки, з її відома передав її знайомий, це не звільняє відповідача від обов`язку повернути аванс. Враховуючи. що аванс відповідач отримав, про що розписку написав власноручно, договір купівлі-продажу будинку в обумовлені строки не укладено, а авансові кошти він так і не повернув, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Крім того, у зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1351 грн. 55 коп. витрат по сплаті судового збору при подачі позову. Питання розподілу витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги суд з урахуванням положень ч.8 ст.141 ЦПК України вважає за необхідне вирішити у порядку ст.246 даного Кодексу шляхом ухвалення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved