Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

У грудні 2022 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Чортківської міської ради Тернопільської області про зміну місця проживання неповнолітніх дітей. В позовній заяві позивач вказав, що з 14 вересня 2002 року по 12 листопада 2015 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] . В шлюбі в них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , яких згідно рішення про розірвання шлюбу залишено проживати з матір`ю. [PERSON] має роботу та самостійний дохід, на обліку в психіатричному чи наркологічному кабінеті не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, проживає у двокімнатній квартирі, де створені всі належні умови для проживання та виховання дітей. Він постійно піклується про своїх дітей, займається їх вихованням та матеріально забезпечує. Діти хочуть проживати разом з батьком, проте відповідачка перешкоджає цьому. Вона ніде не працює, не має самостійного доходу, проживає в квартирі з невеликою житловою площею, яка належить чотирьом співвласникам. Також вона отримала пропозицію щодо працевлаштування за кордоном і збирається виїхати за межі України. За таких обставин виникла необхідність у зміні місця проживання їхніх неповнолітніх дітей. Тому з метою захисту інтересів дітей, які проживають з матір`ю, позивач просить змінити їх місце проживання з батьком за адресою: [ADDRESS] . 26 січня 2023 року згідно ухвали Чортківського районного суду Тернопільської області закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 лютого 2023 року позов [PERSON] до [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Чортківської міської ради Тернопільської області про зміну місця проживання неповнолітніх дітей в частині зміни місця проживання сина [PERSON] , [INFO] , залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Цимбалюк П. А. підтримують позовні вимоги про зміну місця проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , просять позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні пояснив, що в 2015 році шлюб з відповідачкою було розірвано, після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишені проживати з матір`ю. Відповідачка часто виїжджала за межі України і хотіла також забрати з собою дітей, але він цього не дозволив. В зв`язку з цим за погодженням з відповідачкою діти залишилися проживати з ним, і він понад рік займається їх вихованням та вирішенням інших соціально-побутових питань. Відповідачка [PERSON] визнає позовні вимоги, пояснила в судовому засіданні, що після розірвання шлюбу з позивачем, неповнолітні діти залишились проживати з нею. З весни 2022 року вона стала їздити на роботу в Польщу і хотіла забрати з собою дітей, але позивач був проти цього. Діти погодилися залишитися проживати з позивачем і вона цього не заперечує, а тому просить змінити місце проживання дочки та залишити її проживати з батьком. Представник третьої особи Служби у справах дітей Чортківської міської ради Дацюк В. С. в судове засідання не з`явився, від третьої особи надійшла заява про слухання справи без участі представника, повністю підтримують висновок органу опіки та піклування, вважає за доцільне змінити місце проживання малолітньої дитини та встановити її місце проживання з батьком [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідачки, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 14 вересня 2002 року по 12 листопада 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі в них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , яких згідно рішення суду про розірвання шлюбу залишено проживати з матір`ю. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Актом обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 24 листопада 2022 року встановлено, що він проживає за адресою [ADDRESS] , у квартирі зроблений належний ремонт, є окремі дві житлові кімнати, в яких створені усі належні умови для проживання та виховання дітей. Комісія вважає, що матеріально-побутові умови проживання сім`ї [PERSON] належні, для дітей створені всі необхідні умови для проживання. Згідно висновку орану опіки та піклування Чортківської міської ради, який затверджено рішенням виконавчого комітету міської ради № 14 від 18 січня 2023 року, орган опіки та піклування Чортківської міської ради вважає за доцільне змінити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та встановити її місце проживання з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . В цьому висновку враховано думку дітей, їх бажання проживати з батьком, та відповідно до акту про встановлення факту проживання, проведеного працівниками служби у справах дітей Чортківськоі' міської ради від 22 грудня 2022 року, діти з січня 2022 року проживають без реєстрації постійно разом із батьком за адресою: [ADDRESS] , який повністю дбає про них, їх духовний та фізичний розвиток, життя та здоров`я. Мати дітей [PERSON] з дітьми не проживає, не приймає участі у їх житті, навчанні та розвитку, діти знаходяться на повному батьківському утриманні, що підтверджується і відповідними свідченнями. Питання про зміну місця проживання дітей було розглянуто комісією з питань захисту прав дитини Чортківськоі' міської ради. Батько дітей повідомив, що має доброзичливі відносини із дітьми, належним чином виконує обов`язки по їх вихованню та утриманні, створює для них належні житлово-побутові умови проживання, що підтверджується актом обстеження умов проживання, проведеного працівниками служби у справах дітей Чортківської міської ради 22 грудня 2022 року та актом обстеження умов проживання проведеного депутатом Чортківської міської ради від 24 листопада 2022 року. Піклується батько належним чином і про життя та здоров`я дітей, їх духовний та фізичний розвиток, що підтверджується свідченнями знайомих. Також має добрі характеристики з місця роботи, стабільний заробіток. У соціумі зарекомендував себе з позитивної сторони: ввічливою, добропорядною та врівноваженою людиною. В результаті проведено працівниками служби у справах дітей бесіди із дітьми встановлено, що діти проживають із батьком, який дбає про них, їх життя та здоров`я, утримує їх матеріально, неповнолітній син [PERSON] підтвердив цей факт своєю заявою. Згідно довідок КНП «Чортківська ЦМЛ» ЧМР [PERSON] на обліку у лікаря -нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] , враховуючи вищевказані норми Закону, визнання відповідачкою позову в цій частині, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зміни місця проживання дитини, яка згідно рішення суду після розірвання шлюбу залишена проживати з матір`ю, на проживання з батьком підлягають задоволенню, оскільки умови для проживання дитини з батьком в повній мірі можуть забезпечити її повноцінний розвиток, навчання та виховання. Суд зазначає, що визначення місця проживання дитини разом із батьком, не позбавляє матір права на особисте спілкування з дитиною та прийняття участі у її вихованні. Судові витрати покласти на сторони в тих розмірах, що вони фактично понесли.

Outcome: approved