Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Доманівської селищної ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини, , в якому просить надати їй дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] за місцем свого проживання. В позовній заяві позивачка зазначила, що вони з відповідачем з 20 вересня 2014 року по 09 серпня 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 09 липня 2021 року шлюб між подружжям було розірвано на підставі рішення Доманівського районного суду Миколаївської області, яке набуло чинності 09.08.2021 року. Від шлюбних стосунків у сторін народився син [PERSON] , [INFO] .Після розірвання шлюбу позивачка переїхала жити до своїх батьків у село Кузнецове Вознесенського району Миколаївської області, де мала зареєстроване місце проживання по [ADDRESS] . В даний час позивачка зареєстрована в [ADDRESS] . Зареєстрованим місцем проживання відповідача по справі є [ADDRESS] . Після припинення шлюбних відносин дитина постійно проживає разом з позивачкою. 03 вересня 2021 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на реєстрацію місця проживання сина [PERSON] за її місцем реєстрації - по [ADDRESS] . 14 вересня 2021 року відповідач отримав через свою матір зазначену вище заяву, однак, ні нотаріально посвідченого дозволу, ні будь-якої іншої відповіді вона не отримала. 08 листопада 2021 року позивачка звернулася до виконавчого комітету № 5 Доманівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , тобто за місцем реєстрації матері. Однак,у здійснені реєстрації сина їй було було відмовлено у зв`язку з не наданням письмової згоди батька на реєстрацію дитини за місцем реєстрації матері. На даний час позивачка разом із дитиною проживає в м.Одеса, де зареєстрована і має намір зареєструвати місце проживання дитини. Відповідач не надає згоди на реєстрацію місця проживання дитини за місцем проживання матері, а тому вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з"явилася , від її представника надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутність, просять уточнені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, від його представника надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач заперечує проти реєстрації місця проживання дитини за місцем проживання матері, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В письмовій заяві просять розглянути справу без їх участі та відмовити в задоволені позовної заяви. Представник третьої особи у судове засідання надав письмову заяву про. розгляд справи без їх участі, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що 20 вересня 2014 року по 09 серпня 2021 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09 липня 2021 року рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.02.2015 р. Позивачка вказує, що після розірвання шлюбу з відповідачем, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, проти чого відповідач у відзиві на позов не заперечував.. згідно довідки про склад сім"ї №632 від 08.11.2021р. Доманівської селдищної ради [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . До складу сім"ї входить син [PERSON] , [INFO] .. 03 вересня 2021 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на реєстрацію місця проживання нашого сина [PERSON] за моїм місцем реєстрації - по [ADDRESS] , про що свідчить копія заяви . Відповідь на дану заяву позивачка не отримала, хоча заява відповідачем була отримана, що підтверджується рекомендорваним повідомленням про вручення поштової кореспонденції від 14.09.2021р. 08 листопада 2021 року позивачка звернулася до виконавчого комітету № 5 Доманівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини разом з нею. Однак, у реєстрації сина було відмовлено у зв`язку з ненаданням письмової згоди батька на реєстрацію дитини за місцем реєстрації матері, що підтверджено наявною в матеріалах справи довідкою від 08.11.2021 року № 631. Згідно довідки №М3-35645-ф/л від 11.02.2022року, про реєстрацію місця проживання /перебування фізичної сооби на території м. Одеса, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] з 11.02.2022року по теперешній час. Дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини за місцем проживання матері від батька дитини позивачка так і не отримала. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Відповідно до ч.2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч.1 ст.242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Згідно з вимогами частини 1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. За вимогами ст.6, 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно п. 21-2 Правил реєстрації місця проживання, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами згода батьків на реєстрацію місця проживання дитини віком до 14 років підтверджується їх кваліфікованими електронними підписами або засвідчується кваліфікованим електронним підписом нотаріуса. Позивачка в своєму позові зазначає, що відповідач не бажає в досудовому порядку надати відповідну згоду на реєстрауію місця проживання малолітнього сина. Відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016 року №207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Вирішуючи питання щодо надання дозволу позивачці на реєстрацію дитини за її зареєстрованим місцем проживання , суд враховує, що з моменту розірвання шлюбу та припинення шлюбних стосунків дитина проживає біля матері, про що свідчить рішення органу опіки та піклування №30 від 08.12.2021р. про встановлення часу спілкування дитини з батьком та довідка про склад сім"ї, виданої на ім"я позивачки. У суда відсутні докази щодо можливого звернення батька до суду про визначення місця проживання дитини разом із батьком. Згідно з вимогами ст.155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При цьому, згідно до приписів ч. 2-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закон України «Про охорону дитинства»). При цьому, як визначено ст.3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому, переміщення або утримування дитини розглядаються як незаконні, якщо: при цьому порушуються права піклування про дитину, що належать будь - якій особі, установі або іншому органу, колективно або індивідуально, відповідно до законодавства держави, у якій дитина постійно мешкала до переміщення або утримування; та у момент переміщення або утримування ці права ефективно здійснювалися, колективно або індивідуально, або здійснювалися б, якби не переміщення або утримування. Отже, сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків у всіх правах і обов`язках відносно своїх дітей. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд враховуючи , що малолітня дитини, яка постійно проживає біля матері, навчається в учбовому закладі за місцем фактичного проживання, вважає, що реєстрація дитини за її фактичним місцем проживання та фактичним місцем проживання матері буде повністю відповідати інтересам дитини, а відсутність згоди батька порушує її право на вільне пересування, відпочинок, оздоровлення та навчання. Під час розгляду справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав відповідача у зв`язку з надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини .

Outcome: approved