Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

ПрАТ «АТ «Київводоканал» 21.12.2022 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, яким просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 35256,43 грн., 3 % річних у розмірі 3454,02 грн., інфляційні витрати у розмірі 18916,76 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн. та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35,00 грн. Позов мотивовано тим, що за адресою: [ADDRESS] здійснює надання послуг з водопостачання та водовідведення до вказаного помешкання, де проживає відповідач, однак останній не проводить оплату за надані комунальні послуги, внаслідок чого за ним рахується заборгованість за період з 01.07.2014 року по 31.10.2022 року на загальну суму 35256,43 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість не погашає, позивач вимушений звернутись до суду за його примусовим стягненням, а також просив суд стягнути з відповідача на свою користь за прострочення виконання грошового зобов`язання інфляційні втрати та три проценти річних, а також судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 06 січня 2023 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 13.02.2023 року відповідачем до суду було направлено відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 26.04.2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 року № 1198, яким внесено зміни до закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами. Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Вказано, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з позовної заяви, позивачем ставиться питання про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2014 року по 31.10.2022 року за водопостачання та водовідведення за місце проживання відповідача, а саме: [ADDRESS] . Відповідно до наданого позивачем суду розрахунку заборгованості, у відповідача за період з 01.07.2014 року по 31.10.2022 року виникла заборгованість перед ПрАТ «АК «Київводоканал» за послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 35256,43 грн. ( а.с. 15-17). Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 179 ЖК УРСР визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно пунктів 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Проте, як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] зареєстрований за адреою: [ADDRESS] з 10.06.2010 року по теперішній час, що свідчить про те, що у позивача відсутні правові підстави для стягнення заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 57627,21 грн., оскільки відповідач в зазначений період не був зареєстрований у вказаній квартирі та не був споживачем комунальних послуг (а.с. 32). Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» не підлягають задоволенню. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed