Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПОКРОВ» (надалі - ОСББ «ПОКРОВ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахування 3 % річних, інфляційних втрат та пені. Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що позивач\~з 03.03.2010здійснює управління\~будинком [ADDRESS] ,\~що полягає\~в утриманні\~будинку і\~прибудинкової території,\~організації надання\~житлово-комунальних\~послуг співвласникам.[PERSON] \~після смерті\~своєї матері,\~яка померла\~ [INFO] ,\~став власником\~квартири [ADDRESS] .\~На підставі\~договору купівлі-продажу\~від 27.10.2020\~власником \~квартири \~ [ADDRESS] стала\~ [PERSON] . Отже, відповідачі є співвласниками зазначеною квартири по частці та співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на яких поширюються вимоги законодавства щодо утримання належного їм нерухомого майна та обов`язки як на співвласників у багатоквартирному будинку. З метою забезпечення належної експлуатації житлового будинку, позивачем укладено низку договорів з виконавцями (постачальниками) житлово-комунальних послуг, якими передбачено перерахування коштів за надані послуги щомісячно. Позивач за такими договорами несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих співвласниками багатоквартирного будинку послуг. Позивачем здійснюється комплекс робіт із забезпечення утримання будинку та прибудинкової території. Розмір внесків співвласників багатоквартирного будинку на утримання будинку та прибудинкової території затверджені рішенням загальних зборів ОСББ «ПОКРОВ», що підтверджується Витягом з протоколу № 17-2018 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «ПОКРОВ» від 15.06.2021. Відповідачі належним\~чином не\~виконують своїх\~обов`язків по\~сплаті внесків на утримання будинку\~та станом\~на 31.05.2021\~їм нараховано\~заборгованість за\~період з\~01.08.2019\~ по\~31.05.2021у\~розмірі 36\~453,09\~грн. За указаний період [PERSON] було здійснено часткову оплату заборгованості за період з 01.08.2019 по 31.05.2021 на загальну суму 9 852 грн. Станом на 31.05.2021 заборгованість відповідачів за житлово-комунальні послуги з утримання багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] за період з 01.11.2019 по 31.05.2021, з урахуванням внесених [PERSON] платежів становить 26 601, 09 грн, на яку позивачем нараховано 3 % річних, суму інфляційних втрат та пеню. При цьому, оскільки [PERSON] стала власником квартири [ADDRESS] лише 27.10.2020, тому розрахунок її заборгованості позивачем проведено з дати набуття нею права власності. З метою досудового врегулювання спору позивач надсилав відповідачам листи вимоги, якими останніх повідомлено про наявну заборгованість, проте станом на момент звернення до суду відповідачами не виконано своїх зобов`язань та заборгованість не сплачено. На підставі наведеного, позивач просить стягнути на свою користь: з [PERSON] основний борг за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинку у розмірі 10 276,73 грн за період з 01.11.2019 по 31.10.2020; з [PERSON] та [PERSON] солідарно основний борг за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинку у розмірі 16 324,36 грн за період з 01.11.2020 по 31.05.2021; з [PERSON] пеню за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинку у розмірі 283, 55 грн за період з 01.11.2019 по 31.10.2020; з [PERSON] та [PERSON] солідарно пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг з утримання будинку у розмірі 837,82 грн за період з 01.11.2019 по 31.05.2021; з [PERSON] три відсотка річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 462,13 грн за період з 01.11.2019 по 31.10.2020; з [PERSON] та [PERSON] солідарно три відсотка річних у розмірі 184, 56 грн за період з 01.11.2020 по 31.05.2021: з [PERSON] інфляційні збитки за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 1 231,74 грн за період з 01.11.2019 по 31.10.2020; з [PERSON] та [PERSON] солідарно інфляційні збитки за несвоєчасне виконання виконання грошового зобов`язання у розмірі 564,97 грн за період з 01.11.2020 по 31.05.2021. 25.11.2021 відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не погоджується з сумами заборгованості, нарахованими позивачем та додав до нього копії чеків про оплату за період 2017-2021 роки та просив їх врахувати. Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що квитанції, додані відповідачем до відзиву не відповідають встановленим нормам ЦПК України, у зв`язку з відсутністю належного посвідчення та підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи. Крім того вказує, що оплати відповідно до частини квитанцій були проведені відповідачем в рахунок оплати житлово-комунальних послуг до періоду обчислення основного боргу та зарахована у попередній період житлово комунальних послуг, а тому вони відношення до періоду та предмету розгляду даної справи не мають, квитанції № 42 від 15.12.2020 на суму 1\~000 грн та № 21 від 12.03.2021 на суму 3\~700 не є належними доказами оплати житлово-комунальних послуг, оскільки платником та отримувачем по них є одна й та сама особа [PERSON] . Також при розрахунку суми боргу та штрафних санкцій відносно [PERSON] були враховані суми оплат по квитанціях від 14.08.2019 на суму 4\~000 грн та від 25.11.2020 на суму 5\~852 грн. Крім того, оплати [PERSON] від 11.03.2021 на суму 8\~500 грн та 25.0.2021 на суму 11\~500 грн були зараховані в рахунок погашення боргу за період з 01.02.2014 по 01.08.2019, що встановлено рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.02.2020 у справі № 522/16382/19. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Пушкаренко О. О., з урахуванням наданої відповідачем [PERSON] у судовому засіданні квитанції про сплату боргу на суму 3\~000 грн, уточнила позовні вимоги про стягнення з останнього суми основного боргу за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинку за період з 01.11.2019 по 31.10.2020 та просила стягнути з нього таку суму, за вирахуванням 3\~000 грн, а саме 7\~276, 73 грн. У решті позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні просив врахувати додані ним до відзиву копії квитанцій про оплату. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке. 02.03.2010 співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] створено ОСББ «ПОКРОВ», про що 03.03.2010 внесено відповідний запис за № 15561200000038367 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань. Згідно з п. 1.1 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПОКРОВ»(в новій редакції) Об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку будинку [ADDRESS] відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до\~п.\~п.\~3.1.\~п.\~З Статуту\~ОСББ «ПОКРОВ», метою його створення є забезпечення і захист прав Співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між засновниками, співвласниками будинку, працівниками (крім оплати їхньої праці, нарахування ЄСВ, членами органів управління та інших пов`язаних осіб (п. 3.2 Статуту). Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 06.10.2010. Із заповіту від 26.03.2013, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренком Є. С. та зареєстрованого в реєстрі за № 1572 слідує, що [PERSON] заповіла, зокрема, належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 238434488 від 23.12.2020 слідує, що [PERSON] є власником частки квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу від 27.10.2020, власником іншої частки даної квартири є [PERSON] . Розмір внесків співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] на утримання будинку та прибудинкової території затверджені рішенням загальних зборів ОСББ «ПОКРОВ», що підтверджується Витягом з протоколу № 17-2018 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «ПОКРОВ» від 15.06.2021. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року № 2866-III. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами, створюється об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Згідно зі ст. 15 ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. За приписами частин другої, третьої статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (набрав чинності 10.12.2017) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено перелік житлово-комунальних послуг. Так, до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Так, відповідно до положень 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Отже, обов`язок утримання майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. Витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їх часток співвласника незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 916/2197/13 (№ 3-28гс15), від 11.11.2015 у справі № 3-945гс15, від 27.01.2016 у справі № 904/8242/14 (№ 3-1028 гс15) та постановах Верховного Суду від 14.12.2017 у справі № 910/582/17, від 22.05.2018 у справі № 910/12065/17. Частиною четвертою статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 01.09.2020 у справі № 686/6276/19 чинним законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не передбачено в договорі купівлі-продажу. Як слідує із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості, станом на 31.05.2021 заборгованість відповідачів за житлово-комунальні послуги з утримання багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] за період з 01.11.2019 по 31.05.2021 становить 26 601, 09 грн, на яку позивачем нараховано 3 % річних, суму інфляційних втрат та пеню. При цьому, оскільки [PERSON] стала власником квартири [ADDRESS] лише 27.10.2020, тому розрахунок її заборгованості позивачем обрунтовано проведено з дати набуття [PERSON] права власності. Доводи позивача\~про неналежне\~виконання відповідачами\~своїх зобов`язань\~щодо оплати\~житлово-комунальних\~послуг з\~утримання багатоквартирного\~житлового будинку\~та наявність\~заборгованості знайшли\~своє підтвердження\~під час\~розгляду справи,\~а відтак\~стягненню з\~ [PERSON] ,\~з урахуванням\~сплаченої останнім\~суми в\~розмірі 3\~000\~грн,\~підлягає сума\~заборгованості в\~розмірі 7\~276,\~73\~грн,\~а з\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~в солідарному\~порядку підлягає\~стягненню заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку в розмірі 16\~324, 36 грн. При цьому, доводи відповідача [PERSON] щодо неврахування позивачем при розрахунку заборгованості оплати ним послуг відповідно до квитанцій, доданих до відзиву на позовну заяву, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних нарахувань, слід зазначити таке. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена статтею 625 ЦК України. Так за ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05 липня 2019 року у справі № 905/600/18. Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц, передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. За результатами перевірки правильності розрахунку позивача щодо стягнення з відповідачів 3 % річних та суми інфляційних втрат, суд погоджується з таким розрахунком, оскільки він проведений з дотриманням правил його здійснення та на підставі відповідних формул. Відповідачами розрахунку заборгованості не спростовано. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідачів пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка, відповідно до розрахунку, нарахована позивачем з червня 2020 року, то такі вимоги не підлягають задоволенню з огляду на положення підпункту 4 пункту 3 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким встановлено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", прийнятої відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", на усій території України встановлений карантин з 12.03.2020, який, у свою чергу, постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239, від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641, від 26.08.2020 № 760, від 13.10.2020 № 956, від 09.12.2020 № 1236, від 17.02.2021 № 104, від 21.04.2021 № 405, від 23.02.2022 № 229, № 630 від 27.05.2022, № 928 від 19.08.2022 був неодноразово продовжений. Так, Кабінет Міністрів України постановою № 1423 від 23.12.2022 вніс зміни, зокрема, до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 30.04.2023. За таких обставин підстави для нарахування та стягнення з відповідачів пені за несвоєчасну сплату житлових послуг відсутні. Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСББ «ПОКРОВ» частково.

Outcome: partial