Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

До суду надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до [PERSON] про стягнення суми переплаченої пенсії. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач перебуває на обліку у позивача як отримувач пенсії по інвалідності, яка була призначена на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно виписки із акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №653314, від 27.02.2020 року видана, яка зберігається в пенсійній справі відповідача, термін інвалідності закінчився 30.09.2021 року. На виконання вимог п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» № 553-ІХ від 13.04.2020, позивачем було продовжено виплату відповідачу пенсії по інвалідності до закінчення терміну дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. В жовтні 2021 року позивачем зроблено запит до Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради для з`ясування підтвердження продовження терміну або скасування групи інвалідності. Позивачем відповіді отримано не було. В січні 2022 року надіслано вдруге листа до Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради. 31.01.2022 року КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради повідомлено, що відповідача [PERSON] було оглянуто, групу інвалідності не встановлено. До позивача відповідач з цього приводу не звернувся та продовжував отримувати пенсію. На підставі отриманої інформації спеціалістом відділу з питань виплати пенсії військовослужбовців та деяких інших категорій громадян була проведена перевірка правильності виплати пенсії відповідачу та встановлено факт переплати пенсії за період з 01.10.2021 по 31.01.2022 року в сумі 25552,23 грн. На лист ГУ ПФУ у Запорізькій області щодо повернення коштів ЗОУ АТ «Державний ощадний банк України» повідомив , що кошти повернути не можливо у зв`язку з нестачею коштів на рахунку. Листом від 04.02.2022 р. за № 0800-0505-8/10158 , позивачу повідомлено про залишок боргу пенсії в сумі 4967,07 грн. та роз`яснено механізм повернення надміру отриманої пенсії. Позивачем відповідачу було направлено лист з пропозицією повернути переплату пенсії, однак відповідач на вказану пропозицію ніяк не відреагував, кошти станом на момент подання позову не повернув. Невнесення відповідачем суми заборгованості перешкоджає своєчасному отриманню пенсії та інших соціальних виплат громадянами, чим завдається істотної шкоди їх законним правам та інтересам, та в певній мірі завдає перешкоду здійсненню соціальних гарантій з боку держави. Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2023 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито у справі спрощене позовне провадження з повідомленням(викликом) сторін та наданням відповідачу строку на подання відзиву. Представник позивача в судове засідання не прибув, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку на адресу реєстрації відповідача, однак поштовий конверт повернувся на адресу суду без вручення із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідача було повідомлено шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Повідомлень щодо поважності причин відсутності відповідача, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Згідно з вимогами ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання, повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явилась в судове засідання без поважаних причин. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб- сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідно до ч.8 ст.178, ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.4 ст.223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Представник позивача згідно з наданою заявою не заперечує проти заочного вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст.\~223,\~280,\~281 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом. Згідно виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААБ №653314, від 27.02.2020 року виданої Комунальною установою «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради відповідачу [PERSON] , встановлено третю групу інвалідності (а.с.9). Крім того, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 у випадку пропуску строку повторного огляду особою з інвалідністю, що отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначеного карантину. На виконання вимог п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» № 553-ІХ від 13.04.2020, позивачем було продовжено виплату відповідачу пенсії по інвалідності до закінчення терміну дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. В жовтні 2021 року позивачем зроблено запит до Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради для з`ясування підтвердження продовження терміну або скасування групи інвалідності. Позивачем відповіді отримано не було. В січні 2022 року надіслано вдруге листа до Комунальної установи «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради. 31.01.2022 року КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради повідомлено, що відповідача [PERSON] було оглянуто, групу інвалідності не встановлено. До позивача відповідач з цього приводу не звернувся та продовжував отримувати пенсію. За приписамист.26 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб`пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються на весь час інвалідності, встановленої медико-соціальною експертною комісією, а особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленогост. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»- довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться лише за їх заявою. В разі визнання пенсіонера, який не досяг пенсійного віку, працездатним пенсія виплачується йому до кінця місяця, в якому його визнано працездатним, але не довше ніж до дня, по який встановлено інвалідність. Статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду. На підставі отриманої інформації спеціалістом відділу з питань виплати пенсії військовослужбовців та деяких інших категорій громадян була проведена перевірка правильності виплати пенсії відповідачу та встановлено факт переплати пенсії за період з 01.10.2021 по 31.01.2022 року в сумі 25552,23 грн. На лист ГУ ПФУ у Запорізькій області щодо повернення коштів ЗОУ АТ «Державний ощадний банк України» повідомив , що кошти повернути не можливо у зв`язку з нестачею коштів на рахунку. Листом від 04.02.2022 р. за № 0800-0505-8/10158 , позивачу повідомлено про залишок боргу пенсії в сумі 4967,07 грн. та роз`яснено механізм повернення надміру отриманої пенсії. Позивачем відповідачу було направлено лист з пропозицією повернути переплату пенсії, однак відповідач на вказану пропозицію ніяк не відреагував, кошти станом на момент подання позову не повернув. Невнесення відповідачем суми заборгованості перешкоджає своєчасному отриманню пенсії та інших соціальних виплат громадянами, чим завдається істотної шкоди їх законним правам та інтересам, та в певній мірі завдає перешкоду здійсненню соціальних гарантій з боку держави. Оскільки [PERSON] був обізнаний про те, що з 28.09.2021 він не визнаний інвалідом, проте не повідомив про це Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, продовжував отримувати пенсію по інвалідності, наявні підстави вважати, що сплачені з 01.10.2021 року по 31.01.2022 року кошти є сумою пенсії, виплаченою надміру внаслідок зловживань з його боку. Відповідно до\~статті 50\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка є спеціальною нормою для правовідносин, суми пенсій, виплачені надміру, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку лише внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. На час розгляду справи у суді матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідач повернув кошти у сумі 25552,23 гривень. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Оскільки відповідач [PERSON] не повернув кошти у сумі 25552,23 гривень суд вважає позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч.1, 5ст.81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати коштів, не спростував обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно дост.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved