Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. Позивач 13.08.2022 звернулася до суду, просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , відповідно до заочного рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19.03.2015, з 1/6 частки до 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини. В обґрунтуванні позову позивач зазначає, що відповідач є батьком їхньої спільної дитини [PERSON] , рішеннями суду з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після досягнення [PERSON] повноліття аліменти стягуються лише на утримання спільної доньки сторін [PERSON] . ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Суддя в ухвалі від 29.08.2022 постановила позовну заяву прийняти до розгляду, відкрити провадження у справі, розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження з підготовчим засіданням. Ухвалою суду від 27.02.2023 постановлено провести розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). \~ \~ \~ \~ Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання позивач не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання повторно не з`явився. За письмової згоди позивача суд вважає за потрібне розглянути цю справу в порядку ст. 280 ЦПК України за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 цієї Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що сторони, їхні представники не прибули в судове засідання, сторони заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає можливим здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.06.2009 батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (арк. с. 7). \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 14.12.2011 ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 30.11.2011 до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (арк. с. 8). \~ \~ \~ \~Згідно з заочним рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19.03.2015 ухвалено зменшити розмір аліментів стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; зменшити розмір аліментів стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (арк. с. 9-10). \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.06.2019 [PERSON] отримала прізвище [PERSON] (арк. с. 12). \~ \~ \~ \~Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.11.2018 у позивача народилася донька [PERSON] , [INFO] (арк. с. 13). \~ \~ \~ \~Відповідно до звіту про здійснення відрахувань та виплат за період з 01.01.2022 по 30.06.2022 з відповідача на місці роботи у ТОВ «Шестірня» регулярно утримувались кошти на користь [PERSON] (арк. с. 14). \~ \~ \~ \~У довідці від 2011 року зазначено, що середньомісячна зарплата [PERSON] в ТОВ «Шестірня» складає 2936,53 грн (арк. с. 26). \~ \~ \~ \~Згідно з довідкою від 13.03.2015 [PERSON] зареєстрований як безробітний в Широківському РЦЗ з 21.10.2014, допомога по безробіттю призначена з 28.10.2014 по 22.10.2015 (арк. с. 27). \~ \~ \~ \~ ІV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права, оцінка суду. Дослідивши докази, які надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, докази, які надані відповідачем, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Крім того, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 5 Протоколу N 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом N 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.89, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 141 СК України встановлено рівні права та обов`язки матері і батька щодо дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом одержувача або платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. При визначенні розміру аліментів, суд керується положеннями ст. 182 СК України, згідно з якою судом повинно бути враховано: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов, не надав доказів наявності у нього на утриманні інших осіб, або свого матеріального стану на час надходження позову до суду та розгляду справи судом. \~ \~ \~ \~Враховуючи зазначене, принципи справедливості та розумності, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріальне становище сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується. Відповідно до\~ст.\~4\~ Закону\~ України\~ «Про\~ судовий\~ збір»\~ставка судового\~збору встановлюється\~з позовної\~заяви майнового\~характеру,\~яка подана фізичною\~особою або\~фізичною особою\~ підприємцем,\~у розмірі1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду). Орієнтовна ціна заявлених позовних вимог 5018,86 грн. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб (з розрахунку на одну особу) становить 2481 грн з 01.01.2022. Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3, ч. 1, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач від сплати судового збору звільнена. З відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України»). Враховуючи викладене,

Outcome: approved