Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що від шлюбу із відповідачем має повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом дитинства 2 групи безстроково, проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні; відповідач мешкає окремо від дитини. При зверненні до суду із вказаним позовом позивач зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, є працездатним, дитина потребує утримання. Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів щомісяця на утримання повнолітнього сина, який потребує матеріальної допомоги, в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з дня подання позову. Сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні. Позивач просила про розгляд справи у її відсутність (а.с. 2). В силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, сторони є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом дитинства 2 групи безстроково, що підтверджується довідкою до акта огляду медико - соціальною експертною комісією (а.с. 8). [PERSON] проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. [PERSON] є одержувачем державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства 2 групи (а.с. 9). [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Відповідач мешкає окремо від дитини, має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина до досягнення ним повноліття, що підтверджується розрахунком державного виконавця, в розмірі 90 080,41 грн. (період 10/2017 - 11/2020). Спірні правовідносини виникли із обов`язку батька утримувати повнолітнього непрацездатного сина, який потребує матеріальної допомоги, та регулюються ст. 198 СК України. Дослідив докази, надані в порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, в межах заявлених вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (ч. 1 ст. 2 СК України). Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів (ч. 1 ст. 1 СК України). Відповідно до вимог ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Вочевидь, що нормальне існування людини, функціонування її організму та збереження її здоров`я потребує матеріальних цінностей (грошових коштів) для придбання набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних потреб людини. Матеріальних цінностей потребує навіть мінімально прийнятий рівень життя (ч. 3 ст. 82 ЦПК України). Суду не було надано доказів про виконання відповідачем, як батьком повнолітнього непрацездатного [PERSON] , обов`язку з утримання повнолітнього сина, який потребує матеріальної допомоги, адже є інвалідом дитинства 2 групи безстроково, у зв`язку з чим вочевидь порушення прав [PERSON] , які підлягають поновленню у спосіб, визначений законом та обраний позивачем при зверненні до суду. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище повнолітнього непрацездатного [PERSON] (останній є інвалідом дитинства 2 групи безстроково, потребує утримання від батьків); 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів (суду не було надано доказів про наявність у відповідача хвороби, які би унеможливлювала виконання ним батьківського обв`язку, відповідач є працездатною особою, має заборгованість з 2017 р. зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] ); 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина (докази про зазначене відсутні); 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав (докази про зазначене відсутні); 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів (докази про такі витрати суду не надані). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову; на виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved