Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] 19.08.2021 звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова з позовом до відповідачів ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», в якому прохав стягнути на його користь матеріальні збитки у розмірі 18\~296 грн. 55 коп., а також вирішити питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позов вказав, що 01 листопада 2020 року о 06.00 в м.Харкові на вулиці Ферганській, 33, [PERSON] , керуючи автомобілем Ford Cargo, д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з належним йому на праві власності автомобілем «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований біля проїзної частини. Внаслідок ДТП його автомобіль отримав механічних пошкоджень. Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16.12.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку № 258/04-21 від 15.04.2021 року, визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу становить 18\~296 грн. 55 коп. Цивільно-правова відповідальність власника автотранспортного засобу [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 3733660. Він звернувся до вказаного страховика із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Страховою компанією у листі від 19.05.2021 року було вказано остаточну суму, яка неодноразово змінювалася з моменту вчинення ДТП. Однак, станом на день звернення до суду з позовом страховик своїх зобов`язань за договором страхування не виконав, жодної страхової виплати не здійснив, а тому він звернувся до суду з позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 26 серпня 2021 року цивільну справу направлено за підсудністю до Фрунзенського районного суду м.Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13 жовтня 2021 року відкрите провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 листопада 2021 року закрито підготовче провадження по справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] . Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 06 грудня 2022 року цивільну справу прийнято до провадження даного суду, відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с.38). Представник ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив (а.с.56, 61, 70-71). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив (а.с.34, 60, 68-69). Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 листопада 2020 року о 06.00 в м.Харкові на вулиці Ферганській, 33, [PERSON] , керуючи автомобілем Ford Cargo, д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований біля проїзної частини. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Дана ДТП сталася у зв`язку з порушенням [PERSON] вимог п.13.1 ПДР України. Власником транспортного засобу «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , є позивач [PERSON] , що слідує із Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.9). Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16.12.2020 року у справі № 645/6623/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (а.с.7). Відповідно до Висновків щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 258/04-21 від 15.04.2021 року оцінювача ФОП [PERSON] , визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , яка становить 45\~729, 81 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу становить 18\~296 грн. 55 коп.(а.с.8-20). Цивільно-правова відповідальність власника автотранспортного засобу [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АО № 3733660, франшиза становить 2\~600 грн., що слідує із повідомлення щодо виплати страхового відшкодування ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» від 19.05.2021 року за вих.. № 51-3812 (а.с.22). З цього ж повідомлення слідує, що Страховою компанією було прийнято рішення про доплату страхового відшкодування в розмірі 5\~053, 85 грн. На час розгляду справи майнова шкода, спричинена позивачу, як власнику автомобіля, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не відшкодована, доказів про протилежне відповідачем не надано. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої\~статті 1166 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України). Зі змісту ст. 979 ЦК України слідує, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частини третьої\~статті 988 ЦК України\~страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим\~Законом\~порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями\~28,\~29 Закону № 1961-ІV\~передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.35.1 ст. 35 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9\~постанови\~\~\~від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.\~\~ Відповідно до частин першої, другої\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Таким чином, приймаючи до уваги Висновок щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 258/04-21 від 15.04.2021 року оцінювача ФОП [PERSON] , згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , становить 18\~296 грн. 55 коп., то з страховика ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 18 296 грн. 55 коп. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України та стягує із відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908 грн.

Outcome: approved