Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Позиція сторін у справі [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив: - встановити факт нецільового використання [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) сплачених на її користь [PERSON] аліментів, починаючи з 12 лютого 2020 року по 01 червня 2022 року, на утримання [PERSON] , [INFO] ; - зобов`язати [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) протягом 1 (одного) місяця з моменту набрання судовим рішенням законної сили внести 100% частини аліментів на утримання дитини [PERSON] в сумі, сплачених [PERSON] згідно виданого 20.02.2020р. Голосіївським районним судом м. Києва судового наказу №752/2947/20 за період починаючи з 12 лютого 2020 року по 01 червня 2022 року та використаних [PERSON] за нецільовим призначенням, на відкритий батьком особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України; - у разі не внесення [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) 100 % частини аліментів на утримання дитини протягом 1 (одного) місяця з моменту набрання судовим рішенням законної сили, стягнути з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] в сумі, сплачених [PERSON] згідно виданого 20.02.2020р. Голосіївським районним судом м. Києва судового наказу №752/2947/20 за період починаючи з 12 лютого 2020 року по 01 червня 2022 року та використаних [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) за нецільовим призначенням перерахувати на відкритий батьком особистий рахунок дитини у відділенні Державного України; - встановити з моменту набранням судовим рішенням законної сили обов`язок [PERSON] вносити 100% частини аліментів згідно виданого 20.02.2020р. Голосїївським районним судом м. Києва судового наказу №752/2947/20 на утримання [PERSON] , [INFO] на відкритий батьком особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, до моменту визначеного законом чи відповідним судовим рішенням. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що рішенням суду стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 12 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення перебуває на примусовому виконанні. Позивачем переплачено аліменти на суму 5 128, 92 грн. Син [PERSON] з 18.02.2020 р. фактично не проживає та не перебуває разом із матір`ю. Натомість, син [PERSON] з вказаної дати проживає разом з батьком переважно за адресою: [ADDRESS] , а також інколи за адресою: [ADDRESS] . Також, з вказаної дати - 18.02.2020 р., [PERSON] знаходиться на повному утриманні батька. Наведене підтверджується щонайменше: висновками Обухівської районної державної адміністрації (органу опіки та піклування) від 29.12.2020р. № 60/07- 15/3004 про розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, від 06.01.2021 р. № 60/13 про зняття з реєстрації місця проживання дитини [PERSON] , у зв`язку з реєстрацією місця проживання дитини за іншою адресою, а також актом встановлення місця проживання Козинської селищної ради від 08.02.2022р. та довідкою виконкому Козинської селищної ради Обухівського району Київської області №24-01 від 11.02.2022р. Отже, не дивлячись, що весь вищевказаний період часу та станом на 01.06.2022р. дитина - син [PERSON] проживає та перебуває разом із своїм батьком [PERSON] , проте Позивач сплатив і надалі продовжує сплачувати на користь матері [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] згідно судового наказу №752/2947/20 виданого 20.02.2020р. Таким чином, враховуючи, що аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] стягувалися у розмірі 1/3 частини від заробітку батька [PERSON] , який поділяється на рівні частки для кожного з обох дітей, то сума сплачених батьком коштів як аліментів на користь матері на утримання [PERSON] , за період починаючи з лютого 2020р. по 01.06.2022р. становить 37 916, 56 грн. Представник відповідача подала відзив на позов, в якому зазначила, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження підстав для встановлення нецільового використання аліментів з боку відповідача, проживання чи не проживання за будь-якою адресою не є доказом нецільового використання аліментів. Позивач неправомірно зазначив неправдиву інформацію про володіння та користування житлом матір`ю за адресою [ADDRESS] . Мати ніколи не була зареєстрована за даною адресою, не проживала за даною адресою, і не володіла житлом за вказаною адресою. Позивачу та його представникам достеменно відомо місце проживання відповідача, а саме: [ADDRESS] . 22.02.2022 року Службою у справах дітей та сім`ї Голосїївської районної державної адміністрації в місті Києві надано відповідь № 100-2467 представнику позивача, адвокату Каменській Н.П., про розгляд заяви щодо цільового витрачання аліментів на утримання дітей відповідачем, з Висновком від 21.02.2022 року за результатами інспекції відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину Служби у справах дітей та сім`ї Голосїївської районної в місті Києві державної адміністрації. Згідно цих документів Голосїївська РДА в місті Києві, вважає, що [PERSON] використовує аліменти, які сплачується на утримання [PERSON] , 2012 року народження за цільовим призначенням. Будь-якого судового рішення, яким би місце проживання малолітнього сина визначено з позивачем, не існує. Батько самочинно змінив місце проживання малолітньої дитини, у тому числі, шляхом викрадення: 18 лютого 2020 року невідомі особи викрали Малолітню Дитину в місті Києві. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 листопада 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року у справі № 757/22624/19-ц розірвано шлюб між сторонами. 17 лютого 2020 року Голосіївським районним судом м. Києва у справі № 752/2947/20 видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 12 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття На виконання даного судового наказу відкрито виконавче провадження за №62511635, яке у свій час здійснювалося Голосіївським районним ВДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), а з 10.09.2021р. здійснюється Обухівським ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ). Позиція суду та оцінка аргументів сторін У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Відповідно до, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991, Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. За правилами частин першої та другої статті 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України Під час розгляду справи стороною позивача не надано суду доказів того, що за його заявою органом опіки та піклування в результаті інспекційних відвідувань одержувача аліментів у порядку контролю за цільовим витрачанням аліментів встановлено нецільове витрачання аліментів, а відтак суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позову.

Outcome: dismissed