Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1453 від 26.09.2018 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що належить [PERSON] , і за договором іпотеки від 19.06.207, передано в іпотеку ПАТ КБ "Приватбанк", за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна задовольнити вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" у розмірі 601068,09грн. Обґрунтовує свої вимоги таким. 26 вересня 2018р нотаріус Бондар І.М. вчинила вищевказаний напис № 1453 на користь відповідача ПАТ КБ "Приватбанк". Про наявність зазначеного напису позивач [PERSON] дізнався в процесі його виконання. Згідно отриманих від державного виконавця відомостей, а також інформації, що міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що на примусовому виконанні у Дружківському міському відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 58075416 з примусового виконання вищезазначеного напису № 1453. За змістом виконавчого напису та договору іпотеки запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки та погасити борг за кредитним договором від 16.06.2007р № 410М-07, укладеним з ПАТ КБ "Приватбанк" . Згідно цього виконавчого напису з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом - 56931,99грн, заборгованість за відсотками 193 217,16грн, пеня 351 068,09грн, всього 601 217,24грн. Також стягнуто 3500грн за вчинення виконавчого напису . Строк за який проводиться стягнення з 19.06.2007 по 19.07.2018р. Виконавчий напис вважає незаконним оскільки були відсутні підстави для звернення до нотаріуса для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, наявність судових рішень про стягнення з нього суми заборгованості за кредитним договором № 410М-07 від 19 червня 2007року, вказує на наявність спору між сторнам, а спірні правовідносини були вирішені у судовому порядку. Заявлені у виконавчому написі вимоги відповідача не є безспірними. Так у структуру заборгованості, що підлягає стягненню за оскаржуваним виконавчим написом, включено заборгованість по відсоткам 53 976,44грн. ПАТ КБ Приватбанк вперше звернулося з позовом до [PERSON] у 2012році і рішення Індустріального райсуду м.Дніпропетровська було постановлене 19 березня 2012року, тобто банк пред"явив вимогу про дострокове повернення боргу, відповідно його право на нарахування процентів з дати звернення до суду у 2012році припинено. 14 грудня 2015року ПАТ КБ "Приватбанк" повторно звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за цим же договором. Разом з тим, згідно виконавчого напису, строк, за який проводиться стягнення в тому числі і процентів, з 19.06.2007р по 19.07.2018р. Нарахування пені є неправомірним, оскільки пеня на час проведення антитерористичної операції , починаючи з 14 квітня 2014року нарахована неправомірно. Ухвалою суду від 22 жовтня 2022 року відкрито провадження у даній цивільній справі. Визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання. (а.с.29-30) В судове засідання сторони, треті особи не з"явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. (а.с.61) Відповідач надав до суду відзив, в якому заперечив щодо задоволення позову, оскільки вважає, що виконавчий напис є законним. (а.с.49-53) Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність сторін та третіх осіб. Судом встановлені такі фактичні обставини справи. Виконавчий напис №1453 вчинений в місті Дніпро 26 вересня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною підставі ст.ст. 87,88,89 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172. За виконавчим написом звернуто стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 19.06.2007року приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Миросєді В.М. за реєстровим номером 4092, передане в іпотеку АТ КБ "Приватбанк". За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна задовольнити вимоги АТ КБ "Приватбанк" шляхом перерахування коштів в розмірі 56 931,99грн заборгованість за кредитом, 193217,16 заборгованість за відсотками, 351068,09грн пеня, що всього становить 601 217,24грн. З урахуванням витрат пов"язаних з вчиненням виконавчого напису 3500грн, загальна сума становить 604 717,24грн. Строк, за який провадиться стягнення - одинадцять років один місяць, а саме з 19.06.2007р по 19.07.2018р. (а.с.11) Постановою старшого державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Мордовцевою І.М. від 15.01.2019року відкрито виконавче провадження №58075416 про примусове виконання виконавчого напису №1453 від 26.09.2018 року про звернення стягнення на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] . (а.с.18-19) Згідно рішення Дружківського міського суду ЄУН 229/4600/15-ц від 11 лютого 2016року солідарно стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №410М-07 від 19 червня 2007р 229749,55грн. (а.с.22-25) Мотиви з яких виходить суд. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України "Про нотаріат"). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава14 Закону України "Про нотаріат" та Глава16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 10.10.2018 року справа N 61-10285св18. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Із наданих позивачем та відповідачем до суду письмових доказів не вбачається, що ПАТ КБ "Приватбанк" звертаючись до нотаріуса було надано всіх необхідних документів які підтверджують безпірність заборгованості, та підтверджень того, що ПАТ КБ "Привабанк" було направлено на адресу позивача листа з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань. За таких обставин, визначена відповідачем заборгованість не може вважатися безспірною. На підставі наведеного суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved