Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, з 04.06.2014 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 10.12.2020 року. Від шлюбу вони мають трьох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, починаючи після розірвання шлюбу вона з дітьми проживає окремо від відповідача, діти знаходяться на її утриманні та вихованні, жодних перешкод у спілкуванні відповідача з дітьми вона не чинить, хоча сам відповідач не виявляє бажання спілкуватись з дітьми та приймати участь в їх вихованні. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд визначити місце проживання дітей разом з нею за адресою: [ADDRESS] , а також стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 23.02.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 28.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши суду заяву, в якій вона позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу в її відсутність. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить розглядати справу в його відсутність. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, а також повідомив про неможливість надання висновку. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та відповідач [PERSON] з 04.06.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 10.12.2020 року. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . Сторонами під час розгляду справи не заперечувалось, що діти сторін постійно проживають разом з позивачем. Згідно зі ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно ст.161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини ,що мають істотне значення. Частиною четвертою та п`ятою статті 19 СК України передбачено обов`язкову участь органу опіки та піклування при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її виховані, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Водночас у частині шостій вказаної статті зазначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Матеріали справи свідчать про відсутність висновку відповідного органу опіки та піклування з наданням відповіді про неможливість надання висновку, оскільки позивач разом з дітьми перебувають за кордоном через воєнний стан. Тобто, саме з підстав наявності об`єктивних причин неможливості виконання заходів, передбачених ст. 19 СК України та п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008 № 866, вказаний орган опіки та піклування не зміг подати до суду висновок щодо розв`язання спору. При таких обставинах суд приходить до висновку, що передбачений ч.5 ст.19 СК України письмовий висновок щодо розв`язання спору з приводу визначення місця проживання дітей не може бути поданий суду у цей час та при таких обставинах з об`єктивних причин. Разом із тим суд наголошує, що орган опіки був залучений до участі у справі, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи та представником органу опіки подано заяву про розгляд справи в його відсутність. При цьому згідно з частиною 10 статті 10 ЦПК України, забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини. А частиною першою цієї статті врегульовано, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Виходячи з необхідності захисту прав дітей та

Outcome: approved