Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №Б/Н від 25.12.2012 року у розмірі 14545 грн. 97 коп., яка станом на 13.09.2021 року складається з: 11808 грн. 04 коп. заборгованість за тілом кредиту, 2737 грн. 93 коп. заборгованість за простроченими відсотками та судові витрати у розмірі 2\~270 грн. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що відповідно до укладеного договору № Б/Н від 25.12.2012 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з тим, що відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, станом на 13.09.2021 року має заборгованість у сумі 14545 грн. 97 коп., яка складається з: 11808 грн. 04 коп. заборгованість за тілом кредиту, 2737 грн. 93 коп. заборгованість за простроченими відсотками, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду із зазначеною позовною заявою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 01.11.2021 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. Відповідач у встановлений судом строк не надала суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 25.12.2012 року [PERSON] підписала Анкету - Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідач підтвердила, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.23). Кредитний договір укладено шляхом підписання [PERSON] . Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, згідно зі змістом якої остання погодилась, що вказана Заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. Укладений між сторонами кредитний договір від 25.12.2012 року у вигляді Анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить розмір встановленого кредитного ліміту, розміру відсоткової ставки, строку повернення кредиту (користування ним). Відповідно до довідки про умови кредитування за допомогою картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яку підписано [PERSON] 01.08.2018 року, в розділі базова процентна ставка зазначено 3%, у розділі строк внесення щомісячних платежів вказується до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, штраф 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій (а.с.26). Відповідно до Довідки АТ КБ «ПриватБанк» без номеру та дати, мала місце зміна умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] . Так, як вбачається із вищезазначеної довідки по картковому рахунку № [NUMBER] , 25.12.2012 року встановлено кредитний ліміт 300 грн., 25.12.2012 року збільшено кредитний ліміт до 900 грн., 20.03.2013 року збільшено до 8000 грн., 12.10.2013 року збільшено 15000 грн., 25.11.2014 року зменшено до 12310 грн., 16.12.2014 року зменшено до 11020 грн., 29.12.2014 року зменшено до 8100 грн.,08.01.2015 року зменшено до 7560 грн., 23.01.2015 року зменшено до 7560 грн., 06.02.2015 року зменшено до 6220 грн., 20.02.2015 року зменшено до 5770 грн., 20.03.2015 року зменшено до 5420 грн., 10.04.2015 року зменшено до 4670 грн., 05.05.2015 року зменшено до 4430 грн.; 19.05.2015 року зменшено до 1460 грн.; 05.06.2015 року зменшено до 1200 грн.; 18.06.2015 року зменшено до 1010 грн.; 09.07.2015 зменшено до 930 грн.; 20.07.2015 року зменшено до 420 грн.; 28.07.2015 року зменшено до 0,00 грн.; 19.06.2018 року збільшено до 1000 грн.; 25.07.2018 року збільшено до 3500 грн.; 26.07.2018 збільшено до 7000 грн.; 29.08.2018 року збільшено до 11500 грн.; 03.10.2018 року збільшено до 15000 грн.; 26.11.2020 року зменшено до 11692 грн. 66 коп.; 13.01.2021 року зменшено до 0, 00 грн. (а.с.20). Відповідно до Довідки АТ КБ «ПриватБанк» без номеру та дати, між Банком та [PERSON] підписаний кредитний договір б/н, за яким було видано кредитні картки: [NUMBER] з терміном дії 08/16; [NUMBER] з терміном дії 03/17; [NUMBER] з терміном дії 03/19; [NUMBER] з терміном дії 05/21; [NUMBER] з терміном дії 05/21; [NUMBER] з терміном дії 09/21 (а.с.22). Відповідно до виписки за договором б/н станом на 13.09.2021 року, [PERSON] користувалась кредитними коштами (а.с.62-122). Відповідач зобов`язання за кредитним договором своєчасно та належним чином не виконувала, в результаті чого, відповідно до розрахунку позивача, станом на 13.09.2021 року становить: 11808 грн. 04 коп. заборгованість за тілом кредиту, 2737 грн. 93 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, що відповідачем не спростовано, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд приходить до висновку, що надані АТ КБ «Приватбанк» докази є належними та допустимими, та у своїй сукупності підтверджують, що [PERSON] , відповідно до наданої виписки по картковому рахунку, користувалась кредитними коштами, наданими АТ КБ «Приватбанк» за договором б/н від 25.12.2012 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, у зв`язку з чим має зобов`язання перед позивачем з повернення кредитних коштів у розмірі 14545 грн. 97 коп., виходячи з фактичного використання коштів, які не повернуто станом на час звернення позивача до суду з даним позовом. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно приписів ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Вимоги щодо стягнення процентів позивачем обґрунтовувано наявністю домовленостей про процентну ставку за кредитним договором відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та відповідно до Паспорту споживчого кредиту в якому умова щодо процентної ставки погоджена з позичальником під його розпис. Розроблені Банком умови договору приєднання повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що інша сторона договору лише приєднується до тих умов, з якими вона ознайомлена. Відповідно до доказів, наданих позивачем, не доведено що [PERSON] ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.15-39). Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Разом з тим, підтверджені обставини та дії позичальника щодо погодження останньою з Банком умов про проценту ставку, про що свідчить підпис відповідача в паспорті споживчого кредиту. Отже, матеріали справи містять належний та допустимий доказ, який підтверджує факт ознайомлення позичальника з умовами договору щодо розміру процентів за кредитним договором; наявні відомості про те, що саме [PERSON] погодилась з умовами з приводу процентної ставки за кредитом. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.77, ч.2 ст.78, ст.79, ч.1 ст.80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved