Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

01 листопада 2022 року позивач [PERSON] звернулася до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] з надвірними господарськими будівлями та двох земельних ділянок площами: 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з кадастровим № 3221983001:01:007:0014 та 0,3101 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим № 3221983001:01:007:001, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Просить не застосовувати до відповідача Згурівської селищної ради положення ст. 141 ЦПК України. [PERSON] на випадок своєї смерті [INFO] склав заповіт щодо усієї своєї спадщини, яким охопив ті права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, що можуть йому належати у майбутньому та призначив [PERSON] своїм спадкоємцем. Спадщину позивач прийняла у встановленому законом порядку та оформила спадкові права на спадковий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами. Спірні земельні ділянки спадкодавець набув в результаті поділу купленої ним у [PERSON] у 2006 році земельної ділянки загальною площею 0,5600 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства у складі ріллі, площею 0,5400 га та під будівлями, площею 0,0200 га, яка розташовувалася за адресою: [ADDRESS] . Ця земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Красненською сільською радою Згурівського району Київської області 20.10.1997 року на підставі рішення виконавчого комітету цієї сільської ради за № 1 від 05.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 211, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу земельної ділянки від 04.07.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2743. Зазначений вище державний акт не містив кадастровий номер указаної вище земельної ділянки площею 0,5600 га та містив дані щодо двох земельних ділянок з різним цільовим призначенням, а саме для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,0200 га, та для ведення особистого підсобного господарства (ріллю), площею 0,5400 га. Набувши на підставі цивільно-правової угоди право на указану вище земельну ділянку загальною площею 0,5600 га, [PERSON] набув також право поділу її на дві окремі земельні ділянку з цільовим призначенням, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого сільського господарства та оформлення права власності на них. З цією метою він замовив Технічну документацію із землеустрою про поділ та об`єднання земельних ділянок щодо поділу купленої ним у [PERSON] земельної ділянки загальною площею 0,5600 га на дві окремі земельні ділянки площами: 0,2500 га з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва та 0,3101 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, без зміни цільового призначення первісної земельної ділянки, яку було виготовлено 01.03.2008 року, що підтверджується Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.10.2022 за №№: НВ-3201176842022 та НВ-3201177032022, що в розумінні ч. 2 ст. 79-1 ЗК України є початком процедури оформлення [PERSON] права власності на спірні земельні ділянки. У Відділі Держгеокадастру у Згурівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області на підставі указаної вище технічної документації 06.06.2008 року спадкодавець зареєстрував указані вище новоутворені спірні земельні ділянки у Державному земельному кадастрі, де кожній сформованій земельній ділянці було присвоєно свій кадастровий номер: земельній ділянці площею 0,2500 га - 3221983001:01:007:0014, земельній ділянці площею 0,3101 га - 3221983001:01:007:0013, та після цього первісна земельна ділянка перестала існувати як об`єкт цивільних прав. На ім`я спадкодавця на новоутворені спірні земельні ділянки було виготовлено державні акти на право власності: на земельну ділянку площею 0,2500 га - серії ЯЖ № 205481, на земельну ділянку площею 0,3101 га - серії ЯЖ № 205482, що в розумінні ст. 125 та 126 ЗК України є завершенням процедури оформлення права власності на спірні земельні ділянки. Однак через смерть [PERSON] вони не були зареєстровані у Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та видані йому, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 97-10-0-27-105/170-20 від 13.03.2020 року. 06 грудня 2019 року позивач звернулася до державного нотаріуса Згурівської районної державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадкових прав на спірні земельні ділянки для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом та отримала відмову, оскільки не надала нотаріусу документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спірні земельні ділянки. Згурівська селищна рада відмовила позивачу у наданні їй дозволу на завершення приватизації спірних ділянок, що підтверджується листом № Л.262.2022.169 від 19.09.2022. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, відсутні відомості про державну реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується інформаційними довідками від 18.08.2022 за номерами 307692125 та 307688449. На запит позивача від 21.02.2020 № 170/02-14 Головне управління Держгеокадастру у Київській області не надало оригінали або копії Державних актів на право власності на спірні земельні ділянки та повідомило, що обидва примірники цих державних актів зберігаються у місцевому фонді документації із землеустрою відділу у Згурівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, що підтверджується листом управління № 97-10-0-27-105/170-20 від 13.03.2020 року. Також, вказане вище управління не надало копії указаних вище державних актів представнику позивача, адвокату Шевченко В.І., на його адвокатський запит № 4 від 05.09.2022, пославшись на те, що державні акти не були виявлені в архіві відділу у Згурівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області. На теперішній час позивач користується спірними земельними ділянками. Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 02 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 06 лютого 2023 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Шевченка В.І. про витребування доказів. У підготовчому судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Шевченко В.І., надав пояснення, аналогічні тим, що зазначені у позовній заяві, підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити. Представник відповідача Згурівської селищної ради Д.Третяк направила заяву, в якій зазначає, що відповідач визнає позов у повному обсязі, будь-які пояснення по суті справи № 365/510/22 чи клопотання у Згурівської селищної ради відсутні, просить розгляд справи проводити без участі представника відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 10 - копія свідоцтва про смерть). Згідно із заповітом, складеним [PERSON] 11 серпня 2009 року та посвідчений секретарем Красненської сільської ради Пішою Т.М., зареєстрований в реєстрі № 2, [PERSON] заповів усе своє майно, яке належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право, [PERSON] (а.с. 11 - копія заповіту). У Згурівській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа до майна померлого № 150/2011. [PERSON] прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями розташований за адресою: [ADDRESS] та на недоотриману пенсію. До складу спадщини також входять земельна ділянка для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221983001:01:007:0014, та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби площею 0,3101 га, кадастровий номер 3221983001:01:007:0013, які розташовані по [ADDRESS] . Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на ці земельні ділянки у зв`язку з тим, що вона не надала документи, які підтверджують право власності на них спадкодавця [PERSON] (а.с. 78-109 - копія спадкової справи). З досліджених письмових доказів судом встановлено, що [PERSON] 04.07.2006 уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки із [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив земельну ділянку площею 0,56 га, яка належала продавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КВ (так зазначено в документі), виданого Красненською сільською Радою Згурівського району Київської області 20 жовтня 1997 року на підставі рішення виконкому № 1 Красненської сільської Ради народних депутатів від 05 березня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 211, що розташована на території Красненської сільської Ради Згурівського району Київської області, а саме за адресою: [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва, обслуговування будинку та ведення особистого підсобного господарства - 0,5600 га, в тому числі: рілля - 0,5400 га, під будівлями - 0,0200 га. У п. 8 Договору зазначено, що право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на неї та його державної реєстрації. Цей договір є підставою для видачі власнику земельної ділянки Державного акту на право власності на землю. Договір посвідчено нотаріусом Згурівської районної державної нотаріальної контори, номер у реєстрі нотаріальних дій 2743 (а.с. 12 - копія Договору купівлі-продажу земельної ділянки; а.с. 13 - копія Витягу з Державного реєстру правочинів). За життя [PERSON] розпочато процедуру оформлення права власності на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04 липня 2006 року №2743 двох земельних ділянок: земельної ділянки для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221983001:01:007:0014, та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби площею 0,3101 га, кадастровий номер 3221983001:01:007:0013, які розташовані по [ADDRESS] (наразі - [ADDRESS] ). На ім`я [PERSON] були виготовлені, але не зареєстровані належним чином у Книзі реєстрації Державних актів на право власності на земельну ділянку, тобто не набули законної сили, та не видані Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 205481 площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та ЯЖ № 205482 площею 0,3101 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані в [ADDRESS] (а.с. 25-29, 30-34 - копії Витягів з Державного земельного кадастру, а.с. 35-38 - копія рішення Згурівської селищної ради восьмого скликання від 26.08.2022 № 2296-20-VІІІ; а.с. 17 - копія листа Відділу у Згурівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області від 13.03.2020 № 97-10-0.27-105/170-20). З копії листа Відділу у Згурівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області від 13.03.2020 № 97-10-0.27-105/170-20 вбачається, що обидва екземпляри Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 205481 та ЯЖ № 205482 зберігаються у місцевому фонді документації із землеустрою Відділу (а.с. 17). На запит адвоката Шевченка В.І. Головне управління Держгеокадастру у Київській області повідомило, що за інформацією Відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Київській області другі примірники державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 205481 та ЯЖ № 205482 на ім`я [PERSON] в архіві відділу не виявлено (а.с. 19 - лист № 29-10-0.3-4159/2-22 від 13.09.2022). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності та інші права на земельні ділянки з кадастровими номерами 3221983001:01:007:0013 та 3221983001:01:007:0014 не зареєстровані (а.с. 20, 21). 14 вересня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до голови Згурівської селищної ради із заявою про надання дозволу на завершення приватизації спірних земельних ділянок, проте листом від 19 вересня 2022 року № Л.262.2022.169 їй повідомлено про необхідність звернутись до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації (а.с. 22-23, 24). Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, садівництва, сінокосіння і випасання худоби площею 0,3101 га, кадастровий номер 3221983001:01:007:0013, та земельна ділянка для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221983001:01:007:0014, розташовані по [ADDRESS] , зареєстровані Відділом Держгеокадастру у Згурівському районі Київської області 06.06.2008 за [PERSON] , документ, який є підставою для виникнення права - цивільно-правовий договір 04.07.2006 2743, технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 01.03.2008 (а.с. 25-29, 30-34). [ADDRESS] Згурівської селищної територіальної громади перейменована на [ADDRESS] (а.с. 35-38 - копія рішення про перейменування вулиць від 26.08.2022 № 2296-20-VIII). В силу ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни. Згідно зі ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (ч. 9 ст. 79-1 ЗК України). Відповідно до ч. 1, 4 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Згідно з ч. 3, 10 ст. 79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ч. 2 ст. 79-1 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (ч. 6 ст. 79-1 ЗК України). Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина за заповітом, яким він заповів усе своє майно [PERSON] [PERSON] спадщину прийняла у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 ЗК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. За життя спадкодавець [PERSON] розпочав процедуру оформлення права власності на спірні земельні ділянки, які були сформовані шляхом поділу земельної ділянки для будівництва, обслуговування будинку та ведення особистого підсобного господарства, площею 0,5600 га, яка належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.07.2006, зареєстрованого в реєстрі за № 2743 (а.с. 12 - копія договору, а.с. 13 - копія Витягу з Державного реєстру правочинів). Фактично земельні ділянки сформовані, мають чітку площу та розміри, винесені в натурі на місцевості, їм присвоєні кадастрові номери, зареєстровані в Державному земельному кадастрі (а.с. 25-29, 30-34 - інформація Державного земельного кадастру про земельну ділянку), а також були виготовлені державні акти (а.с. 17 - інформація). У зв`язку зі смертю [PERSON] процедура оформлення права власності на спірні земельні ділянки не завершена, державні акти про право власності на земельні ділянки за життя [PERSON] не отримані. Таким чином спірні земельні ділянки входять до складу спадщини, адо позивача [PERSON] перейшло право на завершення процедури оформлення права власності на належні спадкодавцю земельні ділянки, в тому числі право на державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на ці об`єкти нерухомого майна. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, у зв`язку із ненаданням документів, які підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на спірні земельні ділянки (а.с.16 - відмова нотаріуса). З огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Позивач сплатила судовий збір за подання позову у розмірі 992,40 грн (а.с. 42 - квитанція). За клопотанням позивача суд не застосовує до відповідача Згурівської селищної ради ст. 141 ЦПК України та понесені позивачем судові витрати залишає за нею.

Outcome: approved