Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 16 грудня 2007 року у РАГС району Кючюкчекмедже Стамбул Головного управління реєстрових справ населення Міністрества внутрішніх справ Турецької Республіки. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 16 грудня 2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося. В останній час відносини між ними значно погіршилися. Спроби налагодити сімейне життя та побут виявилися марними. Відповідач про збереження сім`ї не піклується. Неодноразові спроби примирень не дали бажаних результатів враховуючи несумісність їх характрерів та поглядів на життя. Відповідач не проявляє поваги до неї, постійно влаштовує сварки та скандали з погрозами фізичною розправою та вбивством, які повсякчас закінчуються застосуванням щодо неї насильства, що негативно впливає на її здоров`я та психологічний стан дітей, які бачать насилля в сім`ї. Бажання зберегти сім`ю не має. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам дітей. Ухвалою від 6 січня 2023 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У поданій до суду заяві від 6 березня 2023 року представник позивача адвокат Гарголь В.В. просить справу розглянути без участі позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час судового засідання вважається повідомленим своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 грудня 2007 року у РАГС району Кючюкчекмедже Стамбул Головного управління реєстрових справ населення Міністрества внутрішніх справ Турецької Республіки, що підтверджується міжнародним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , апостильованим 30 січня 2008 року. Сторони мають двох спільних дітей - дочку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження № [NUMBER] , апостиль від 31 січня 2008 року), та сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження № 1463, апостиль від 2 липня 2012 року).\~ \~ \~ Відповідно до ч.1\~ст.58\~Закону України\~«Про міжнародне\~приватне право», шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Згідно з ч.1\~ст.60\~Закону\~України\~«Про міжнародне\~приватне\~право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу проводиться за законодавством України. За положеннями ст.63 Закону України "Про Міжнародне приватне право України" припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ст.2, 3 Гаазької Конвенції кожна з договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Документ, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі - учасниці цієї конвенції. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним, а тому позов належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 992,40 грн. На\~підставі наведеного та

Outcome: approved