Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження з заявою, у якій просить встановити факт батьківства померлого [PERSON] , [INFO] по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати заінтересовану особу внести зміни до актового запису про народження дитини. Заява обґрунтована тим, що з 2020 року заявниця перебувала у відносинах з [PERSON] , від цих відносин у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Запис про батька у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, оскільки на момент реєстрації народження сина, його батько [PERSON] не мав жодної можливості прибути для реєстрації народження у зв`язку з проходженням служби. [PERSON] та [PERSON] перебували у відносинах та мали намір укласти шлюб. 29.12.2022 заявниця отримала звістку про те, що під час ворожого артилерійського обстрілу, зазнавши двох осколкових поранень, несумісних з життям, [PERSON] загинув. За час його життя вони не встигли подати заяву про визнання його батьком дитини. Встановлення даного факту необхідно заявнику для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а вирішити дане питання можливо лише в судовому порядку. Заявнця в судовому засіданні підтримала вимоги заяви, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, але суду надано письмову заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого ними представника, покладаються на розсуд суду. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що знає заявницю, вона була дівчиною загиблого, знає це особисто, бо вона близько трьох разів приїжджала до [PERSON] в гості у м.Слав`янськ, де вони зі свідком служили з 2020 року. Свідок [PERSON] до суду не з`явився. За повідомленням свідка [PERSON] , [PERSON] готується до операції, тому заявниця не наполягала на його допиті, зазначивши, що він надасть показання, аналогічні показанням попереднього свідка. Заслухавши заявника, пояснення свідка, дослідивши письмові докази, окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається із роз`яснень, даних в Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі. Відповідно до ч.3 ст.128, ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Частиною 1 ст.135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. [INFO] народився [PERSON] , що вбачається з доданої копії свідоцтва про народження (а.с.6). Батьками дитини зазначено [PERSON] та [PERSON] . Запис про батька у Книзі реєстрації народжень, як зазначає заявниця, вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Положеннями ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010р. № 2398-У1 передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складання актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Заявником додано до матеріалів скріншот з інформацією Сахновщинської громади від 30.12.2022 про загибель солдата [PERSON] (а.с.7-8), який не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту смерті [PERSON] . Також заявницею\~надано скріншоти з\~соціальної мережісобистої переписки, де співрозмовника зазначено як « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.9-14). Вказані скріншоти\~з соціальної\~мережі не\~можна вважати\~належним та\~допустимим доказом,\~адже неможливо\~з`ясувати належність\~такої сторінки\~конкретній людині,\~та й\~сам зміст\~повідомлень не\~підтверджує факт\~батьківства [PERSON] \~відносно [PERSON] . Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховую викладене вище, суд приходить висновку, що заявником не надано належні та допустимі докази, на підтвердження викладених у заяві обставин справи, пояснення свідка також достовірно не підтверджують факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , тому у задоволенні заяви слід відмовити у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed