Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Представник Кредитної спілки "Кредит-Союз" звернулася до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між Кредитною спілкою "Кредит-Союз" та відповідачем [PERSON] було укладено Договір кредиту від 27.01.2021 року № Чи-0032, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 21500 грн. строком на 36 місяців. За вищевказаним договором [PERSON] 27.01.2021 року отримав 21500 грн. Згідно умов вказаного договору [PERSON] зобов`язаний був повернути отриману суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошима в строки відповідно до передбаченого договором графіка передбаченого п. 7.4 Договору кредиту. [PERSON] своїх зобов`язань по договору кредиту не виконав, чим порушив вимоги п. 7.4 Договору кредиту та ст. 1054 ЦК України. Таким чином, [PERSON] станом на 26.12.2022 року має непогашену суму кредиту в розмірі 20902,03 грн. Також [PERSON] заборгував КС "Кредит Союз" 15431,97 грн. процентів за користування коштами, розрахованих згідно з п.3.2 Договору кредиту. Крім того, на підставі п.6.3 Договору кредиту нараховано донараховані проценти за час прострочення в сумі 22546,60 грн. Всього заборгованість [PERSON] станом на 26.12.2022 року становить 58880,60 грн., куди входить: заборгованість по тілу кредиту - 20902,03 грн., проценти - 15431,97 грн., проценти, що підлягають донарахуванню у зв`язку із простроченням - 22546,60 грн. 27 січня 2021 року за відповідача [PERSON] відповідно до Договору поруки № Чи-0032-П поручилися відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Договору поруки та ст. 554 ЦК України поручителі несуть солідарну відповідальність разом із боржником [PERSON] , а відтак КС "Кредит-Союз пред`являє вимоги про солідарну відповідальність по Договору кредиту разом із [PERSON] також і до поручителів та просить стягнути борг за Договором кредиту та сплачений судовий збір. Сторони в судове засідання не викликалися. Відзиву на позов від відповідачів не надійшло, а отже вони не скористалися своїм правом подачі відзиву у встановленим відповідно до ухвали судді про відкриття провадження строк. Згідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, приходить до таких висновків. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст.1050 ЦК України. Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено зобов`язання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем [PERSON] 27.01.2021 року було укладено кредитний договір № Чи-0032, де відповідачу надано кредит у розмірі 21500,00 грн. строком на 36 місяців (п.1.1, п. 2.1 Договору кредиту). Оскільки останнім умови договору не виконувалися, то станом на 26.12.2022 року [PERSON] має непогашену суму кредиту 58880,60 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту - 20902,03 грн., процентів за користування кредитом - 15431,97 грн. та процентів, що підлягають донарахуванню у зв`язку із простроченням - 22546,60 грн. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] не спростовано суму заборгованості, не надано доказів погашення боргу, то вказана заборгованість є обгрунтованою позивачем і підлягає до стягнення. В той же час, згідно зі статтею 543 Цивільного кодексу України Позичальник і Поручитель несуть солідарну відповідальність за невиконання зобов`язань за Договором, а тому Банк має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників Позичальника (Поручителів) разом, так і будь-кого з них окремо. Так, 27.01.2021 року за [PERSON] відповідно до Договору поруки № Чи-0032-П поручилися відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Виходячи з умов вище вказаного Договору поруки та положень ст. 554 ЦК України поручителі несуть солідарну відповідальність разом із боржником - відповідачем [PERSON] . З наведеного випливає, що згідно з умовами Договорів поруки Поручителі відповідають перед позивачем у тому ж обсязі, що і Боржник. Відтак, вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів 58880,60 грн. кредитного боргу є законною і обґрунтованою, що є підставою для її задоволення у судовому порядку. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, при цьому доказів на спростування суми заборгованості відповідачами суду не надано. Крім того, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 2481 грн. 00 коп., відповідно до статті 141 ЦПК України, тобто, по 620,25 грн. з кожного, оскільки саме ця сума є розрахунковою при подачі даного позову. В той же час, позивачем при подачі позову сплачено за платіжним дорученням № 11651 від 27.12.2022 року судовий збір в розмірі 2684 грн., тобто, на 203 грн. більше, ніж встановлено вимогами Закону України "Про судовий збір". Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. А відповідно до ч. 2 ст. 7 вказаного закону у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. Таким чином, переплачена сума судового збору в розмірі 203 грн. може бути повернена позивачу лише за його клопотанням. На підставі викладеного, ст.ст.526,527,530,543,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved