Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

АТ «ОТП БАНК» звернувся до суду з позовом, відповідно до якого позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість по картковому рахунку за договором №2017224202 від 06.12.2017 року у розмірі 43 324,61 грн та судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 06.12.2017 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] , було укладено Кредитний договір №2017224202, який за правовою природою є змішаним договором кредитного договору та Договору про видачу і обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток. Згідно умов договору, Позичальник підтверджує факт приєднання до Договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток, що розміщені на Інтернет сайті Банку (www.otpbank.com.ua) та на умовах викладених в цьому розділі (п.2. Договору). Відповідно до умов договору, АТ «ОТП БАНК» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку, надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. У позовній заяві зазначено, що на виконання умов вищевказаного договору AT «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором №2017224202 від 06.12.2017 становить в загальному розмірі 43 324,61 грн., з яких: 38 633,67 грн. заборгованість по тілу; 4 690,94 грн. заборгованість по відсоткам. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.02.2023 року, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви надсилались відповідачу за місцем реєстрації, однак повернулись до суду без вручення в зв`язку з відсутністю адресата за даною адресою, а отже відповідач вважається належним чином повідомленим судом про розгляд справи. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Як встановлено судом, 06.12.2017 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2017224202 (надалі - Договір)за умовами якого відповідач отримав в кредит грошові кошти на придбання товару в розмірі 18 048,90 грн. Відповідно до п. 1.1. Договору Кредитор Банк надає Позичальнику споживчий кредит, а позичальник отримує його на наступних умова: - на придбання товару у продавця 1: 17 499,90 грн.; - на придбання послуг зі страхування у Продавця 3: 300,00 грн. Загальний розмір кредиту: 18 048,90 грн. Строк кредиту 12 міс., розмір процентної ставки - 0,01% річних. Згідно з умовами Договору для придбання Товару та послуг Банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені даним Договором та Додатком №1 «Графік платежів», що є його невід`ємною частино, а також виконувати інші умови Договору. Позичальник зобов`язаний повністю повернути Банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені Договором не пізніше. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірах зазначених в Графіку платежів. За умовами договору, в порядку передбаченого угодою надає позичальнику кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії до карткового рахунку у розмірі, що передбачений угодою, а позичальник приймає кредит і зобов`язується повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки та порядку, що передбачені угодою. Доказами придбання товару за кошти Банку є рахунок-фактура №ЧЕРФТ-0738-2399181 від 06.12.2017 року, фіскальний чек від 06.12.2017 року, видаткова накладна №ЧЕРФТ-0738-20696065 від 06.12.2017 року та акт приймання-передачі товару/послуг від 06.12.2017 року. На виконання умов вищевказаного договору AT «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідно до ст.ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. В силу положень ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, авідповідно до ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно розрахунку заборгованості, наявного в матеріалах справи, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за договором №2017224202 від 06.12.2017, яка становить в загальному розмірі 43 324,61 грн., з яких: 38 633,67 грн. заборгованість по тілу; 4 690,94 грн. заборгованість по відсоткам. Останній відповідачем в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростований. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги те, що відповідач умови укладеного договору належним чином не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід задовольнити у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Outcome: approved