Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

Відповідно до свідоцтва № [NUMBER] на право особистої власності на садовий будинок, виданого 30.09.1997 року Виконкомом міської ради народних депутатів, управління житлово-комунального господарства, [PERSON] на праві особистої власності належить в цілому садовий будинок з прилежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Право власності на зазначений садовий будинок за [PERSON] зареєстрований в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації та записаний в реєстрову книгу №2 за реєстровим №222 30.09.1997 року (а.с.29,30). Також, [PERSON] за життя склала заповіт, відповідно до якого заповіла квартиру [ADDRESS] своїй дочці [PERSON] . (а.с.11) Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.31) Відповідно до довідки Третьої полтавської державної нотаріальної контори від 24.06.2022 року, в матеріалах спадкової справи №287/1997 до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , останнє місце проживання було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , знаходиться заява [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом та за законом після померлої матері, [PERSON] , зареєстрована в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ Третьої полтавської державної нотаріальної контори 06.10.1997 року за порядковим №484. Інформації про інших спадкоємців не має. (а.с.26). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.06.2022 року вих №116/02-31, виданої державним нотаріусом Третьої Полтавської державної нотаріальної контори Замулко Л.В., спадкова справа після смерті [PERSON] заведена 06.10.1997 року за №287/1997 на підставі заяви [PERSON] про фактичне прийняття спадщини після померлої матері, шляхом спільної реєстрації за однією адресою: [ADDRESS] , на момент смерті спадкодавця. 06.10.1997 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на кв. [ADDRESS] , та свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові заощадження. 27.06.2022 року до Третьої полтавської державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на садовий будинок [ADDRESS] , та належить [PERSON] та земельної ділянки за вищевказаною адресою. Нотаріусом відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з неможливістю встановлення складу спадкового майна, оскільки відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯИ №517488, право власності на земельну ділянку площею 0,0596 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310136700:06:006:0114, цільове призначення для ведення садівництва, належить [PERSON] . (а.с.27,28, 64-67) Згідно витягу з розпорядження №280-р від 17 квітня 2001 року «Про передачу у колективну та приватну власність членам садівничих товариств та про внесення змін в розпорядження міського голови від 15.05.1998 №248-р, від 25.09.2000 №780-р та від 04.05.1998 №285-р «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам та про передачу земельних ділянок у колективну та приватну власність членам садівничих товариств», прийнято рішення прийнято рішення передати у приватну власність громадянам (членам садівничого товариства «Вишня») земельні ділянки для ведення садівництва, відповідно до додатку №2. Зі змісту Додатку №2 вбачається, що цим Розпорядженням було ухвалено рішення і про передачу у приватну власність земельної ділянки № [NUMBER] , на якій згідно Свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на садовий будинок, розташовується садовий будинок з прилежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] та є спадковим майном після померлої [PERSON] . Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (01 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Отже, спадкові правовідносини регулюються ЦК України після 1 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, то такі правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. В даному випадку спадщина відкрилася в день смерті [PERSON] [INFO] , тобто до виниклих спадкових правовідносин застосовуються норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.548\~ЦК УРСР\~в редакції\~1963\~року,\~для придбання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Не \~допускається \~прийняття \~спадщини \~ \~під \~ \~умовою \~ \~або \~ \~з застереженнями.\~ Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст.328 ЦК України,\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статті 1\~Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна\~фізична або\~юридична особа\~має право\~мирно володіти\~своїм майном.\~Ніхто не\~може бути\~позбавлений своєї\~власності інакше\~як в\~інтересах суспільства\~і на\~умовах,\~передбачених законом\~і загальними\~принципами міжнародного\~права. Таким чином, враховуючи, що позивачка [PERSON] була зареєстрована та проживала разом із матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , та успадкувала після її смерті певне майно, а саме квартиру за заповітом та грошові заощадження за законом, а отже позивачка [PERSON] прийняла спадщину у виді садового будинку [ADDRESS] , обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство Вишня-Вороніно» (стара адреса: [ADDRESS] ), який також продовжувала утримувати. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 79 ЗК України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами; право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 9, 10 ст. 79 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння її кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування ( крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї; державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Стаття 126 ЗК України встановлює, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння її кадастрового номера. Відповідно до ч.ч. 1, 8, 9 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»: Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку; На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки; При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. В результаті передачі у приватну власність та видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №517488, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер - 5310136700:06:006:0114 цільове призначення - для ведення садівництва, на ім`я сестри Позивача - [PERSON] , земельна ділянка була належним чином сформована. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.126 ЗК України (в редакції станом на 01.01.2010 року, т.т. на момент реєстрації державного акта на право власності на землю, виданого відповідачу), право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.2 ст.126 ЗК України (в редакції станом на 01.01.2010 року, т.т. на момент реєстрації державного акта на право власності на землю, виданого відповідачу), право власності\~на земельну\~ділянку,\~набуту у\~власність із\~земель \~приватної \~власності \~ без\~ \~зміни \~ її\~ \~меж,\~ \~цільового призначення,\~посвідчується:\~ а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. \~ \~ \~ \~Таким чином, відповідачка [PERSON] , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №517488, є власником земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0596 га у межах згідно з планом в садовому товаристві «Вишня», селище Вороніна, м. Полтава, кадастровий номер 5310136700:06:006:0114, на якій розміщений садовий будинок [ADDRESS] , обслуговуючий кооператив « [INFO] » (стара адреса: [ADDRESS] ), який є спадщиною після смерті [PERSON] , та який в порядку спадкування перейшов до позивачки [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених\~Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~частини першої\~статті 120\~ЗК України,\~у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. \~\~\~\~\~\~ Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. Відповідно до ст.378 ЦК України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Верховний Суд\~в справі\~№ 917/1739/17\~(постанова\~від 04\~грудня 2019\~року)\~вказав на\~те,\~що,\~з`ясувавши\~при розгляді\~справи,\~що сторона\~або інший\~учасник судового\~процесу на\~обґрунтування своїх\~вимог або\~заперечень послався\~не на\~ті норми\~права,\~що фактично\~регулюють спірні\~правовідносини,\~самостійно здійснює\~правильну правову\~кваліфікацію останніх\~та застосовує\~для прийняття\~рішення ті\~норми матеріального\~і процесуального\~права,\~предметом регулювання\~яких є\~відповідні правовідносини (аналогічну\~правову позицію\~викладено у\~постанові Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~25\~червня 2019\~року у\~справі N\~924/1473/15\~(провадження\~N\~12-15гс19)).\~Зазначення позивачем\~конкретної правової\~норми на\~обґрунтування позову\~не є\~визначальним при\~вирішенні судом\~питання про\~те,\~яким законом\~слід керуватися\~при вирішенні\~спору (аналогічну\~правову позицію\~викладено у\~постанові Касаційного\~цивільного суду\~у складі\~Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі N 761/6144/15-ц (провадження N 61-18064св18)). У судовій практиці сформульована стала правова позиція, яка полягає у тому, що ефективним вважається такий спосіб захисту, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) відшкодування шкоди, заподіяної порушенням права; обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає завданню судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі N 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі N 826/14016/16, від 11 лютого 2019 року у справі N 2а-204/12, від 15 липня 2019 року у справі N 420/5625/18, від 11 лютого 2020 року у справі N 0940/2394/18). Таким чином,\~враховуючи,\~що позивачу\~ [PERSON] \~належить садовий будинок [ADDRESS] , обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство Вишня-Вороніно» (стара адреса: [ADDRESS] ), в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця, [PERSON] , а також позицію відповідача, яка визнала позовні вимоги, врахувавши принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, закріплений в ст.377 ЦК України, ст.120 ЗК України, з метою впорядкованості виниклих цивільних правовідносин, суд також прийшов до висновку про задоволення вимог позивачки в частині припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку, та необхідності визнання права власності, на якій розташований належний [PERSON] садовий будинок, саме за позивачкою [PERSON] . Щодо заяви представника третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про пропуск строку позовної давності, суд зазначає наступне. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Отримання свідоцтва про право на спадщину є правом особи, а не її обов`язком. Той факт, що позивач тривалий час не зверталася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва на спадщину не вказує на сплив строку позовної давності, оскільки не доводить того факту, що якимось чином позивачу могло бути відомо раніше (до звернення до нотаріальної контори за свідоцтвом) про видачу Державного акту на право власності на земельну ділянку під належним позивачу будинком на ім`я іншої особи, в даному випадку відповідача [PERSON] . У цивільному законодавстві закріплено об`єктивні межі застосування позовної давності. Об`єктивні межі застосування позовної давності встановлюються: (а)\~\~\~\~\~\~ прямо (стаття 268 ЦК України). Серед переліку вимог, на які позовна давність не поширюється (стаття 268 ЦК України), відсутня вимога про припинення права власності на землю; (б)\~\~\~\~\~\~ опосередковано (із врахуванням сутності заявленої вимоги). Зокрема, у пункті 96 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц зроблено висновок про незастосування позовної давності до негаторного позову. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19) ( окрім цього Постанова ВП ВС від 19.01.2021 № 916/1415/19 (12-80гс20). Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), №\~\~6610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 925/756/19 (провадження № 12-40гс20) зроблено висновок, що «строк, у межах якого пред`являється позов як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу),\~ЦК України\~визначено як позовна давність (стаття 256 цього Кодексу). Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), перебіг якої відповідно до частини першої\~статті 261 цього ж Кодексу\~починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, перебіг позовної давності обчислюється з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до\~статті 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого\~статтею 74 ГПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, має довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше». Про порушення свого права, як власника будинку та спадкоємиці, позивач дізналася лише у нотаріуса, у момент коли мені було відмовлено у реєстрації за мною права власності на будинок та видачі свідоцтва на спадщину по тій причині, що право власності на земельну ділянку під ним вже належить іншій особі відповідачу [PERSON] . З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про помилковість доводів щодо пропуску строку позовної давності, оскільки саме виявлений факт реєстрації земельної ділянки за іншою особою призвів до порушення прав позивача, як спадкоємця та власника садового будинку з прилежними до нього будівлями та спорудами, та неможливості реалізації майнових прав щодо нього. А отже, відрахування часу перебігу позовної давності має відбуватися саме з цього моменту коли позивач дізналася про порушення належного їй права. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір у загальній суді 1984,80 грн. підлягає стягнення з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial