Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~В лютому 2023 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 25 липня 2015 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №167. В шлюбі є діти: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . З відповідачем спільне життя у них не склалося. Сімейні стосунки припинено, відновлювати їх позивачка не бажає, сторони проживають окремо. Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , сторони досягли згоди щодо місця проживання неповнолітнього сина з матір`ю. Неповнолітня донька [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , сторони досягли згоди щодо місця проживання неповнолітньої доньки з батьком. Просить розірвати шлюб з [PERSON] , сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю [PERSON] , дочку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з батьком [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити. Позивачка [PERSON] суду пояснила, що фактично після кількох місяців після народження дочки вони з відповідачем почали проживати окремо, їх сім`я розпалась. З нею залишився проживати син [PERSON] , дитина часто хворіє, вона має намір поїхати з ним за кордон. Дочка [PERSON] залишилась проживати з батьком по [ADDRESS] , є прив`язана до нього. Між ними досягнута згода щодо місця проживання дітей. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення,суду пояснив, що в них різні погляди на життя та виховання дітей. Сім`я розпалась ще в 2018 році. З ним від народження проживає та зареєстрована дочка у вихованні якої допомогають йому його батьки. Просить задоволити позовні вимоги. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25 липня 2015 року, який зареєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №167, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі є діти: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , в свідоцтвах про народження якими батьками записані [PERSON] та [PERSON] . За час спільного подружнього життя належної сім`ї не склалося, сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. З урахуванням того, що неповнолітній син [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується записом в будинковій книзі, сторони досягли згоди щодо місця проживання неповнолітнього сина з матір`ю. Неповнолітня донька [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується записом в будинковій книзі, сторони досягли згоди щодо місця проживання неповнолітньої доньки з батьком. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved