Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

позивач [PERSON] 30.11.2022 звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] , у якому згідно із заявою про збільшення розміру позовних вимог від 31.01.2023 просить стягнути з відповідача в його користь суму матеріальної шкоди в розмірі 27\~411 грн 50 коп та 50\~000 грн моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.07.2022 він, рухаючись на вул.Дорошенка у м.Львові на транспортному засобі марки «Hyundai i30», р.н. [NUMBER] , здійснив правий поворот на вул.Костюшка. Завершуючи маневр, та практично проїхавши пішохідний перехід, почув удари рукою по задній правій частині транспортного засобу, після чого зупинив автомобіль. Через відчинене вікно він почув крик та нецензурну лайку на свою адресу з приводу того, що нібито було завдано чоловіку тілесних ушкоджень. Він вийшов з`ясувати дані обставини, чоловіком, який викрикав, виявився відповідач [PERSON] , який підійшов до нього та без попередження наніс удар кулаком правої руки по обличчю. Він відчув біль і хрускіт в носі, побачив кров, яку намагався зупинити. Відійшовши від відповідача на крок назад, останній наблизився до нього та наніс йому ще чотири удари по обличчю та голові. В подальшому бригада швидкої медичної допомоги доставила його до КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м.Львова», де йому було надано медичну допомогу та проведено обстеження. Таким чином 11.07.2022, внаслідок вказаних протиправних дій відповідача [PERSON] , йому було завдано перелом кісток носа, який відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, синці та травму коронкової частини 1-го верхнього зуба справа у вигляді поверхневого сколу емалі, які відносяться до легкого ступеня тяжкості. Згідно із результатами обстеження комп`ютерної томографії №9261 лікаря КНП «1 територіальне медичне об`єднання міста Львова» ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» [PERSON] встановлено таке заключення: енцефломаляційні вогнища правої півкулі головного мозку, двобічний перелом кісток носа, забій та емфізема м`яких тканин навколоорбітально справа. В подальшому, 13.07.2022 лікарем нейрохірургом [PERSON] було встановлено діагноз: перелом кісток носа. В період з 15.07.2022 по 19.07.2022 він перебував на стаціонарному лікуванні в отоларингологічному відділенні КНП ЛОР «ЛОКЛ» з діагнозом: перелом кісток носа, де йому було проведено оперативне втручання репозицію кісток носа. Внаслідок вчинення відповідачем кримінального проступку, йому було завдано матеріальної шкоди, яка полягає у понесенні витрат на проведення діагностики та обстеження, оперативного втручання та подальшого лікування організму, у розмірі 2\~311,50 грн, що підтверджується доданими до позову квитанціями, фіскальними чеками, рахунками на оплату. Окрім цього, наявні підстави для стягнення з відповідача в його користь витрат, які були понесені за надання послуг евакуатора, оскільки у цей день його транспортний засіб було відвантажено на майданчик, так як він не мав об`єктивної можливості сісти за кермо автомобіля і забрати його з місця пригоди самостійно. Збитки, яких він зазнав за послуги евакуатора, становлять 1 700 грн. Окрім цього, вказує, що згідно з довідкою від 23.01.2023, він звертався у клініку «Улюблений доктор» з приводу травматичного сколу коронки 21 зуба, внаслідок чого призначено таке лікування: 23.12.2022 під інфільтраційною анестезією проведено екстракцію 21 зуба з одномоментною внутрішньокістковою імплантацією, відновлено альвеолярний паросток за допомогою кісткового замінника. Згідно із товарним чеком від 11.01.2023, він поніс нові матеріальні збитки в розмірі 23\~400 грн, які сплатив за зазначені вище стоматологічні послуги. Галицьким районним судом м.Львова 16.09.2022 ухвалено вирок, яким відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, вирок набрав законної сили. Враховуючи те, що злочинні дії відповідача щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень були встановлені даним вироком, відтак такі обставини не підлягають доказуванню та є обов`язковими для суду, що розглядає справу. Окрім цього, зазначає, що крім матеріальної шкоди, йому була завдана і моральна шкода, яку він оцінює у 50\~000 грн та обґрунтовує таку фізичним болем та стражданнями, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, душевними стражданнями, яких він зазнав у зв`язку з притиправною поведінкою щодо нього, а також приниженням честі та гідності. Зокрема, вказує, що вказані події вплинули на його особистий емоційно-психологічний стан, для нього настала зміна життєвого циклу, що підвищило його внутрішнє емоційне напруження та переживання, знизило емоційну стійкість. Також вказав, що вчинені відносно нього протиправні дії порушили його звичайне функціонування як особистості та вимагали додаткових зусиль для продовження звичайної життєдіяльності, а в момент вчинення відносно нього кримінального проступку, він зазнав моральних страждань через тривогу за своє життя і здоров`я, адже в діях відповідача був чіткий умисел завдати шкоди його життю і здоров`ю. Ухвалою від 20.12.2022 прийнято до розгляду позов, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Від відповідача [PERSON] 23.01.2023 надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке. Долучений позивачем до матеріалів справи чек №19696 від 16.07.2022, виданий ТОВ «Фірма «Зір», про оплату 200 грн, призначення платежу диспансерний огляд після лікування, не може судом братись до уваги як доказ понесення витрат, оскільки скерування позивачу для проходження такого огляду не видавалось, а сам чек може бути сфальсифікований, оскільки такий відсутній у реєстрі фіскальних чеків, який працює на сайті Державної податкової служби України. Щодо чеку №1030612 від 12.07.2022 про оплату 378,50 грн за купівлю ліків (Фламідез, Хьюмер гіпертонічний аерозоль, пакет паперовий саше) вказав, що позивачем не надано доказів, які підтверджують необхідність придбання зазначених лікарських препаратів, зокрема лікарського рецепту. Також не погодився із поданим позивачем рахунком №1 від 22.09.2022 на суму 800 грн. за консультаційні, медичні послуги, виставленим ФОП [PERSON] та документом, який підтверджує оплату послуг, оскільки не доведено, що такі консультаційні послуги мають відношення до його лікування. Щодо витрат на суму 951,66 грн за КТ лицьового скелета, заперечив з тої підстави, що позивачем не долучено лікарського скерування про необхідність здійснення комп`ютерної томографії. Окрім цього, заперечив щодо витрат позивача за послуги евакуатора, оскільки позивачем не надано належних підтверджуючих документів на оплату таких послуг. Також відповідач зазначив, що відсутні підстави для стягнення із нього на користь позивача відшкодування моральної шкоди, оскільки останнім не доведено, що в результаті отриманих тілесних ушкоджень, у нього відбулись вимушені суттєві зміни у життєвих стосунках та не надано доказів, розрахунків чи обґрунтованих доводів на підтвердження розміру моральної шкоди. Окрім цього, від відповідача [PERSON] 06.02.2023 надійшли заперечення на заяву позивача [PERSON] про збільшення позовних вимог, у яких відповідач зазначив, що позивачем не надано належних доказів, підтверджуючих понесення ним додаткових витрат, оскільки в долучених документах не зафіксовано жодних об`єктивних обставин, що вказували б на причинно-наслідковий зв`язок між вказаним діагнозом та діями відповідача. Від представника позивача адвоката Ковальчука М.Р. 06.02.2023 надійшла відповідь на відзив, у якій останній навів додаткові обґрунтування позовних вимог [PERSON] . Ухвалою суду від 06.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали з підстав, що наведені в такому, просили позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до такого висновку. Згідно із ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1, 2\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями\~12,\~81 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, вироком Галицького районного суду м.Львова від 16.09.2022 у справі №461/4593/22, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Даним вироком, який набрав законної сили, встановлено, що 11 липня 2022 року близько 18:20 год. [PERSON] , перебуваючи на пішохідному переході на перехресті вулиць Дорошенка-Т.Костюшка в м.Львові, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з [PERSON] , умисно, кулаком правої та лівої руки, почергово завдав декілька ударів потерпілому в область обличчя, а саме у щелепну ділянку та ділянку носа, завдавши останньому фізичного болю. Своїми протиправними діями [PERSON] заподіяв потерпілому [PERSON] перелом кісток носа, який відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, синці та травму коронкової частини 1-го верхнього зуба справа у вигляді поверхневого сколу емалі, які відносяться до легкого ступеня тяжкості (а.с.4-5). Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вирок у кримінальному провадженні має преюдиційне значення. Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно із ч.ч. 1-3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На підтвердження своїх позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 27\~411,50 грн, позивачем надано такі докази: рахунок б/н від 12.07.2022 ФОП [PERSON] про евакуацію автомобіля марки «Hyundai i30», р.н. [NUMBER] , вартість послуги 1\~700 грн (а.с.6); чек №19696 від 16.07.2022, виданий ТОВ «Фірма «Зір», про оплату 200 грн, призначення платежу диспансерний огляд після лікування (а.с.8); квитанцію №3771883687435720 від 11.07.2022 про оплату [PERSON] 951,66 грн. за послугу КТ лицьового скелета (а.с.9); чек №103062 від 12.07.2022 на придбання ліків в сумі 378,50 грн (а.с.10); рахунок ФОП [PERSON] за консультаційні, медичні послуги та квитанцію про оплату по вказаному рахунку на суму 800 грн (а.с. 11,12); довідку клініки «Улюблений Доктор» від 23.01.2023 та товарний чек від 11.01.2023 про оплату за стоматологічні послуги в сумі 23\~400 грн (а.с.49,50,51). Суд не приймає до уваги подані позивачем [PERSON] такі докази: чек №19696 від 16.07.2022, виданий ТОВ «Фірма «Зір», про оплату 200 грн, призначення платежу диспансерний огляд після лікування; чек №103062 від 12.07.2022 на придбання ліків в сумі 378,50 грн; рахунок ФОП [PERSON] за консультаційні, медичні послуги та квитанцію про оплату по вказаному рахунку на суму 800 грн, а також довідку клініки «Улюблений Доктор» від 23.01.2023 та товарний чек від 11.01.2023 про оплату за стоматологічні послуги в сумі 23\~400 грн. Вказані докази не є належними доказами на підтвердження заподіяної матеріальної шкоди позивачу [PERSON] , оскільки не містять інформації щодо предмета доказування. Так, з описаних чеків та медичних документів неможливо встановити необхідність придбання тих чи інших медичних препаратів, проведення обстежень та стоматологічних послуг саме для лікування наслідків, заподіяного відповідачем ушкодження здоров`я позивачу 11.07.2022. Зокрема, згідно із довідкою від 23.01.2023, [PERSON] звертався у клініку «Улюблений доктор» з приводу травматичного сколу коронки 21 зуба, внаслідок чого призначено таке лікування: 23.12.2022 під інфільтраційною анестезією проведено екстракцію 21 зуба з одномоментною внутрішньокістковою імплантацією, відновлено альвеолярний паросток за допомогою кісткового замінника. Згідно із товарним чеком від 11.01.2023, останній поніс матеріальні збитки в розмірі 23\~400 грн, які сплатив за зазначені вище стоматологічні послуги. Разом з тим, згідно із вироком суду встановлено, що своїми протиправними діями відповідач [PERSON] завдав позивачу [PERSON] , серед іншого, травму коронкової частини 1-го верхнього зуба справа у вигляді поверхневого сколу емалі, відтак такі витрати не можна віднести до матеріальних збитків, завданим даним кримінальним правопорушенням. Зазначені вище витрати позивач [PERSON] поніс з власної ініціативи, тобто в добровільному порядку, відтак їх не можна віднести до майнової шкоди, завданої неправомірними діями відповідача [PERSON] . Таким чином, з огляду на наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 2\~651 грн 66 коп, яка складається із понесених останнім витрат за послуги евакуатора (1\~700 грн) та медичних послуг КТ лицьового скелета (951,66 грн). У задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди слід відмовити. Щодо позовної вимоги позивача [PERSON] про стягнення моральної шкоди, суд зазначає таке. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг та глибину душевних страждань, їх негативний наслідок, в тому числі і пов`язаний із порушенням звичного життєвого укладу позивача, який був вимушений проходити лікування, втрачати час на звернення до правоохоронних органів, візити до слідчих, суду, надання пояснень тощо. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду необхідно встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з`ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується. Суд погоджується зі обґрунтуваннями позивача, що внаслідок вчинення відповідачем [PERSON] кримінального правопорушення йому була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болі, душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою щодо нього, та порушенням нормальних життєвих зв`язків. Разом з тим, суд не погоджується з розміром моральної шкоди, яку просить стягнути позивач. З урахуванням характеру, обсягу та глибини заподіяних позивачу моральних страждань та їх негативних наслідків, які виразилися в спричиненні йому легких тілесних ушкоджень, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає моральна шкода в розмірі 15\~000 грн. При вирішенні щодо розподілу судових витрат, суд приходить до такого висновку. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, із відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір, пропорційний розміру задоволених позовних вимог, що становить 393 грн 40 коп.

Outcome: partial