Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти заборону відчуження нерухомого майна з квартири [ADDRESS] , накладену 08.11.2004 року Першою київською державною нотаріальною конторою, скасувати обтяження та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис (реєстраційний номер обтяження 1446788). В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 08.11.2004 року Першою київською державною нотаріальною конторою було накладено заборону відчуження нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.06.1994 року. Заборону було накладено шляхом внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 1446788), який станом на дату подачі позову є складовою (архівною) частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підставою для накладення заборони була заява власника об`єкта нерухомості [PERSON] від 05.09.1994 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після цього позивач, який є рідним братом померлої звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Капрової Н.Ю. з метою прийняття (оформлення) спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину. 21.02.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Капровою Н.Ю. було заведено спадкову справу № 1/2022, яку зареєстровано в спадковому реєстрі за номером 69177433. У зв`язку із наявною забороною приватний нотаріус Карпова Н.Ю. повідомила позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, до зняття вищезазначеної заборони відчуження та виключення відповідного запису із реєстру. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва суду від 09.01.2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву (а.с. 31-32). Враховуючи те, що відповідач відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.06.1994 року, виданого Ленінградською районною радою народних депутатів (а.с. 8). 05.09.1994 року [PERSON] звернулась до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про накладення арешту на зазначену квартиру (а.с. 11). На підставі вказаної заяви державним реєстратором Першої київської державної нотаріальної контори на квартиру [ADDRESS] було накладено заборону відчуження (реєстраційний номер обтяження - 1446788) (а.с. 10). Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла (а.с. 12). Як вбачається із матеріалів справи позивач [PERSON] та померла [PERSON] є рідними братом та сестрою (а.с. 13, 14). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Капровою Н.Ю. 21.02.2022 року було заведено спадкову справу № 1/2022 після смерті [PERSON] , згідно якої спадкоємцем за законом є рідний брат померлої [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ) (а.с. 15, 16). Позивач звертався до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про скасування накладеного обтяження (а.с. 17), однак отримав відмову, мотивовану тим, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» підстави для скасування заборони відчуження відсутні (а.с. 18). Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав зокрема є юридичні факти. Згідно із ч. 3 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. З огляду на положення ст. 1262 ЦК України, позивач є спадкоємцем другої черги за законом та має право успадкувати від спадкодавця у власність спадкове майно, в тому числі квартиру, на яку накладено заборону відчуження за заявою спадкодавиці. При цьому спадкоємці за заповітом та спадкоємці першої черги за законом відсутні. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в право власності повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших, визначених конвенцією прав, відповідно до ст. 13 цього міжнародно-правового акту повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. Зазначений принцип відображено й конкретизовано в ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють нотаріальні дії по накладенню та зняттю заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості, що підлягають державній реєстрації. Згідно п. 5.1. Глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Враховуючи те, що заборона відчуження квартири була накладена за заявою її власниці, яка померла та враховуючи те, що існуюча заборона обмежує право позивача на отримання свідоцтва про право на спадщину, реєстрації права власності на квартиру та в подальшому вільно розпорядитись своєю власністю, суд дійшов висновку про доцільність скасування арешту. На підставі викладеного,

Outcome: approved