Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

У вересні 2021 року представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною позовною заявою. Позов обґрунтовано тим, 02.08.2017 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z06.196.73304. 02.12.2020 між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 12/89, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 02.12.2020, додатку № 1 до Договору факторингу № 12/89 від 02.12.2020 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 119 777, 47 грн., з яких: 48 822,09 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 27 817,29 грн. - заборгованість по відсотках, 43 138,09 грн. - сума заборгованості за комісією. Таким чином, оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованості не погашає, позивач як правонаступник стягувача звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 01.10.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали про відкриття провадження у справі направлена судом на адресу відповідача, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до висновків Великої Палати Верховного суду, викладених в постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 - направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення/надсилання належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправки, а тому не може свідчити про неправомірність його дій. У встановлений в ухвалі строк відповідач відзив щодо позовних вимог до суду не направив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02.08.2017 між ТОВ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z06.196.73304. Відповідно до п.1.1 вищевказаного кредитного договору, банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 49 999,00 грн., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. Згідно п. 1.2, п. 1.3 договору, банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 60 місяців. За користування кредитом позичальник сплачує річну змінну процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 12,49 % (маржу банку). Пунктом 1.4 договору передбачено, що станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням Правління банку становить 9.50 %, що разом з маржею банку складає змінювану проценту ставку в розмірі 21.99%. Судом встановлено, що банк свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредитні кошти. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Із долученого до справи розрахунку заборгованості від 02.12.2020 р. вбачається, що отриманий кредит відповідач за умовами договору не сплачує, в результаті чого станом на 02.12.2020 р. має заборгованість в сумі 11977,47 грн., з яких: 48822,09 грн. - заборгованість за основним боргом; 27817,29 грн. - заборгованість за відсотками; 43138,09 грн. - заборгованість за комісіями. 02.12.2020 між ТОВ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 12/89, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № Z06.196.73304 Згідно з п. 5.2 Договору факторингу, в день підписання Реєстру Боржників, за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених п. 4.1 цього Договору, ПАТ «Ідея Банк» втрачає права на будь-які платежі Боржників в оплату їх заборгованостей за первинними договорами. В разі звернення боржників до ПАТ «Ідея Банк» з приводу виконання зобов`язань за відступленими ТОВ «ФК «ЄАПБ» Правами вимог, ПАТ «Ідея Банк» повідомляє про необхідність виконання зобов`язань на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 2 до Договору факторингу № 12/89 від 02.12.2020 від кредитора ТОВ «Ідея Банк» до нового кредитора ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право грошової вимоги до відповідача. Таким чином, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 119777,47 грн., з яких: 48822, 09 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 27817,29 грн. - заборгованість по відсотках, 43138,09 грн. - сума заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором. З наданої позивачем довідки розрахунку вбачається, що відповідач не виконав умови кредитного договору, у зв`язку з чим за ним обліковується заборгованість. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідач процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву, не скористався, хоча був повідомлений про розгляд справи, та можливість подати свої заперечення стосовно позову, тому доводи позивача відповідачем не спростовано. Враховуючи, що між ПАТ «Ідея Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», та [PERSON] було укладено кредитний договір, умови якого банком були виконані, шляхом надання відповідачу кредитних коштів, останній взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в сумі 119, 777, 47 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved