Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

13 січня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свій позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на життя. Сімейні відносини та спільне господарство не ведеться протягом чотирьох років. Фактичні шлюбні відносини припинились. Від шлюбу мають спільних повнолітніх дітей. Ухвалою судді від 26 січня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Разом з тим, зазначає, що позивачем не надано доказів з приводу часу припинення сімейних відносин, а тому просить суд не встановлювати час протягом якого були припинені сімейні відносини, оскільки встановлення даного терміну часу може вплинути на інші судові рішення в інших судових справах. Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за наявними матеріалами у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи згідно ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований 28 січня 1983 року у РАЦ Індустріального району м. Дніпропетровська, актовий запис № 67. (а.с.5). Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ст.21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. За нормою ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу без встановлення періоду тривалості припинення шлюбних відносин, оскільки такий період не підтверджено доказами. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved