Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

Адвокат Ємчук Лідія Вікторівна, яка діє в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, посилається на те, що 19 липня 2012 року між позивчаем та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом №28, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 23.11.2022 року Відділом державної рестрації актів цивільного стану у місті Ужгород Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). У шлюбі з відповідачкою в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з відповідачкою при цьому позивач приймає активну участь в утриманні та вихованні дітей. Зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що подружнє життя між сторонами не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що призвело до відсутності порозуміння та поваги між сторонами, які тривалий час спільно не проживають, спільного господарства не ведуть та не пов`язані спільним побутом. Виходячи з наведеного вважає такі відносини лише формальними та такими, що втратили ознаки шлюбних відносин між подружжям. Питання про розірвання шлюбу неодноразово обговорювалося між сторонами. Стверджує, що позивач переконаний, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам, що має істотне значення. Спір щодо визначення місця проживання малолітніх дітей та розподілу майна відсутній. Зазначає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Відсутність почуттів любові та поваги між позивчаем та відповідачкою свідчать, що надання строку на примирення лише погіршить стан відносин між ними, у зв`язку з наведеним, просить не призначати строк для примирення та позов задовольнити і шлюб розірвати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 12.12.2022 позовну заяву залишено без руху, оскільки до матеріалів позовної заяви, не було додано свідоцтв підтверджуючих народження у сторін дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . 30.12.2022 року представник позивача, авдокат Ємчук Л.В. вимоги ухвали виконала, подавши до суду клопотання про усунення недоліків додавши копії свідоцтва про народження [PERSON] якими недоліки усунула. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 09.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] та його представник Ємчук Л.В. будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися. 6.03.2023 року представник позивача, адвокат Ємчук Л.В. через канцелярію суду подала заяву в якій просить розгляд справи здійснювати за відсутності позивача та його представника та зазначила, що проти ухвалення заочного рішення, не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням, за штрих кодовим ідентифікатором за №9050001553089 у судове засідання не з`явилася та про причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву, не надходило. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що представник позивача просила справу розглянути у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 19 липня 2012 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом №28, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 23.11.2022 року Відділом державної рестрації актів цивільного стану у місті Ужгород Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим виконкомом Углянської сілської ради Тячівського району Закарпатської област . (а.с. 21). Як стверджує представник позивача, за час пребування сторін у шлюбі, [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Як зазначено в клопотанні, представника позивача про усунення недоліків, дитина народилася за кордоном та факт її народження в Україні не реєструвався та свідоцтво про народження в Україні не видавалося. (а.с. 20) Оскільки сторона поивач стверджує, про відсутність у неї можливості надати докази народження вказаної дитини та відповідних клопотань про витребування доказів не заявляє, доказів підтверджуючих наявність у сторін дочки [PERSON] , судом не встановлено. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, про що зазначає у позовній заяві. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, яка не виявила бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін, не заявлено.

Outcome: approved