Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Позивач ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», який є правонаступником ПАТ «Київенерго», звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». 25.02.2021 року працівниками ДТЕК за адресою відповідачки було виявлено порушення п.5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: «самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю ОСР несанкціоноване після відключення 15.05.2019 року без порушення схеми обліку, про що складено акт порушень № 000709. Відповідно до проведеного комісією розрахунку до сплати підлягає сума 13935,52 грн. Станом на 01.08.2021 року вказана сума відповідачкою не сплачена, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість за не обліковану електричну енергію у розмірі 13935,52 грн. та судові витрати по справі. Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 05.07.2022 року до суду надійшла Уточнена позовна заява, відповідно якої позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість за необліковану електричну енергію у розмірі 13935,52 грн. та судові витрати по справі у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.07.2022 року залучено до участі у справі як співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 12.08.2022 року від представника відповідачки [PERSON] до суду надійшли Заперечення на позовну заяву, відповідно до яких зазначено, що відповідачка та інші відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , на підставі Ордеру Печерського виконкому від 1970 року № 28689. Фактично у квартирі одночасно всі співвідповідачі не проживали, а лише було зареєстроване їх місце проживання. Дана обставина має значення для встановлення вірного відповідача в даній справі, оскільки сам по собі факт проживання, а тим паче реєстрація місця проживання за певною адресою не наділяє особу правами та обов`язками споживача електричної енергії. Складений відповідачами акт № 000709 має ряд недоліків. Крім того, з наданих фотоматеріалів, на яких зафіксовано електричний щит, неможливо ідентифікувати, чи дійсно дане електричне обладнання знаходиться за адресою: [ADDRESS] та має відношення до відповідачів. На підставі викладеного представник відповідачки просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. 15.08.2022 року від відповідачки [PERSON] до суду надійшли Заперечення на позовну заяву, відповідно до яких зазначено, що фактично у квартирі одночасно всі співвідповідачі не проживали, а лише було зареєстроване їх місце проживання. Складений відповідачами акт № 000709 має ряд недоліків. В акті споживачем зазначена [PERSON] , в протоколі № 550 від 08.04.2021 року взагалі не зазначена інформація про причетність споживача, тобто відповідача, до порушення правил. Наявність виписаних нарядів не підтверджує факт відключення споживача від електроустановок. Відповідач з протоколом не ознайомлена, копію протоколу, розрахунок і рахунок не отримувала. Фактично заборгованість відбулась лише з прив`язкою до адреси квартири, без зазначення конкретної особи споживача електроенергії, яка на думку позивача вчинила самовільне підключення до електромережі та отримувала недораховану електроенергію. Твердження позивача, що дане самовільне підключення було здійснено саме відповідачем - безпідставне, нічим не доведене і є лише припущенням. Крім того, з наданих фотоматеріалів, на яких зафіксовано електричний щит, неможливо ідентифікувати чи дійсно дане електричне обладнання знаходиться за адресою: [ADDRESS] та має відношення до відповідачів. Оскільки акт та протокол, на підставі яких було нараховано заборгованість щодо споживання недорахованої електроенергії є недійсними, то і вимога про стягнення заборгованості по справі є передчасною та необґрунтованою. А сам акт про порушення є фактом фіксації порушення, а не доказом порушення. На підставі викладеного відповідачка просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. 03.10.2022 року від представника відповідачки [PERSON] до суду надійшли Додаткові пояснення у справі, відповідно до яких зазначено, що позивач аргументує свої вимоги тим, що його співробітниками було виявлено порушення п. 5.5.5. ПРРЕЕ - самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі, що не є власністю ОСР несанкціоноване після відключення 15.05.2019 року без порушення схеми обліку. На підставі порушення було складено акт про порушення № 000709, який підписаний трьома представниками оператора системи та представником ЖЕД 303 В.П. Пічка. Разом з тим, відповідно до листа № 42 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» від 16.08.2022 року, обслуговування будинку [ADDRESS] здійснюється працівниками структурного підрозділу КП «Керуюча компанія» ЖЕД 302. Таким чином, акт про порушення № 000709 було підписано неповноважним працівником житлово-експлуатаційної організації. Оскільки акт та протокол, на підставі яких було нараховано заборгованість щодо споживання недорахованої електроенергії, є недійсними, то і вимога про стягнення заборгованості по справі є передчасною та необґрунтованою. Сам акт про порушення є фактом фіксації порушення, а не доказом порушення. На підставі викладеного представник відповідачки просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. 04.10.2022 року від представника відповідачки [PERSON] до суду надійшли Додаткові пояснення у справі, відповідно до яких зазначено, що з метою встановлення обставин представником було направлено адвокатський запити до КП «Керуюча компанія» та ТОВ «Дель-пак сістемс Україна» щодо проведення робіт за адресою: [ADDRESS] та щодо складання акту про порушення. Як вбачається з відповідей, згідно номеру заявки 7267434 25.02.2021 року о 13 год. 00 хв. було виконано ремонт проводки в щитку ЖЕД 302. Таким чином, представник вважає, що Акт № 000709 був складений з порушенням норм законодавства, без залучення представника ЖЕД 302. На підставі викладеного представник відповідачки просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] - у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомленаь належним чином, у своїй заяві просить проводити розгляд справи в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить проводити розгляд справи в його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить проводити розгляд справи в його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить проводити розгляд справи в її відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у своїй заяві просить проводити розгляд справи в її відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, представника відповідачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади. Відповідачі є фактичними споживачами послуг з постачання електричної енергії, що постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», яке є правонаступником ПАТ «Київенерго». Правовідносини з постачання електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року. Згідно із ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначає відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії. Зокрема, до правопорушень в електроенергетиці відносять: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до абз. 1 п. 3.1.1 ПРРЕЕ постачання (продаж) електричної енергії споживачам здійснюється за договором про постачання електричної енергії обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». В абз. 67 п. 1.1.2 ПРРЕЕ дано визначення споживача електричної енергії як фізичної особи, у тому числі фізичної особи-підприємця, або юридичної особи, що купує електричну енергію для власного споживання. Водночас зі змісту інших положень ПРРЕЕ вбачається, що даний термін необхідно застосовувати в значно ширшому значення, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання. Відповідно до п. 3.1.9 ПРРЕЕ споживання електричної енергії без укладення договору не допускається. Підпункти 1-4 п. 5.5.5 глави 5.5 розділу V ПРРЕЕ передбачають обов`язок споживача користуватися електричною енергією виключно на підставі договору, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електроенергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення ПРРЕЕ та умов договору. У п. 8.2.4 ПРРЕЕ зазначено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індекаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж, розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 розділу VIII ПРРЕЕ. Пунктом 8.2.5 ПРРЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень ПРРЕЕ, у тому числі фактів без облікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи). В абз. 1 п. 8.2.6 ПРРЕЕ зазначено, що на підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Як встановлено судом, 25.02.2021 року представника ДТЕК за адресою: [ADDRESS] , було виявлено порушення п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: «самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю ОСР несанкціоноване після відключення 15.05.2019 року без порушення схеми обліку, про що складено акт порушень № 000709. 08.04.2021 року проведено засідання комісії по розгляду Акту №000709, де було прийнято рішення провести нарахування обсягу і вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил, згідно з пунктом 8.4.11. та за формулою 5 порядку, з визначеного главою 8.4. розділу VІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії. Відповідно до проведеного комісією нарахування до сплати відповідачами належить 13935,52 грн. Споживачу [PERSON] позивачем було направлено лист від 13.04.2021 року № 3/01/3/Є-11652, в якому повідомлялось про необхідність сплатити кошти в сумі 13935,52 грн. протягом 30 календарних днів з доданими копією протоколу, квитанцією та розрахунку. Станом на момент розгляду справи сума заборгованості відповідачами не сплачена. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, і відповідно до ч. 1 ст. 625 зазначеного Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, свої зобов`язання відповідачі виконують неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за спожиту, але небліковану електричну енергію за Актом про порушення станом на момент розгляду справи не сплатили. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи викладене вище, встановлені у справі обставини, вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що нарахована до сплати сума за необліковану спожиту електричну енергію у розмірі 13935, 52 грн. повинна бути стягнута з відповідачів на користь позивача. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіряючи обґрунтованість заперечень відповідачів на відповідність фактичним обставинам справи та доданим позивачем до позовної заяви документів, суд вважає, що наведені відповідачем доводи жодним чином не спростовують доводи позивача та не підтверджені будь якими доказами. Позивачем надано суду належні та допустимі докази на підтвердження того, що провід самовільного підключення поза електролічильником було виявлено саме до квартири, в якій зареєстровані та проживають відповідачі, ця обставина була встановлена працівниками позивача при проведенні обстеження приладу обліку електричної енергії, про що було складено відповідний акт. Тому доводи відповідачів про те, що вони не здійснювали самовільного підключення поза лічильником, не можуть бути прийняті до уваги та бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Що стосується тверджень відповідачів про те, що вони постійно у квартирі не проживають, а тому не повинні сплачувати вказану у позові суму, то суд до уваги дані твердження не приймає, оскільки будь-яких належних доказів на підтвердження того, що відповідачі у квартирі не проживають, суду надано не було. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі по 324, 28 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved