Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

Представник позивача Петрушенко В.М. у грудні 2022 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] укладено Кредитний договір № 3380258 від 22.12.2020 року, який підписано електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону. На підставі Договору факторингу №28072021 від 28.07.2021, укладеного позивачем з ТОВ «Авентус Україна», ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 3280,00 грн., з яких 1000 грн. основна сума боргу, 2280 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, [PERSON] уклав Договір позики №3944821 від 24.12.2020 року з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», який підписано електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатор, надісланого на номер мобільного телефону. На підставі Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, укладеного позивачем з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18634,00 грн, з яких 5500 грн основна сума боргу, 13134,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Незважаючи на повідомлення про передачу права вимоги за кредитними договорами, відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснив платежів для погашення існуючої заборгованості за указаним кредитним договором. Позивачем не нараховувались штрафні санкції з моменту набуття права грошової вимоги за указаним кредитним договорами. Посилаючись на указані обставини, представник позивача Петрушенко В.М. просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» 21914 грн заборгованості, у тому числі за Кредитним договором №3380258 від 22.12.2020 у розмірі 3280,00 грн. та за Договором позики № 3944821 від 24.12.2020 року у розмірі 18634 грн, а також стягнути понесені позивачем судові витрати. Ухвалою суду від 04.01.2023 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Протокольною ухвалою суду від 09.02.2023 року судовий розгляд цивільної справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, представник Дяченко А.В. подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ», вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи без його участі, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу за договором позики позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов Відповідно до частини першої статі 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договір встановив обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів (стаття 1050 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону). Згідно із статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Стаття 625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом установлено, що відповідач [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» уклали Договір про надання фінансового кредиту № 3380258 від 22.12.2020 року (а.с.6-8), за умовами якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 1000,00 грн., а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені Договором (п.1.2, 1.3). За змістом пункту 1.4 Договору від 22.12.2020 кредит надається строком на 30 днів. Дата повернення кредиту вказується у Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору (п.1.4). За умовами пункту 1.5 Договору від 22.12.2020 року тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання Споживачем умов Договору та становить: знижена процентна ставка 1,81 % в день від суми кредиту, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного 1.4 цього Договору (без пролонгацій), якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Стандартна процентна ставка 1,90 % в день від суми кредиту, застосовується: у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункту 1.4 цього Договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в п.1.5.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки; та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п. 4.1-4.6 цього Договору; та у межах періоду прострочення, але не більше дев`яноста календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України. На підставі Договору факторингу №28072021 від 28.07.2021, Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №28072021 від 28.07.2021 року та Акту прийому-передачі Реєстрів Боржників від 28.07.2021 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 3380258 від 22.12.2020 (а.с.10-13). Крім того, між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 3944821 від 24.12.2020 (а.с.25), за умовами пункту 2 якого відповідач отримав 5500 грн на строк 30 днів із фіксованою відсотковою ставкою 1,99%. Дата повернення позики 23 січня 2021 року, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою становить 2,7%. Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок Позики (пункт 3). Вказаний договір позики підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону позичальника, про що свідчить п. 11 договору позики, реквізити та підпис сторін. Згідно умов договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджених умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Підписанням цього договору позики позичальник підтверджує, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, що передбачена ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п. 4.1. п. 4 Договору позики). Договір діє з моменту перерахування суми Позики протягом строку Позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим Договором (пункт 6). Зміна або припинення в односторонньому порядку договірних зобов`язань повністю чи частково, а також одностороння відмови від їх виконання, не допускаються, якщо інше не встановлено законом чи Правилами. Між позивачем та ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» 14.06.2021 був укладений Договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язане передати (сплатити) ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» суму фінансування, а ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується відступити позивачу Права Вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення Прав Вимоги. З дати відступлення Прав ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перестає бути стороною за укладеними Кредитними договорами, а позивач як Фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними договорами згідно Реєстру Боржників та набуває всіх прав за ним (а.с.31-32, 33). Крім того, сторони указаного Договору факторингу 28 липня 2021 року уклали Додаткову угоду № 3, за умовами якої ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується відступити позивачу Права Вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру Боржників № 3 від 28.07.2021. Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників № 2 Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором позики № 3944821 в розмірі 18634,00 грн. (5500 грн. борг за основною сумою та 13134,00 грн. за відсотками) (а.с.35, 36). Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Правовідносини з приводу відступлення права вимоги регулюються главою 73 «Факторинг» ЦК України, оскільки відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частина перша статті 1078 ЦК України передбачає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За статтею 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до частини другої статті 1082 ЦК України боржник має право вимагати від фактора надання йому доказів того, що передання права грошової вимоги мало місце, тобто надати копію договору факторингу. Якщо фактор не виконає цієї вимоги, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним за основним договором. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року (справа № 6-979цс15). Як установлено судом з матеріалів справи, укладені між позивачем та ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Авентус Україна» договори факторингу є чинними, а позивач набув право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №3380258 від 22.12.2020 та за Договором позики № 3944821 від 24.12.2020 року в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Оскільки за матеріалами справи [PERSON] не сплачував заборгованість за указаними Договорами ні первісним кредиторам, ні позивачу, а тому з відповідача на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" слід стягнути заборгованість за Кредитним договором № 3380258 від 22.12.2020 в сумі 1000 грн за основною сумою позики. Відповідно до вимог частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється. Права та інтереси кредитора в охоронних правовідносинах забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України. З урахуванням викладеного, сума відсотків, яку [PERSON] зобов`язаний сплатити за користування позикою в сумі 1000 грн. 00 коп. у межах строку дії Договору, який становить 30 днів з датою повернення 21.01.2021, складає 570 грн (1000 грн х 1,90% х 30 днів). За умовами укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Договору № 3380258 від 22.12.2020, сторони у пункті 1.4 Договору визначили Строк кредиту. Відтак з 22.01.2021 припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за цим договором. Доказів, що сторони продовжили строк Договору позивач не надав, і матеріали справи таких відомостей не містять. Щодо стягнення заборгованості за Договором позики № 3944821 від 24.12.2020 суд зазначає таке. Сума боргу за тілом кредиту в сумі 5500 грн узгоджується з умовами укладеного [PERSON] . Договором позики № 3944821 від 24.12.2020 року, а тому позов в частині стягнення з відповідача указаної суми кредиту є обґрунтованим. За умовами укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] . Договору позики №3944821 від 24.12.2020 року, сторони у пункті 2 Договору визначили Строк позики, який одночасно погоджено як Строк договору, тривалістю 30 днів з датою повернення позики 23.01.2021. Відтак, з 24.01.2021 припинилося право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою та інших платежів за цим договором. Доказів, що сторони продовжили строк Договору позивач не надав, і матеріали справи таких відомостей не містять. З урахуванням викладеного, сума відсотків, яку [PERSON] зобов`язаний сплатити за користування позикою в сумі 5500 грн. 00 коп. у межах строку дії Договору, який становить 30 днів з датою повернення 23.01.2021, складає 3283,50 грн. (5500 грн. х 1,99% х 30 днів). Отже, позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача 10353 грн. 50 коп. (1000 грн. + 5500 грн. + 570 грн. + 3283,5 грн.). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якого судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 10353 грн. 50 коп., тобто на 47,25 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1172 грн. 27 коп. (2481,00 грн.* 47,25 %) судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial