Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

23.01.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона є власником частки житлового будинку [ADDRESS] . Зазначена частка будинку належить їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 28 вересня 2022 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Новіковою І.Ю., в реєстрі за №475. На підставі Розпорядження Синельниківського міського голови №31-р від 16 лютого 2016 року, вулиця «Дзержинського» в м. Синельникове, перейменована на «Павла Тичини». 12 квітня 1972 року дід позивача [PERSON] , [PERSON] , колишній власник вищевказаного житлового будинку, отримав позику в Синельниківському заводі ім. Комінтерна (на теперішній час ПАТ «Синельниківський ресорний завод), на якому в той час працював, для будівництва житлового будинку. На підставі повідомлення заводу без номера від 12.04.1972 року, державним нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори було накладено заборону на відчуження вказаного житлового будинку. 26.10.2006 року заборона на відчуження нерухомого майна перенесена реєстратором: Перша синельниківська державна нотаріальна контора до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №3952462. За життя дід позивача [PERSON] , [PERSON] , виплатив заводу грошові кошти, взяті ним у позику, що підтверджено довідкою №101, виданою 14.10.2022 року генеральним директором ПРАТ «Синельниківський ресорний завод». У зв`язку із наявною забороною, позивач позбавлена можливості реалізувати своє право щодо розпорядження належним їй майном. В зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить суд зняти заборону на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , частка якого належить [PERSON] , [INFO] , накладену 12 квітня 1972 року Синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення без номеру заводу імені Комінтерну, внесену до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 26 жовтня 2006 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою за №3952462, здійснивши її перенесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та вилучити відповідний запис про заборону на відчуження зазначеного житлового будинку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач до початку проведення судового засідання надав суду заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи без її участі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 28 вересня 2022 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Новіковою І.Ю., [PERSON] належить на праві приватної власності частка житлового будинку [ADDRESS] . На підставі Розпорядження Синельниківського міського голови №31-р від 16 лютого 2016 року, вулиця «Дзержинського» в м. Синельникове, перейменована на «Павла Тичини» (а.с.4). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, сформованої 28.09.2022 року, вбачається, що на буд. [ADDRESS] , власником частки якого зазначено « [PERSON] », накладено Першою синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області заборону на нерухоме майно на підставі повідомлення без номеру від 12.04.1972 року заводу імені Комінтерна, відносно власника « [PERSON] (а. с. 5-6). З довідки, виданої генеральним директором Публічного акціонерного товариства «Синельниківський ресорний завод», встановлено, що [PERSON] , не має заборгованості станом на 14.10.2022 року перед підприємством ПАТ «Синельниківський ресорний завод» (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1, ч. 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи те, що позивач є власником 1/2 частини нерухомого майна, на яке було накладено заборону на його відчуження, і заборгованість за отриманою позикою попереднім власником, виданою ПАТ «Синельниківський ресорний завод» відсутня, що підтверджено належними та допустимими доказами, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову [PERSON] з метою усунення обставин, які перешкоджають їй в реалізації належних прав власника. Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На підставі викладеного, ст. ст.16, 317,319,321 ЦК України,

Outcome: approved