Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 30.06.2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1919 від 09.10.2013 року. Ухвалою від 13.07.2022 року провадження у справі відкрито. 29.07.2022 року позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, за участі його представника [PERSON] 12.09.2022 року відповідач [PERSON] на електронну пошту суду надіслала клопотання про зупинення провадження у справі та заяву про надання строку для примирення подружжя на 6 місяців. В заяві відповідач вказує, що до 03.03.2022 року сторони мешкали та вели сумісне господарство, відповідач працювала та повністю вкладала гроші в сім`ю, разом з позивачем виховували спільного сина [PERSON] , [INFO] . Після початку війни відповідач після чергового сильного вибуху прийняла непросте рішення заради безпеки та здоров`я дитини виїхати за кордон. До 30.06.2022 року сторони постійно підтримували зв`язок. В день подачі позову [PERSON] зателефонував відповідачу і сказав, що він біля суду та подає позов на розлучення, нічого не пояснивши. Відповідач [PERSON] вважає, що такі рішення не приймаються за один день та на відстані, маючи позаду десять років подружнього життя та неповнолітню дитину, та зважаючи на тяжкий час війни. Відповідач вказує, що нею не втрачено почуття любові та поваги до чоловіка. Ухвалою суду від 13.09.2023 року сторонам надано строк для примирення до 13.03.2023 року. Постановою Одеського апеляційного суду від 01.11.2022 року апеляційну скаргу [PERSON] від імені [PERSON] залишено без задоволення, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13.09.2022 року залишено без змін. 13.03.2023 року в інтересах позивача [PERSON] до суду звернувся адвокат Поплавський Д.П. з заявою, в якій вказав, що [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягає, просить шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвати. При цьому адвокат також зазначив, що позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, ніяке примирення або збереження сім`ї неможливо. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, на час розгляду справи будь-яких заяв від відповідача до канцелярії суду не надходило. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Враховуючи наведене та передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, неодноразове призначення справи до розгляду, обізнаність учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони з 09.10.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось, відсутнє взаєморозуміння, неможливе сумісне ведення господарства. Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено, спорів щодо спільного майна немає. Син проживає з матір`ю. В клопотанні про надання строку для примирення від 12.09.2022 року відповідач [PERSON] посилалась на те, що вона з сином [PERSON] тимчасово поки в країні війна знаходяться під захистом Чеської Республіки, що такі рішення як розлучення не приймаються за один день та на відстані, маючи позаду 10 років подружнього життя та неповнолітню дитину та зважаючи на тяжкий час війни. Інших заяв щодо розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Також відповідач в заяві зазначила, що до від`їзду в зв`язку з війною РФ проти України до Чехії, а саме 03.03.2022 року вони мешкали разом з позивачем та вели сумісне господарство за адресою: [ADDRESS] . ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] 09.10.2013 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №1919, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого повторно Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса)15.06.2022 року. [INFO] народився [PERSON] , про що 17.11.2014 року складено відповідний актовий запис № 11693, що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 15.06.2022 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] . На теперішній час сторони припинили шлюбні відносини з 03.03.2022 року, спорів щодо визначення місця проживання дитини або поділу спільного майна не заявлено. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.10.2013 року та мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який на теперішній час тимчасово проживає разом з матір`ю за межами України. У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 26.11.2018 року у справі №761/33261/16-ц зазначено, що тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved