Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

15 вересня 2022 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду зі спільною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визначивши заінтересованою особою Покровську міську раду Донецької області. (а. с. 2-4, 30-31). В обґрунтування заяви, з урахуванням уточнень від 17 жовтня 2022 року, зазначили, що [INFO] помер чоловік [PERSON] [PERSON] . Як спадкоємиця першої черги [PERSON] звернулась до нотаріуса для реалізації своїх спадкових прав та на підставі її заяви було відкрито спадкову справу № 1/2022 від 24 січня 2022 року. [PERSON] був власником 1/5 частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 22 квітня 1993 року, яке було видане на підставі Розпорядження (наказу) органу приватизації від 21 квітня 1993 року. На момент приватизації у квартирі проживали та мали право на приватизацію: [PERSON] (чоловік), [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка), [PERSON] (зять), [PERSON] (онучка), тобто всі члени родини приймали участь у приватизації та стали власниками квартири в рівних частинах, про що отримали свідоцтво про право власності № [NUMBER] . Однак свідоцтво містить неповні дані декількох власників, а саме не зазначено ім`я та по батькові [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що перешкоджає встановленню належності цього документу особам, які зазначені у свідоцтві. Наявність неповних даних у правовстановлюючому документі створює перешкоди у реалізації права на спадкування та права власності кожного співвласника. Належність заявникам свідоцтва про права власності на житло підтверджується тим, що в самому свідоцтві вказано ступінь родинних відносин. Встановлення цього факту необхідно для оформлення спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 19 вересня 2022 року заяву залишено без руху, заявникам надано строк для усунення недоліків (а. с. 24). 17 жовтня 2022 року недоліки, зазначені в ухвалі суду від 19 вересня 2022 року, заявницею усунуто (а. с. 26-31). Ухвалою суду від 25 жовтня 2022 року у справі відкрито окреме провадження та призначено судове засідання на 02 березня 2023 року (а. с. 33), яку було направлено сторонам 25 жовтня 2022 року за № 20648/22-Вих /2-о/204/144/22, та отримана Покровською міською радою Донецької області 01 грудня 2022 року, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 49). У судове засідання заявники не з`явились, у заяві прохали проводити розгляд справи за їх відсутності (а. с. 31 на звороті). Представник заінтересованої особи Покровської міської ради Донецької області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 54), причини неявки суду не відомі. З цих підстав, на виконання приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності учасників процесу без фіксування судового процесу технічними засобами та ухвалив рішення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи наданими заявниками письмовими доказами, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 вересня 1963 року у Красноармійському міському РАЦС Донецької області, між [PERSON] , 1941 року народження, та [PERSON] , 1940 року народження, було укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 357 (а. с. 11). Від цього шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 04 червня 1964 року, серії [NUMBER] , актовий запис № 361 (а. с. 12). 19 лютого 1983 року у Красноармійському міському відділенні РАЦС Донецької області, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 87 (а. с. 14). Від цього шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 09 вересня 1983 року, серії [NUMBER] , актовий запис № 764 (а. с. 13). Отже з цього випливає, що [PERSON] , [INFO] , є онукою [PERSON] , [INFO] . 17 лютого 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 40 (а. с. 15). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 17 листопада 2021 року, серії [NUMBER] , актовий запис № 501 (а. с. 10). [PERSON] звернулась до нотаріуса для реалізації своїх спадкових прав та на підставі її заяви було відкрито спадкову справу № 1/2022 від 24 січня 2022 року, після смерті [PERSON] . Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Шемчук Н.Б. № 52/02-14 від 18 лютого 2022 року, [PERSON] , єдина спадкоємиця [PERSON] (а. с. 19). З копії свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 22 квітня 1993 року (а. с. 16) вбачається, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] (мовою оригіналу [PERSON] ) та членам його сім`ї, а саме: дружині [PERSON] (мовою оригіналу [PERSON] ), дочці [PERSON] (мовою оригіналу [PERSON] ), зятю [PERSON] (мовою оригіналу [PERSON] ), онуці [PERSON] 1983 р. (мовою оригіналу [PERSON] 1983 г.). Свідоцтво містить неповні дані власників, а саме не зазначено ім`я та по батькові [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що перешкоджає встановленню належності цього документу особам, які зазначені у свідоцтві. Факт того, що свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 22 квітня 1993 року, належить [PERSON] , [INFO] (паспорт серії [NUMBER] , що виданий Красноармійським МВУМВС України в Донецькій області 23 червня 1997 року; РОНКПП [NUMBER] ), підтверджується наступним: - паспортом громадянки України серії [NUMBER] , що виданий Красноармійським МВУМВС України в Донецькій області 23 червня 1997 року, в якому вказано, що її чоловіком є [PERSON] , і це співпадає із записом у свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 22 квітня 1993 року, мовою оригіналу, « [PERSON] жена [PERSON] »; - свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 357, яке видано 24 вересня 1963 року Красноармійським міським РАЦС Донецької області, у якому зазначено, мовою оригіналу « [PERSON] , 1941 года рождения, вступил в брак с [PERSON] , 1940 года рождения, после регистрации брака жене присвоена фамилия Шаманская», і це співпадає із записом у свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 22 квітня 1993 року, що, мовою оригіналу, « [PERSON] жена [PERSON] ». Факт того, що свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 22 квітня 1993 року, належить [PERSON] , [INFO] (паспорт № [NUMBER] , орган, що видав 1444, дата видачі 03 вересня 2020 року; РОНКПП [NUMBER] ), підтверджується наступним: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 червня 1964 року, актовий запис № 361, в якому вказано, мовою оригіналу « [PERSON] является отцом [PERSON] , [INFO] », і це співпадає із записом у свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 22 квітня 1993 року, мовою оригіналу, « [PERSON] - дочь [PERSON] », де співпадають ініціали доньки та родинний зв`язок; - свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] актовий запис № 87, що видане Красноармійським міським відділенням РАЦС Донецької області, у якому зазначено, мовою оригіналу, « [PERSON] , [INFO] , заключил брак с [PERSON] , [INFO] , после заключения брака жене присвоена фамилия [PERSON] », і це співпадає із записом у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 04 червня 1964 року ім`я, по батькові та датою народження, мовою оригіналу « [PERSON] является отцом [PERSON] , [INFO] ». Факт того, що свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 22 квітня 1993 року, належить [PERSON] , [INFO] (паспорт серії [NUMBER] , що виданий Красноармійським МВУМВС України в Донецькій області 11 квітня 2003 року; РОНКПП [NUMBER] ), підтверджується наступним: - свідоцтвом про укладення шлюбу від 19 лютого 1983 року серії [NUMBER] , актовий запис № 87, відповідно до якого, мовою оригіналу « [PERSON] , [INFO] заключил брак с [PERSON] , 14 мая 1964г., после заключения брака жене присвоена фамилия Ханина», з чого випливає, що [PERSON] є зятєм [PERSON] і це співпадає із записом у свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 22 квітня 1993 року, мовою оригіналу, « [PERSON] зять [PERSON] ». Встановлення даного факту для заявників має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку право власності на житло, та можливість [PERSON] прийняти спадщину від умерлого [PERSON] , і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Приписами ч. 2 ст.\~315\~ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. У п. 12 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» зазначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст.\~273\~ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, заповіту, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вимоги заявників підлягають частковому задоволенню із встановленням факту належності [PERSON] , [INFO] (паспорт серії [NUMBER] , що виданий Красноармійським МВУМВС України в Донецькій області 23 червня 1997 року; РОНКПП [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (паспорт № [NUMBER] , орган, що видав 1444, дата видачі 03 вересня 2020 року; РОНКПП [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (паспорт серії [NUMBER] , що виданий Красноармійським МВУМВС України в Донецькій області 11 квітня 2003 року; РОНКПП [NUMBER] ), свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 22 квітня 1993 року, оскільки встановлення цього факту необхідно заявникам для оформлення спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] . Щодо вимог заявників про встановлення факту належності [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 22 квітня 1993 року суд зазначає наступне. Факт належності [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 22 квітня 1993 року, підтверджується самим свідоцтвом про право власності на житло, у якому зазначені повні дані цих осіб, отже цей факт є встановленим, тому суд дійшов переконливого висновку про те, що підстав для задоволення вимог щодо належності [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 22 квітня 1993 року судом не встановлено, через що у їх задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial