Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 31584 від 18.03.2021, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 18286,76 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у січні 2022 року з єдиного державного порталу державних послуг «Дія» позивачці стало відомо про існування виконавчого напису за № 31584 від 18.03.2021, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, відповідно до якого з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було стягнуто заборгованість у розмірі 18286,76 грн та на підставі цього виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Дмитром Юрійовичем було відкрито виконавче провадження № 66709559. Позивачка стверджує, що особисто не укладала ніяких договорів та жодних правовідносин з відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» у неї не було. Вважає, що виконавчий напис № 31584 від 18.03.2021 є незаконним, таким, що вчинений з порушенням вимог діючого законодавства України, таким, що не підлягає виконанню та підлягає скасуванню, з тих підстав, що з вказаним кредитором вона не укладала угод кредитного характеру, нотаріус не пересвідчився у відсутності спору між сторонами і вчинив напис, стягнувши неіснуючу заборгованість, виконавчий напис здійснено нотаріусом без перевірки факту завчасної поінформованості боржника банком про існування кредитної заборгованості, нотаріус вчиняє виконавчий напис лише на нотаріально посвідченій угоді, яка встановлює заборгованість, рішенням адміністративних судів було скасовано акт КМУ, згідно з яким нотаріус посилався як на підставу вчинення напису. Отже, вчинивши спірний виконавчий напис, приватний нотаріус Горай О.С. вийшов за межі своїх повноважень, що призвело до порушення її прав. У судові засідання, призначені 20 жовтня, 09 листопада 2022 року, 10 січня та 27 лютого 2023 року учасники справи не прибули. Позивачка просила розглянути справу без її участі. Відповідач причини неявки суду не повідомив, відкласти розгляд справи не просив, відзиву на позовну заяву не подав. Судові повістки про виклик у вказані судові засідання надсилались йому в електронний кабінет, що підтверджується довідками про доставку електронних документів, окрім того про судові засідання, призначені на 09 листопада 2022 року та 27 лютого 2023 року, відповідач повідомлений судовими повістками, направленими йому Укрпоштою, що підтверджується інформацією із вебсайту Укрпошти. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович у судові засідання також не прибув, причини неявки суду не повідомив, пояснень щодо позову не надав, відкласти розгляд справи не просив, однак надав суду копії матеріалів виконавчого провадження № 66709559 з примусового виконання виконавчого напису №\~31584, виданого 18 березня 2021 року. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович у судові засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, пояснень щодо позову не надав, відкласти розгляд справи не просив, судові повістки про виклик у судові засідання, які йому надсилались судом, Укрпошта повернула до суду без вручення адресату з відмітками на конвертах «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин суд доходить висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Від позивачки заперечень щодо заочного розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)\~позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не прибув, був повідомлений про його дату, час та місце, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, від позивачки заперечень щодо заочного розгляду справи до суду не надходило, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем з посиланням на ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, вчинено виконавчий напис № 31584, про звернення стягнення із [PERSON] , [INFO] , як боржника за кредитним договором № 2092029 від 08.09.2020, заборгованості за період з 02.12.2020 по 27.02.2021 у сумі 17356,76 грн. Стягувачем у виконавчому написані вказане ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». За змістом виконавчого напису [PERSON] є боржником за кредитним договором № 2092029 від 08.09.2020, укладеним з ТОВ «Міолан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги № 54-МЛ є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». На підставі виконавчого напису 06 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю. винесені постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 31584, виданого 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» суми боргу у розмірі 17356,76 грн, визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнення з боржника основної винагороди та 16 вересня 2021 року винесена постанова про арешт коштів боржника. Суд зазначає, що відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України від 02.09.1993 № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон від 02.09.1993 № 3425-XII) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Згідно зі статтею 87 Закону від 02.09.1993 № 3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону від 02.09.1993 № 3425-XII передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Пунктом 2.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Згідно з пунктом 1 Переліку документів, до документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За змістом виконавчого напису від 18.03.2021 № 31584 його вчинено на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Разом з тим, суд звертає увагу, що пунктом 2 (а саме «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») вказаний Перелік документів було доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Проте, постанову КМ України від 26 листопада 2014 року № 662 було визнано незаконною та нечинною (в тому числі в частині зазначеного доповнення пунктом 2) постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Постанова суду набрала законної сили з моменту проголошення. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 18.03.2021, вже після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, тобто фактично на підставі правової норми, визнаної судом незаконною та нечинною. Виконавчий напис було вчинено за нотаріально не посвідченим кредитним договором №\~2092029 від 08.09.2020, укладеним із [PERSON] та ТОВ «Міолан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за змістом виконавчого напису є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Крім того, позивачка стверджує, що виконавчий напис здійснено нотаріусом без перевірки факту завчасної поінформованості боржника банком про існування кредитної заборгованості. Доказів надіслання стягувачем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику іншими учасниками справи суду не надано. Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Верховний Суд у постанові від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження №\~61-19494св18) зазначив, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Верховний Суд у вказаній також вказав на те, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, зважаючи на викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] потрібно задовольнити та спірний виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову позивачкою сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє повністю, то понесені позивачкою судові витрати зі сплаті судового збору у вказаній сумі підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved