Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати припиненим приватне обтяження, що зареєстроване 25.07.2012 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №12785826 ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, обтяжувач ПАТ «КБ «Надра», боржник ТОВ «Авторай» в частині обтяження - автомобіль легковий «Lexus RX-400», державний номерний знак [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] , 2007 року випуску, що належить на праві власності позивачу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач є власником вказаного транспортного засобу з 15.08.2013. Однак, 11.04.2017 при спробі продажу автомобіля позивач дізналася, що 25.07.2012 державним реєстратором ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було накладено обтяження на вказаний автомобіль на підставі договору про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредетування від 23.08.2007 обтяжувач ПАТ «КБ «Надра», боржник ТОВ «Авторай». Вважав, що оскільки на час придбання автомобіля, позивач не знав і жодним чином не міг передбачити, що на автомобіль накладене обтяження, жодних договорів з банком не укладав, тому позивач не має жодного відношення до заборгованості ТОВ «Авторай» та в повному обсязі сплатив вартість вказаного автомобіля. Крім цього, за інформацією яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, юридичну особу - TOB «Авторай» (код 34505744) було припинено 28.05.2013 за результатом ліквідації (номер запису 15561110015020680). Разом з тим, на думку позивача, автомобіль був відчужений боржником в ході здійснення проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу автомобілів, тому зареєстроване обтяження на вказаний автомобіль не зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2019 справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Державне підприємство «Інформаційний центр Міністерства юстиції України, 3-тя особа - Територіальний сервісний центр № 2342 регіонального сервісного центру МВС у Запорізькій області про визнання обтяження припиненим, передано для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою від 10.12.2019 цивільну справу за вказаним позом прийнято до провадження судді Макаренко І.О., розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 23 серпня 2007 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Авторай» було укладено кредитний договір №05/08/2007/840-К/576. Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 11 квітня 2017 року, №51977678, 25.07.2012 зроблено запис про приватне обтяження, обтяжувач - ПАТ «КБ «Надра», боржник - TOB «Авторай» (а.с. 10-13). Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 11 квітня 2017 року №Р5914, 25.07.2012 зроблено запис №12785826 про приватне обтяження, обтяжувач - ПАТ «КБ «Надра», боржник - TOB «Авторай» (а.с. 15-17). 15.08.2013 позивач придбав автомобіль марки «Lexus RX-400», державний номерний знак [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] , 2007 року випуску, згідно довідки-рахунку серії [NUMBER] , виданої відокремленим підрозділом №108 ТОВ «Автолідер-2010» (а.с. 9). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , автомобіль марки «Lexus RX-400», державний номерний знак [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] , 2007 року випуску, зареєстрований за [PERSON] (а.с. 14). Згідно зі статтею 41 Конституції України,з частиною першою ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. ст. 317, 319 Цивільного кодексу України, власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власного волею. Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (ст. 572 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про заставу»). Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі ліквідації юридичної особи заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого заставою. Згідно із частиною першою статті 589 УК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України). Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли в установленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. З урахуванням вказаного, судом встановлено, що на час придбання позивачем спірного автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були зазначені відомості про його обтяження. За таких обставин, реалізація майна, що є предметом застави, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Матеріали справи не містять даних про надання ПАТ КБ «Надра» згоди ТОВ «Авторай» на відчуження спірного автомобіля. Згідно витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна 25 липня 2012 року за №12785826, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєструвало обтяження, в тому числі належного позивачу автомобіля із забороною відчуження транспортного засобу за заявою обтяжувача ПАТ КБ «Надра», відповідно до кредитного договору про надання кредитної лінії ТОВ «Авторай» з траншевим режимом кредитування від 23 серпня 2007 року. На момент відчуження транспортного засобу на користь позивача у 2013 році, автомобіль перебував у заставі, зареєстрованій у встановленому законом порядку. Тому, на позивача розповсюджується запис про обтяження автомобіля. Обставини, передбачені статтею 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», матеріалами справи не доведені. У матеріалах справи відсутні докази про відчуження ТОВ «Авторай» спірного автомобіля в ході проведення своєї господарської діяльності (договір купівлі-продажу). Оскільки автомобіль відчужувався у період, коли був під обтяженням, тобто відчуження транспортного засобу було заборонено, відсутні підстави для визнання позивача добросовісним набувачем. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 року у справі № 333/6700/15-ц, від 11.09.2019 року у справі № 573/1105/17, від 25.11.2019 року у справі № 757/17150/17-ц, від 18.12.2019 року у справі № 619/4033/18, від 07.04.2020 року у справі № 761/48585/18, від 09.06.2021 року у справі № 643/1735/19, від 31.01.2023 у справі 752/20187/20. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed