Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

05 вересня 2014 року Фермерське господарство «Обрій-С» та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , в якому просили витребувати у відповідача автомобіль марки ЗІЛ-4502 вартістю 36320,00 грн, автонавантажувач вартістю 28380,00 грн. та бочку причіпну вартістю 34800,00 грн., які належать фермерському господарству «Обрій-С», а також стягну з відповідача на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. Позов обґрунтовували тим, що 27 березня 1997 року було засновано ФГ «Обрій-С», яке на даний час очолює [PERSON] . На балансі у вказаного господарства, знаходиться сільськогосподарська техніка, яка використовується для виконання основної господарської діяльності ФГ «Обрій-С». У відповідності до бухгалтерського обліку фермерського господарства, станом на 01 січня 2014 року вартість автомобіля марки ЗІЛ-4502 становила 36320,00 грн, автонавантажувача 28380,00 грн, бочки причіпна 34800,00 грн. 19-20 червня 2014 року внаслідок протиправних дій з боку відповідача [PERSON] та інших жителів с. Смолин, які відбулися в ці дні, відповідач безпідставно заволодів майном ФГ «Обрій-С», а саме автомобілем марки ЗІЛ-4502, автонавантажувачем та бочкою причіпною. Вказані транспортні засоби в даний час знаходяться на подвір`ї у відповідача. Ця техніка спеціально призначається для ведення сільськогосподарських робіт, а саме в даний час господарство повинно займатися збором урожаю та кормів, а відсутність такої техніки перешкоджає нормальному веденню сільськогосподарських робіт. Такі дії відповідача є безпідставними, незаконними, а також порушують права приватного підприємця. Під час протиправного забирання цієї техніки відповідач в присутності багатьох жителів с. Смолин погрожував [PERSON] розправою, ображав нецензурними словами, принижував її людську честь і гідність та ділову репутацію як фізичної особи та зневажливо відзивався про юридичну особу ФГ «Обрій-С», засновником якої є [PERSON] . Своїми протиправними діями відповідач заподіяв [PERSON] моральні і фізичні страждання. Нанесену їй моральну шкоду вона оцінює в розмірі 20000,00 грн. Відповідно до ухвали судді Яворівського районного суду Львівської області Теслі Б.І. від 08 вересня 2014 року матеріали позовної заяви залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області Теслі Б.І. від 04 листопада 2014 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 01 грудня 2014 року представник відповідача [PERSON] адвокат Дзидз А.В. подав заперечення проти позову, в якому просив у задоволенні позову відмовити у зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю. На обґрунтування\~заперечення зазначив,\~що 09\~червня 2014\~року у\~Народному домі\~с.\~Смолин відбулись\~збори пайовиків,\~що підтверджується\~копією протоколу\~загальних зборів\~колишніх членів\~реорганізованого колективного\~сільськогосподарського підприємства\~«Авангард».\~Пунктом 4\~протоколу винесено\~на розгляд\~зборів питання\~щодо виділення\~майна в\~натурі.\~По цьому\~питанню виступив\~голова зборів\~ [PERSON] ,\~який зачитав\~заяви пайовиків\~стосовно виділення\~майна в\~натурі та\~було затверджено\~відповідний список,\~який оформлено\~протоколом розподілу\~майна між\~пайовиками.\~Після цього,\~для отримання\~майна [PERSON] \~та [PERSON] \~в натурі\~було складено\~відповідно акти\~приймання-передачі\~пайового майна\~№ 33\~та №\~32\~від 20\~червня 2014\~року,\~відповідно до\~яких [PERSON] \~було передано\~автонавантажувач,\~а [PERSON] \~було передано\~автомобіль ЗІЛ\~45-02.\~Таким чином,\~документально підтверджено,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~законно заволоділи\~вищевказаним майном,\~а тому\~твердження позивача\~про безпідставність\~та протизаконність\~їх дій\~є абсурдними\~та безпідставними.\~Крім того,\~позивач вказує,\~що у\~нього на\~балансі знаходиться\~сільськогосподарська техніка,\~зокрема автомобіль\~ЗІЛ 45-02\~та автонавантажувач.\~Чинним законодавством\~України не\~передбачено такої\~форми правового\~режиму майна,\~як «знаходження\~майна на\~балансі»,\~адже баланс\~ це\~бухгалтерська категорія\~і використовується\~для ведення\~обліку майна.\~Чинним законодавством\~України передбачено\~форми правового\~режиму рухомого\~майна:\~право власності,\~право користування,\~право оперативного\~користування та\~право повного\~господарського відання.\~Наявність жодного\~із перелічених\~прав по\~відношенню до\~витребуваного майна\~позивачем не\~підтверджено.\~Відповідно до\~«Правил державної\~реєстрації й\~обліку автомобілів,\~автобусів,\~а також\~самохідних машин,\~сконструйованих на\~шасі автомобілів,\~мотоциклів всіх\~типів,\~марок і\~моделей,\~причепів,\~напівпричепів і\~мотоколясок»,\~затвердженими постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~07\~вересня 1998\~№ 1388,\~установлюється єдиний\~на території\~України порядок\~державної реєстрації\~й обліку\~транспортних засобів.\~Державна реєстрація\~транспортних засобів\~здійснюється органами\~Державтоінспекції МВС\~із метою\~контролю за\~відповідністю конструкції\~й технічного\~стану транспортних\~засобів установленим\~в Україні\~вимогам стандартів,\~правил і\~нормативів,\~дотриманням вимог\~законодавства,\~що визначає\~порядок сплати\~податків,\~внесення інших\~обов`язкових\~платежів,\~використання транспортних\~засобів в\~умовах військового\~й надзвичайного\~стану,\~а також\~для забезпечення\~їхнього обліку\~й попередження\~протиправних дій\~стосовно них.\~Експлуатація не\~зареєстрованих у\~підрозділах Державтоінспекції\~транспортних засобів,\~без реєстраційних\~документів або\~з документами,\~термін дії\~яких пройшов,\~а також\~без номерних\~знаків установленого\~зразка або\~без талона\~про проходження\~державного технічного\~огляду забороняється.\~Оскільки майнові\~права на\~автомобіль ЗІЛ\~45-02\~та автонавантажувач\~у позивача\~відсутні (непідтверджені),\~відповідно і\~позовні вимоги,\~щодо витребування\~його є\~безпідставними.\~Статут та\~виписка з\~книги бухгалтерського\~обліку є\~неналежним доказом\~того,\~що у\~позивача наявне\~у власності\~майно,\~яке він\~витребує,\~оскільки документи,\~які підтверджують\~державну реєстрацію\~таких прав\~у позивача\~відсутнє.\~По-друге,\~посилання позивача\~на вимогу\~ст.\~387\~Цивільного кодексу\~України,\~де зазначено,\~що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним є безпідставними, оскільки позивач власником автомобіля та автонавантажувача не являється, хоча ним себе позиціонує. Отже, у ФГ «Обрій-С» відсутнє право на витребування майна, зокрема, автомобіля ЗІЛ 45-02 та автонавантажувач. Також жодного відношення до вказаного позивачем майна [PERSON] не має і ним не володіє. Він лише згідно актів приймання-передачі пайового майна № 33 та № 32 від 20 червня 2014 року допомагав своїм батька, [PERSON] та [PERSON] , отримувати вказане в актах майно. По-четверте, бочки причіпної батьки відповідача взагалі не отримували, а тому не заволоділи нею і відповідно також повернути її не можуть. Щодо відшкодування моральної шкоди то позивачем по справі є юридична особа ФГ «Обрій-С», а обґрунтування моральної шкоди у позові стосується [PERSON] , як фізичної особи. 22 січня 2015 року позивач ФГ «Обрій-С» подало заяву про уточнення позовних вимог, в якій пость зменшити ціну позову з 99500,00 грн до 64700,00 грн, виключити [PERSON] з числі позивачів та не враховувати позов в частині нанесення моральної шкоди з відшкодуванням [PERSON] моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн, шляхом залишення без розгляду. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 22 січня 2015 року цивільну справу за позовом ФГ «Обрій-С» до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння в частині стягнення моральної шкоди залишено без розгляду. 10 серпня 2016 року представник відповідача подав додаткові пояснення, в яких зазначив, що в ході судового розгляду позивач неодноразово посилався на те, що ним було набуто права на майно, яке витребовується, на підставі договору міни від 09 лютого 2001 року укладеного між позивачем та Об`єднанням ЦМК в особі [PERSON] . Одними із важливих обставин даної справи є такі, які спростовують твердження позивача про законність набуття ним права на майно, яке витребовується, підтверджують протизаконну діяльність Об`єднання ЦМК та як наслідок і протизаконність укладення договору міни від 09 лютого 2001 року в цілому. Протокол загальних зборів на яких приймалось рішення про створення Об`єднання ЦМК має бути зареєстрованим у Смолинській сільській раді. Аналогічна вимога щодо легалізації об`єднання громадян була передбачена ст. 14 Закону України «Про об`єднання громадян», який діяв на момент створення Об`єднання. Підтвердженням того, що протокол загальних зборів не було подано до Смолинської сільської ради Яворівського району для легалізації Об`єднання ЦМК є довідка Смолинської сільської ради № 849 від 10 червня 2013 року. Отже, даними документами підтверджуються обставини, які свідчать про протизаконну діяльність Об`єднання ЦМК, яка проявляється в укладенні договору міни від 09 лютого 2001 року. Відповідно дані обставини, в свою чергу, спростовують законність набуття позивачем майнових прав на майно, яке ним витребовується, оскільки не можливо набути законні права відносно будь-чого протизаконним шляхом, що має місце у даному випадку. 21 грудня 2016 року позивач подав уточнену позовну заяву, в якій просить витребувати у [PERSON] автомобіль марки «ЗІЛ-45-02» 1986 року випуску, шасі № [NUMBER] , та витребувати у [PERSON] автонавантажувач з підстав, що [PERSON] 19 червня 2014 року, за попередньою змовою з іншими жителями села, шляхом розбиття замків воріт огорожі проник в господарський двір ФГ «Обрій-С» та заволодів транспортними засобами, що належать господарству. В процесі розгляду справи представником відповідача було долучено ряд документів. Зокрема, відповідно до актів прийому-передачі [PERSON] було виділено автомобіль марки «ЗІЛ 45-02», [PERSON] автонавантажувач. Спірне майно було власністю спілки «Авангард». Рішенням зборів пайовиків від 09 лютого 2001 року дане майно було віднесено до майнового пайового фонду. На підставі договору міни від 09 лютого 2021 року спірне майно було віднесено до майна пайового фонду, що пропонувалось на викуп СФГ «Обрій». З 2001 року СФГ «Обрій» проводиться викуп майнових часток (паїв) у їх власників. У 2005 році об`єднанням співвласників ЦПК фермерського господарства «Обрій» було передано у власність викуплене ним майно по акту. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] були учасниками договору міни і частково обміняли свої майнові частки (паї) на сільськогосподарську продукцію ФГ «Обрій-С». Станом на 19 червня 2014 року автомобіль марки «ЗІЛ 45-02» та автонавантажувач не є майном пайового фонду, а отже, і не могли бути предметом розгляду будь-яких зборів, щодо видачі в порядку розпаювання. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2017 року головуючим визначено суддю Карпин І.М. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 16 травня 2017 року справа прийнята суддею до провадження. 13 грудня 2017 року позивач ФГ «Обрій-С» подав уточнену позовну заяву до [PERSON] , в якій просить; витребувати у відповідача автонавантажувач та стягнути з відповідача відшкодування вартості втраченого автомобіля «ЗИЛ-4502» за середньою ринковою вартістю 70000,00 грн. Уточнену позовну заяву мотивує тим, що відповідач у даній справі [PERSON] , не будучи пайовиком ФГ «Обрій», самовільно заволодів майном господарства. У Яворівському районному суді Львівської області попередньо вже проводився розгляд даної справи, однак за час, що минув склалися обставини які вимагають уточнити позивні вимоги. Як стало відомо позивачу, автомобіль ЗИЛ-4502 відповідачем [PERSON] проданий невідомим, особам тому необхідно відшкодувати його вартість, як вартість втраченого майна. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2017 року уточнену позовну заяву прийнято до розгляду. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 жовтня 2021 року головуючим суддею визначено Поворозника Д.Б. Справу було призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні 29 листопада 2022 року представник позивача ФГ «Обрій-С» Жук Г.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі (згідно з останнім уточненням від 13 грудня 2017 року), просила позов задовольнити, а саме: витребувати у [PERSON] автонавантажувач та стягнути з нього відшкодування вартості втраченого автомобіля «ЗИЛ-4502» за середньою ринковою вартістю 70000,00 грн. Представник позивача надала пояснення, аналогічна наведеним у позовній заяві та заявах про уточнення позову. Додатково та відповідаючи на запитання головуючого, вказала таке. Саме [PERSON] , а не його батьки [PERSON] і [PERSON] , незаконно забрав майно ФГ «Обрій-С» автонавантажувач та автомобіль «ЗИЛ-4502» та користувався ним. В актах передачі автонавантажувача та автомобіля підписи [PERSON] і [PERSON] відсутні. Також на даний час їй відомо, що [PERSON] продав зазначений автомобіль, кому саме, їй не відомо. Дану інформацію вона знає зі слів батьків [PERSON] , інших односельців, а також бачила, що автомобіль відсутній на подвір`ї [PERSON] , хоч раніше був там. Вартість автомобіля нею визначено, виходячи із середньоринкових цін аналогічних транспортних засобів, вказаних в оголошеннях на сайтах з продажу автомобілів. В судовому засіданні було оголошено перерву за клопотанням представника позивача для остаточного визначення (уточнення) нею позовних вимог та їх обґрунтування. В судове, призначене на 06 березня 2023 року, представник позивача ФГ «Обрій-С» Жук Г.М. не прибула, однак подала заяву про розгляд позовної заяви за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, однак про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи за відсутності сторін (їх представників), на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 06 березня 2023 року, є дата складення повного судового рішення 13 березня 2023 року. Оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити, зважаючи на таке. Суд встановив, в період 1992-2001 років здійснювалось розпаювання майна колишнього СВСГ «Авангард», яке розташоване в с. Смолин Яворівського району Львівської області. Відповідно до розпорядження голови Яворівської районної державної адміністрації Львівської області № 618 від 29 грудня 1999 року була скасована державна реєстрація спілки власників селянських господарств «Авангард». Відповідно до статуту ФГ «Обрій», із змінами та доповненнями, фермерське господарство виступає юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий, по мірі потреби валютний та інші рахунки у банках, круглу печатку, штамп, бланки зі своїм найменуванням, інші реквізити. Діяльність фермерського господарства, юридична адреса якого: Львівська область, Яворівський район, село Смолин, здійснюється на основі і за рахунок власного майна, орендованих майнових і земельних паїв власників. Селянське (фермерське) господарство зобов`язується погасити борг ліквідованої спілки «Авангард», який склався на час ліквідації станом на 10 квітня 1998 року, а саме: банківський кредит, бюджетну заборгованість, борг перед пенсійним фондом, борг по електроенергії, за телефонний зв`язок і оплату праці працівників ліквідованої спілки «Авангард», які заключили трудову угоду (контракт) на роботу у фермерське господарство, за рахунок розпайованої і не розпайованої частини майна, переданого йому в оренду. 09 лютого 2001 року відбулися загальні збори пайовиків СФГ «Обрій», на яких були присутні 183 особи. Відповідно до протоколу № 1 Загальними зборами було затверджено: положення про об`єднання співвласників ЦМК; договір оренди майнового паю; договір міни; договір схову; списки та індивідуальна майнова частка кожного пайовика. Також даним протоколом визначено, що загальна сума ЦМК становила 1082614,00 грн, у тому числі реорганізованих із загальної суми майна виділено майно для забезпечення боргів в сумі 164059,00 грн та об`єкти соціальної сфери в сумі 167540,00 грн. До розпаювання залишилося майно на суму 751015,00 грн. В положенні про об`єднання співвласників ЦМК було вказано, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів або їх представників. Загальні збори об`єднання вважаються правомочними, якщо в них приймають участь пайовики, частка майна яких у ЦМК становить не менше 60%. Загальні збори пайовиків є чинними і рішення, прийняті на цих зборах, мають юридичну силу. 09 лютого 2001 року між співвласниками ЦМК в особі голови ради об`єднання Кінас Л.М., яка діє на підставі положення про об`єднання співвласників ЦМК та від їх імені, і СФГ «Обрій», в особі голови Жук Г. М., яка діє на підставі статуту, було укладено договір міни, відповідно до умов якого співвласники передають майно, список якого наводиться в Додатку 2, а господарство зобов`язується сплатити вартість цього майна у формі сільськогосподарської продукції та продуктів її переробки. Розмір майнової частки кожного із співвласників у спільному майні визначається у вартісному виразі та у відсотках. Право власності переходить до кожного із сторін з моменту підписання актів прийому-передачі. Згідно з переліком викупленого майна пайового фонду, що передається СФГ «Обрій», згідно з договором міни від 09 лютого 2021 року, до такого майна, серед іншого, віднесено і спірне майно, а саме автомобіль марки «ЗІЛ 45-02» та автонавантажувач. Загальна вартість майна становить 75404,00 грн. Відповідно до акту прийому-передачі пайового фонду, що викупило СФГ «Обрій» згідно з договором міни від 20 грудня 2005 року, складеного за участі голови ради об`єднання співвласників ЦМК Кінас Л.М. та [PERSON] від імені СФГ «Обрій», ЦМК передало, а СФГ «Обрій» прийняло оборотні кошти на суму 15553,00 грн, основне стадо на суму 22336,00 грн, техніку і обладнання на суму 75404,00 грн. Також суд\~встановив,\~що 04\~травня 2014\~року відбулися загальні збори колишніх членів реорганізованого КСП «Авангард» с. Смолин Яворівського району Львівської області. На порядок денний винесено питання «Про створення ради ЦМК (надалі Комісії з організації вирішення майнових паїв, що виникають у процесі реформування Комісія) та затвердження Положення про неї. Наступні збори колишніх членів реорганізованого КСП «Авангард» відбулися 09 квітня 2014 року, про що складено відповідний протокол, що підтверджується листом Яворівської районної державної адміністрації від 21 липня 2014 року. На даних зборах розглядались питання щодо майна СФГ «Обрій». Відповідно до листа Яворівської районної державної адміністрації Львівської області від 21 липня 2014 року, загальними зборами колишніх членів реорганізованого КСП «Авангард» при розподілі майна в натурі не враховано майно викуплене ФГ «Обрій» на суму 399784,41 грн згідно з договором міни. В даному листі також зазначено, що пайовики вправі розглядати питання про видачу майна в натурі лише щодо мана на суму 416863 грн, а саме: корівника чотирьохрядного 102368,00 грн, гноєсховища 19586,00 грн, житлового будинку 64529,00 грн, сараю 2795,00 грн, незавершеного будівництва родильного приміщення 227585,00 грн. При цьому, слід зазначити, що спору щодо права на техніку та обладнання між пайовиками та ФГ «Обрій-С» раніше не було і такий спір виник лише 09 червня 2014 року, під час проведення зборів колишніх членів реорганізованого ще у 1998 році колективного сільськогосподарського підприємства «Авангард», які вирішили розділити майно ФГ «Обрій-С» в натурі на свій розсуд. Відповідно до протоколу розподілу майна, що додається до протоколу загальних збори колишніх членів реорганізованого КСП «Авангард», що відбулись 09 червня 2014 року, автомобіль ЗІЛ-4502 вартістю 1750,00 грн вирішено передати [PERSON] , а автонавантажувач вартістю 1339,00 грн [PERSON] . Відповідно до актів прийому-передачі від 20 червня 2014 року № 32 та 33 [PERSON] був переданий автомобіль марки ЗІЛ-4205, вартістю 1750,00 грн, а [PERSON] автонавантажувач вартістю 1339,00 грн. Зважаючи на викладене вище, суд вважає обґрунтованими і погоджується з доводами позивача про те, що майно, яке було забране у ФГ «Обрій-С», зокрема, автомобіль марки ЗІЛ-4205, вартістю 1750,00 грн, переданий [PERSON] , та автонавантажувач вартістю 1339,00 грн, переданий [PERSON] , відібране у господарства неправомірно, без будь-яких правових підстав, оскільки таке майно, як зазначено вище, підтверджено належними письмовими доказами і не спростовано відповідачем, було викуплене ФГ «Обрій» згідно з договором міни, який є чинним, не оспорювався і не визнавався недійсним. Частиною 1 ст. 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з нормами ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 Цивільного кодексу України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 Цивільного кодексу України). Так, відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Також відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як описано вище, згідно з останньою заявою про уточнення позовних вимог, поданою 13 грудня 2017 року, позивач ФГ «Обрій-С» визначило відповідачем [PERSON] та просило витребувати у відповідача автонавантажувач та стягнути з відповідача відшкодування вартості втраченого автомобіля «ЗИЛ-4502» за середньою ринковою вартістю 70000,00 грн. Суд зазначає, що Цивільного процесуального кодексу України не передбачено такого поняття як уточнення позовної заяви чи позовних вимог. Однак, оцінивши зміст заяви ФГ «Обрій-С» від 13 грудня 2017 року, суд вважає, що за своїм змістом і суттю ця заява фактично є заявою про зміну предмета позову, а також у цій заяві позивач замінив відповідачів [PERSON] та [PERSON] на [PERSON] . Також, як зазначено вище, ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2017 року було прийнято до розгляду вказану уточнену позовну заяву. Отже, суд розглядає справу щодо позовних вимог до ФГ «Обрій-С» Твардовського Ю.І. про витребування у нього автонавантажувач та стягнення з відповідача відшкодування вартості втраченого автомобіля «ЗИЛ-4502» за середньою ринковою вартістю 70000,00 грн. В позовній заяві, заяві про уточнення позову та в судовому засіданні представник позивача стверджує, що саме [PERSON] , а не його батьки [PERSON] і [PERSON] , незаконно забрав майно ФГ «Обрій-С» автонавантажувач та автомобіль «ЗИЛ-4502» та користувався ним. Однак слід зазначити, що відповідно до норм ст. ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Також відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечення. Однак всупереч наведеним вище вимогам процесуального закону жодних доказів того, що спірне майно забрав та користувався ним саме [PERSON] , позивач суду не надав. Зі свого боку, як описано вище, у запереченні на позов представник [PERSON] стверджував, що жодного відношення до вказаного позивачем майна відповідач не має і ним не володіє, а лише згідно з актами приймання-передачі пайового майна від 20 червня 2014 року № 33 та № 32 допомагав своїм батькам [PERSON] та [PERSON] , отримувати вказане в актах майно. При цьому, як вбачається із зазначених вище актів прийому передачі від 20 червня 2014 року № 32 та 33, автомобіль марки ЗІЛ-4205 був переданий [PERSON] , а автонавантажувач [PERSON] . Також позивачем не надано жодних доказів того, що [PERSON] відчужив частину зазначеного спірного майна, а саме автомобіля марки ЗІЛ-4205. Зважаючи на викладене вище, суд вважає що у даній справі належними відповідачами повинні бути [PERSON] та [PERSON] , яким було передано майно, що належить ФГ «Обрій-С», а не [PERSON] . Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17, відповідно до норм цивільно-процесуального законодавства визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Так, ч. ч. 1 4 ст. 51 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Суд зазначає, що неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача. Тобто відповідно до змісту наведених вище норм процесуального закону, суд може замінити первісного відповідача належним відповідачем або залучити до участі у справі співвідповідача лише за клопотанням позивача. Водночас, вчиняти такі процесуальні дії з власної ініціативи та/або без клопотання (згоди) позивача суд повноважень не має. Як зазначено вище, в судовому засіданні 29 листопада 2022 року представник позивача ФГ «Обрій-С» Жук Г.М. підтримала позов відповідно до заяви про уточнення позовних вимог від 13 грудня 2017 року, а саме просила витребувати у [PERSON] автонавантажувач та стягнути з нього відшкодування вартості втраченого автомобіля «ЗИЛ-4502» за середньою ринковою вартістю 70000,00 грн. Також в цьому судовому засіданні, відповідаючи на запитання головуючого, представник позивача вказала, що саме [PERSON] , а не його батьки [PERSON] і [PERSON] , незаконно забрав майно ФГ «Обрій-С» - автонавантажувач та автомобіль «ЗИЛ-4502», та користувався ним. Крім того, суд оголосив перерву за клопотанням представника позивача для остаточного визначення (уточнення) нею позовних вимог та їх обґрунтування, в тому числі щодо відповідача, до якого такі вимоги пред`явлені. Отже, суд виконав свій процесуальний обов`язок щодо встановлення належності відповідача (відповідачів), а саме з`ясовував дане питання у представника позивача та роз`яснив їй відповідне процесуальне законодавство щодо порядку змани відповідача чи залучення співвідповідача, однак представник позивача не подавала до суду клопотань про заміну відповідача та/чи про залучення співвідповідачів. А в постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 462/4724/20 роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Виходячи із встановлених обставин справи та наданих сторонами доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, оцінених судом в сукупності відповідно до вимог процесуального закону, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити у задоволенні позову, оскільки такий пред`явлено ФГ «Обрій-С» до неналежного відповідача. Згідно з положеннями ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed