Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 14 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» (далі ТОВ «Інфінанс») та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0688853190, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000 грн. на строк 36 календарних місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом 1,75 % за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості. Заповнивши на сайті товариста 14 серпня 2020 року заявку-анкету та підписавши її електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором, який було надіслано їй за допомогою СМС-повідомлення на зазначений нею телефонний номер, відповідач отримала позику у сумі 4000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на зазначену нею платіжну картку. Своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором [PERSON] належним чином не виконала, кредитні кошти не повернула, проценти сплатила. 18 жовтня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 18-10\\21, за умовами якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Разом з тим позичальник допустила істотне порушення умов договору, свої зобов`язання за договором у повному обсязі не виконала. Заборгованість за кредитом станом на 06.12.2022 року складає 47139 грн. 44 коп., з яких: 4000 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 30170 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 12969 грн. 44 коп. заборгованість за нарахованими відсотками. Покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 47139 грн. 44 коп. Відповідно до вимог ч. 5\~ ст. 279 ЦПК України\~сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 7\~ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Статтею 626 ЦК України\~передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно\~до ст. 628 ЦК України\~ зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено\~\~статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Із прийняттям\~ Закону України «Про електронну комерцію»\~на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону \~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» \~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 цього ж Закону\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» \~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як зазначено в правій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 року у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21), з урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Судом встановлено, що 14 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» (далі ТОВ «Інфінанс») та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0688853190, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000 грн. на строк 36 календарних місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом 1,75 % за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості, річна відсоткова ставка 638,75 %. Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами «MoneyBOOM перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та у розумінні ст. 641, 644 ЦК України є\~\~публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Заповнивши на сайті ТОВ «Інфінанс» 14 серпня 2020 року заявку-анкету та підписавши електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором, який було надіслано їй за допомогою СМС-повідомлення на зазначений нею телефонний номер, а також пропозицію укласти договір надання позики, акцепт оферти, відповідач отримала позику у сумі 4000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на зазначену нею платіжну картку, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «Інфінанс», квитанцією про переказ коштів на банківську картку позичальника. Таким чином, між сторонами було досягнуто\~\~згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором відповідач не виконала, допустила прострочення сплати кредиту та процентів за його користування. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 18 жовтня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 18-10\\21, за умовами якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги за вказаний кредитним договором. Наведене підтверджується договором факторингу № 18-10\\21 від 18.10.2021 р., реєстром боржників до договору факторингу, витягом з додатку № 3 до договороу факторингу № 18-10\\21 від 18.10.2021 року, платіжним дорученням № 0291900000 від 20.10.2021 р. про оплату портфеля згідно договору факторингу № 18-10\\21. \~Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином встановлено, що позивач набув права вимоги за вказаним кредитним договором до відповідача [PERSON] . Згідно зі ст. 526\~ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Встановлено, що позичальник [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконала, допустила прострочення сплати кредитних коштів та процентів за користування ним, внаслідок чого станом на 06 грудня 2022 року утворилася заборгованість у сумі 47139 грн. 44 коп., з яких: 4000 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 30170 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 12969 грн. 44 коп. заборгованість за нарахованими відсотками, що підтверджується наданими суду розрахунками заборгованості. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені визначені ст. 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048,\~та ч. 1 ст. 1049 ЦК України \~позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитом у сумі 47139 грн. 44 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Встановлено, що витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 9000 грн., що підтверджується договором № 07-10\\2022 від 07.10.2022 р. про надання правової допомоги, прайс-листом Адвокатського Об`єднання «Лігал Ассістанс», платіжним дорученням № 343550030 від 10.11.2022 р., заявкою про надання юридичної допомоги № 249 від 01.11.2022 р., витягом з Акту № 3 про надання юридичної допомоги від 07.11.2022 р. Витрати позивача зі сплати судового збору становлять 2481 грн. 00 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved