Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

07.02.2023 року представник позивача - адвокат Ярмолович О.Є. звернувся в інтересах позивача [PERSON] до суду з позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] , який зареєстрований 30 серпня 2003 року Кодимським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №40. Позов обґрунтований тим, що за час шлюбу в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, шлюбні відносини припинено, сторони спільне господарство не ведуть. Враховуючи зазначене вище, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та справу розглядати у їх відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, жодних заперечень або клопотань не надавала, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.02.2023 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.08.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 01.02.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі актового запису №40. (а.с.4) Від шлюбу в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.02.2006 року, виданого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №85 (а.с. 5), [PERSON] [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05.06.2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №171 (а.с. 6), а також [PERSON] [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21.03.2019 року виданого Суворовським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №826. (а.с.7) Причиною розпаду сім`ї є різні погляди на життя. Сторони припинили подружні відносини і однією сім`єю не проживають. Позивач на розірвання шлюбу згоден та наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Спору щодо місця проживання дітей та поділу майна подружжя не має. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, а також п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, дослідивши надані по справі докази, давши їм оцінку, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п.1.3. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду в повному обсязі у сумі 1073,60 грн. На підставі ст.105 ч.3, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved