Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

У жовтні 2022 позовна заява [PERSON] надійшла до Подільського районного суду м. Києва, в якій просить: стягнути з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на свою користь, в порядку повернення стягнутих за виконавчим написом, грошових коштів у розмірі 6 489,79 грн. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 03.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №28518, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в сумі 1126550 грн. На підставі даного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження №60858314 та здійснювались виконавчі дії щодо примусового виконання виконавчого напису і стягнення з позивача заборгованості. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25.06.2021 виконавчий напис №28518 від 03.12.2019 року визнано таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, на думку позивача, отримані на рахунок відповідачів кошти, стягнуті безпідставно, у зв`язку із чим просить суд стягнути безпідставно набуті кошти. Ухвалою суду від 25.10.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, та як вбачається з матеріалів позовної заяви, останній просить справу слухати у його відсутність та в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності учасників процесу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №28518, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в сумі 11265,50, який був визнаний таким, що не підлягає виконанню рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25.06.2021. Зазначений виконавчий напис був пред`явлений до виконання. Як вбачається з матеріалів справи, під час примусового виконання виконавчого напису, за місцем роботи позивачки здійснювались відрахування з її заробітної плати, що підтверджується довідкою ТОВ «Інтеліджент Консалтинг» за вих. №2 від 09.02.2023, з якої вбачається, що у період з липня 2020 по січень 2021 із заробітної плати [PERSON] здійснювалися відрахування в рамках виконавчого провадження на загальну суму 8 016,33 грн. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України, тому суд вважає, що відпали правові підстави для набуття АТ «Перший Український Міжнародний Банк» коштів, примусово стягнутих за виконавчим написом, оскільки останній визнаний таким, що не підлягає виконанню. Крім того, як вбачається з відповіді на запит за підписом приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А., остання повідомила, що в рамках виконавчого провадження №60858314 з примусового виконання виконавчого напису №28518 від 03.12.2019 року з доходів [PERSON] всього було стягнуто 9 416,71 грн., які розподілені наступним чином: 6 489,79 грн грн. - сума боргу за виконавчим документом, яка перерахована на рахунок стягувача; 1126,55 грн. - основна винагорода приватного виконавця; 400,00 грн. - витрати виконавчого провадження. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем надано докази безпідставного набуття коштів відповідачем, такі обставини перевірені та встановлені під час судового розгляду, підтверджені за допомогою письмових доказів, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Зважаючи на те, що позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору, в силу вимог ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved