Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.09.2022 року вироком Коломийського міськрайонного суду відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин. Так, 23.07.2022 року [PERSON] через особисту неприязність умисно наніс позивачу тілесні ушкодження , що виразились у травмі носа із збоєм м`яких тканин у вигляді травматичного набряку і синця, перелому кісток носа, синців навколо правого та лівого очей. Зазначає, що в результаті вчинення відповідачем протиправних дій, йому заподіяні фізичний біль та моральні страждання, емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниження гідності, тривоги, страху за своє життя та здоров`я. Впродовж декількох днів у нього сильно боліла голова та інші частини тіла, через знервованість, що мало наслідком постійних конфліктів із людьми, які його оточували. Його тривожать постійні думки, негативні переживання та спогади про наслідки психологічно травмуючої події, порушення сну, неприємні сновидіння, тимчасова відірваність від соціального життя, почуття образи, що вкрай є негативним для нього і членів його сім`ї та створює значні моральні страждання. Крім того, зухвалі дії відповідача підірвали його авторитет в сім`ї, друзі стали насміхатися з нього. Хоча нанесені йому тілесні ушкодження кваліфіковані як легкі, проте у зв`язку із діями відповідача він переніс важкі болі, на підтвердження чого надав фототаблицю, з якої візуально спостерігається його фізичний стан після побиття. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь 50 000 грн. відшкодування моральної шкоди, а також понесені судові витрати. 02.02.2023 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позивач, який оцінив завдану йому моральну шкоду в розмірі 50\~000 грн., не обґрунтував та не надав достатньо доказів на підтвердження факту заподіяння йому такої шкоди у визначеному розмірі. Зокрема, до позовної заяви не долучено будь-яких письмових доказів, в тому числі, висновків експертів, які б підтверджували заявлений позивачем розмір моральної шкоди; долучена до матеріалів справи фототаблиця не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки на ній відсутні дата та час, а отже, неможливо точно стверджувати чи були зроблені дані фотознімки до чи після події, яка мала місце 23.07.2022 року; доводи позивача про те, в результаті спричинення тілесних ушкоджень, він поніс емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, чи про те, що його тривожать постійні спогади про подію, переживання, порушення сну, що приносить йому значні моральні страждання, є голослівними, так як будь-яких доказів щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку між вчиненням кримінальним проступком щодо позивача та вказаним, останнім не наведено. Також звертає увагу, що в даній ситуації має місце невідповідність суми заявлених позовних вимог ступеню тяжкості кримінального правопорушення та реально заподіяних тілесних ушкоджень позивачу, а саме останньому заподіяно легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а деякі і без такого розладу, тобто вчинено найлегший вид кримінального правопорушення, а саме кримінальний проступок. Згідно з відповідною випискою позивач з 25.07.2022 року по 29.07.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: перелом кісток носа та йому проведено операцію (25.07.2022 року) ендоназальна репозиція кісток носа; сон та апетит позивача в нормі, дихання носом вільне. Тобто твердження, що в результаті дій відповідача у позивача відбулось порушення сну, не відповідає дійсності. Крім того, слід врахувати висновки, зроблені в постанові Верховного Суду від 15.12.2020 року, відповідно до яких розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Тому, враховуючи вищевказане, позовні вимоги відповідач визнає частково, а саме в розмірі 2 000 грн. 15.02.2023 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому вказано, що тяжкість кримінального правопорушення встановлюється на підставі часу розладу здоров`я та розміру втрат працездатності, але аж ніяк не на підставі завданих моральних страждань. Твердження відповідача, що надана фототаблиця не може вважатися належним та допустимим доказом через відсутність на ній часу та дати, мають на меті ввести суд в оману та уникнення останнім справедливого правосуддя. З метою спростування вказаного, він надає знімки екрана мобільного телефону (скриншот) фотографій, із яких вбачається дата та час їх створення. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, просить врахувати те, що лікування та відновлення його фізичного та психологічного стану було тривалим, він перебував на стаціонарному лікуванні з 23.07.2022 року по 29.07.2022 року, впродовж якого переніс операцію. Внаслідок отриманих ушкоджень, він зазнав як фізичного болю, так і довготривалих душевних страждань, пов`язаних із зміною його сталого способу життя, завдано шкоди його престижу. Тому, беручи до уваги тяжкість, характер та обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, вважає, що відшкодування відповідачем моральної шкоди в розмірі 50\~000 грн. буде справедливою компенсацією неправомірних дій останнього. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить ці вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення вказаних учасників, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.07.2022 року близько 21:15 год. [PERSON] , перебуваючи в смт. Гвіздець по вул. Українська, Коломийського району Івано-Франківської області, на ґрунті стійких неприязних відносин вчинив словесний конфлікт з [PERSON] . У ході даного конфлікту [PERSON] умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер\~\~\~своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання,\~\~наніс [PERSON] два удари кулаком правої руки в ділянку обличчя. Внаслідок дій [PERSON] потерпілому [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді травми носа із забоєм м`яких тканин у вигляді травматичного набряку і синця, перелому кісток носа, синців навколо правого та лівого очей, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.09.2022 року (справа № 346/3665/22) [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт\~на строк\~240\~годин ( а.с. 11 ). Частиною 6\~ст.\~82\~ЦПК\~України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до виписки № 4869 [PERSON] з 25.07.2022 року по 29.07.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Коломийська ЦРЛ» з діагнозом: перелом кісток носа (операція 25.07.2022 року ендоназальна репозиція кісток носа (а.с. 9)). Згідно із наданими позивачем копіями знімків екрана мобільного телефону (скриншот (а.с.49-54)) відображено позивача із наявними датами 23.07. - 25.07.2022 року. Положеннями\~ст. 12 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~\~Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.\~\~Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 1 \~ст. 15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилом частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до вимог ч. 1, п.2, 3 ч.2, ч. 3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пунктах 3, 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди як майнової, так і моральної є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. За своїм характером ці зобов`язання належать до недоговірних, тобто вони виникають поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Положення\~ст. 1167 ЦК України\~містять загальні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями, складовими елементами яких є: шкода, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вина заподіювача шкоди. Перераховані підстави для деліктних зобов`язань є обов`язковими. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду. Суд вважає доведеними обставинами, що відповідач завдав позивачу шкоди, його дії були протиправними та винними, а також існує причинний зв`язок між ними. Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивачу суд враховує характер правопорушення, глибину його душевних страждань, ступінь вини відповідача, оскільки внаслідок вчинення кримінального правопорушення позивач переніс стрес, знаходився на лікуванні, зазнав хірургічного втручання (операції), змушений був змінити спосіб життя та повсякденну поведінку. Враховуючи, що такий спосіб захисту цивільних прав, як компенсація моральної (немайнової) шкоди, не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи, розмір присудженої до відшкодування шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного, суд критично відноситься до суми моральної шкоди, яку просить стягнути позивач. Тому, враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди слід визначити в сумі 3\~000 грн. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн., що стверджується відповідною квитанцією (а.с.7). Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено позов у розмірі 3 000 грн., що становить 6 % від заявлених вимог в розмірі 50 000 грн., то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 59,54 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 15, 16, 23, 1167 ЦК України та,

Outcome: partial