Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача страхове відшкодування у порядку регресу у розмірі 42 732, 50 грн, мотивуючи тим, що відповідач самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Від відповідача відзив на позов не надходив до суду. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. У серпні 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Ухвалою судді від 10 серпня 2021 року у справі відкрито провадження для розгляду справи у спрощеному порядку без виклику сторін у судове засідання. 12 серпня 2021 року на судовий запит, поданий у відповідності до частини шостої статті 187 ЦПК України, надійшла відповідь щодо відомостей про адресу зареєстрованого у передбаченому законом місця проживання відповідача. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення судом кореспонденції за його адресою проживання, зареєстрованою у передбаченому законом порядку, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому у силу частини восьмої ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини справи. 24 лютого 2020 року [PERSON] уклала з ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» договір № АО/4845100 обов`язкового страхування правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля «Skoda Fabia» (реєстраційний номер [NUMBER] ). 20 травня 2020 року о 09 год. 44 хв. у м. Києва на бульварі Дружба Народів мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Skoda Fabia» (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] та автомобіля «VOLKSWAGEN POLO» (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] . Постановою Подільського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року у справі № 758/7019/20 визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та притягнено до адміністративного стягнення у вигляді штрафу. 23 вересня 2020 року Страхова компанія «PZU України» звернулась до Страхового товариства «Гарантія» з вимогою № 273/2020 в порядку суброгації про відшкодування їм заподіяної шкоди у розмірі 39 132, 50 грн. Страхове товариство «Гарантія» на підставі страхового акту № 933-20 від 26 жовтня 2020 року відшкодувало заподіяну шкоду страховій компанії «PZU України» в порядку суброгації у розмірі 39 132, 50 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1460 від 26 жовтня 2020 року. Згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (КАСКО) №АМ.148503 від 10 грудня 2019 року застраховано автомобіль «VOLKSWAGEN POLO» (реєстраційний номер [NUMBER] ), яким передбачено безумовна франшиза у розмірі 2% від страхової суми яка за зазначеним договором становила 180 000 грн. Страхове товариство «Гарантія» здійснило відшкодування суми збитку, що дорівнює безумовній франшизі у розмірі 3 600, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1459 від 26 жовтня 2020 року. Таким чином, позивач відшкодував власнику автомобіля збитки, які були завдані у результаті ДТП, відповідач після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди, а тому позивач набув право звернення у порядку регресу до відповідача, як до особи відповідальної за завдані збитки. У лютому 2022 року до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, оскільки 13 грудня 2021 року Страхове товариство «Гарантія» здійснило страхове відшкодування в порядку суброгації у розмірі 14 437,50 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1854 від 13 грудня 2021 року. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Згідно з положеннями частини першої ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором, майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За приписами статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була завдана в результаті ДТП. За приписами пункту «В» статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). За приписами пункту «Ґ» статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до частини першої, другої ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом, підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням., зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням, диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом, підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним, засобом, механізмом, іншим, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до частини першої ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відтак позов підлягає задоволенню з присудженням стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 57 170, 00 грн. Згідно з статтею 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, у тому числі судовий збір сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду, у разі задоволення позову і пропорційно до задоволеної частини, а саме 2 270, 00 грн.

Outcome: approved