Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Смідинської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що його батьки [PERSON] (надалі спадкодавець) та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі і мали сина [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ), сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] (загинув 01.05.2022 р.) та дочку [PERSON] , [INFO] . Проживав разом із батьками у житловому будинку по [ADDRESS] . За життя, спадкодавець не оформляв правовстановлюючі документи та право власності на вказаний житловий будинок і господарські будівлі та споруди. [INFO] помер батько, після смерті якого відкрилася спадщина на будинковолодіння. Позивач прийняв спадщину за законом після смерті спадкодавця шляхом спільного проживання на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці, дружина та діти спадкодавця відмовилися від частки у спадковому майні. Відповідачем у даній справі є Смідинська сільська рада. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про оформлення в порядку спадкування права власності на житловий будинок і господарські будівлі та споруди. Однак, в оформленні спадщини та у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач в підготовче засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про проведення підготовчого засідання за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує. Смідинською сільською радою подано заяву з проханням розглядати справу за відсутності її представника, проти задоволення позову заперечень немає, з позовом згідні. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 40), після смерті якого залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок, збудований у 1974 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Вказані будівлі будовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі №5 за 2022 рік Смідинської сільської ради Ковельського району Волинської області, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 38). Земельна ділянка за тією ж адресою належить позивачу на підставі державного акту (а.с. 32). Враховуючи те, що спадщина відкрилась 07.11.2002 р. та була прийнята позивачем до 01.01.2004 р. - до набрання чинності ЦК України, то відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України спірні відносини спадкування регулюються ЦК УРСР 1963 р., який діяв на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Зі змісту довідки Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 22.04.03 р. № 682 видно, що спадкоємцем за законом є син [PERSON] , який прийняв спадщину до спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця [PERSON] шляхом проживання у спадковому будинку на день смерті спадкодавця і по даний час (а.с. 37). 24.04.2003 р. позивач звернувся до державного нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] та видачу йому свідоцтва про право на спадщину (а.с. 36), отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на належні спадкодавцю земельну частку (пай) та майновий пай (а.с. 34), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно йому відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с. 16). Родинні відносини між спадкодавцем та позивачем підтверджуються відповідним свідоцтвом про народження, з якого видно, що він є сином спадкодавця [PERSON] (а.с. 13). Дружина померлого [PERSON] на час відкриття спадщини була зареєстрована за адресою реєстрації місця проживання спадкодавця (а.с. 9-10), однак жодних дій для прийняття спадщини після смерті чоловіка не вчиняла, і відповідно до ч.2 ст. 553 ЦК УРСР вважається такою, що відмовилася від спадщини. Той факт, що [PERSON] не претендує на спадщину після смерті чоловіка підтверджується також поданою нею суду заявою (а.с. 62). Син спадкодавця - [PERSON] помер [INFO] (а.с. 41). [PERSON] , [PERSON] - дочка та син спадкодавця, жодних дій для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] не вчиняли і відповідно до ч.2 ст. 553 ЦК УРСР вважаються такими, що відмовилися від спадщини. [PERSON] помер [INFO] (а.с. 39). За життя [PERSON] заповіту не складав. Будь-яких відомостей про наявність інших спадкоємців за законом чи за заповітом або таких, що мають право на обов`язкову частку, у матеріалах справи немає. Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном [PERSON] і відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР є таким, що прийняв спадщину. Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи №101/2003 до майна померлого [PERSON] (а.с. 54-59), з яких також видно, що ніхто, крім позивача, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved