Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Самарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання батьківства, посилаючись на те, що з 2006 року вони з відповідачем- [PERSON] проживають разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а з 10 червня 2011 року по 22 січня 2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Вказав, що [INFO] в них з відповідачем [PERSON] народилася дитина - [PERSON] , однак, оскільки на момент народження дитини [PERSON] знаходиласьу м. Мінську, де народила сама, з невідомих причин у документах про народження дитини не зазначила його у якості батька дитини, вказавши при реєстрації батька дитини своє дівоче прізвище та справжнє ім`я та по батькові позивача. [PERSON] вказав, що з моменту народження дитини і до розірвання шлюбу до 2019 року вони з відповідіем та дитиною [PERSON] проживали однією сім`єю у м. Дніпрі. Після розірвання шлюбу відповідач з сином проживали окремо, при цьому вказав, що свої батьківські обов`язки виконував належним чином, повністю утримував сина. З початку березня 2022 року [PERSON] взагалі проживає з ним, знаходиться на повному його утриманні. Позивач вказав, що не може реалізувати свої батьківські права і обов`язки відносно сина [PERSON] через відсутність юридично оформленого зв`язку між сином і батьком. Ухвалою судді від 12.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її в порядку загального позовного провадження. Згідно з ухвалою відповідачам визначено строк на подання відзиву та роз`яснено, що відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі його ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, за змістом позову та на підставі клопотання, просить розглядати справу без участі сторони позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі за відсутності відповідача, підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала судові заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи Самарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2011 по 22.01.2019, а до 10.06.2011 з 2006 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народився [INFO] , про що відділом РАЦС Заводського району м. Мінська 03.10.2007 зроблено актовий запис № 2034 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками зазначено: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . Згдіно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. В ході судового розгляду з"ясовано, що відповідач - на час народження дитини знаходилась у м. Міньську, де, з невідомих причин для позивача, у документах про народження дитини не зазначила його у якості батька дитини, вказавши при реєстрації батька дитини своє дівоче прізвище та справжнє ім`я та по батькові позивача. Встановлено, що з моменту народження дитини і до розірвання шлюбу -до 2019 року, [PERSON] та [PERSON] разом з дитиною проживали однією сім`єю у м. Дніпрі, а після розірвання шлюбу, відповідач з сином проживали окремо, при цьому позивач свої батьківські обов`язки виконував належним чином, повністю утримував сина. З`ясовано, що з початку березня 2022 року [PERSON] взагалі проживає зі [PERSON] , знаходиться на повному його утриманні, однак через відсутність юридично оформленого зв`язку між [PERSON] та [PERSON] , позивач позбавлений можливості реалізувати свої батьківські права і обов`язки. Згідно висновку спеціаліста № 1649 від 06.09.2022, при проведенні судово медичного дослідження зразків крові, було встановлено, що [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даного дослідження складає не менше 99,9999 %. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, а також те, що [PERSON] визнає себе батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , суд дійшов висновку про задоволення позову, так як він є обґрунтованим, законним та підтверджується матеріалами справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved