Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

У вересні 2020 року Національний авіаційний університет звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 11701,09 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що для здійснення освітньої діяльності щодо забезпечення підготовки та перепідготовки фахівців для авіації та інших галузей народного господарства, яка передбачена в Положенні як основний вид діяльності академії, академія на правах господарського відання, утримує на балансі приміщення гуртожитку [ADDRESS] . Наказом начальника академії від 28.05.2003 року за №242 на підставі ордеру №2/26 від 28.05.2003 року [PERSON] - колишньому чоловікові відповідача разом із сім`єю - надано тимчасово, до 01.05.2004 року, житлове приміщення - кімнату № [NUMBER] з місцями загального користування (кухня, душова, туалет) загальною площею 25,2 кв. м., в гуртожитку [ADDRESS] . В подальшому відповідач розірвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Після розірвання шлюбу [PERSON] залишив кімнату в гуртожитку і в ній залишилась проживати відповідач, з якою 21.03.2014 року укладений договір №3/10 про тимчасове проживання в гуртожитку разом з двома дітьми - донькою [PERSON] 2001 року народження, та сином [PERSON] 2008 року народження. Термін дії договору - до 30.06.2015 року. 13 липня 2015 року з відповідачем (на той час прізвище « [PERSON] ») укладений договір №3/10 про тимчасове проживання в гуртожитку [ADDRESS] разом з дітьми. Термін дії договору - до 30 червня 2016 року. 01 вересня 2016 року з відповідачем - [PERSON] , укладений договір №1/10 про тимчасове проживання в цьому ж гуртожитку та в цій же кімнаті разом з дітьми. Термін дії договору до 30 червня 2017 року. Відповідно до пункту 6.1.6. Договору квартиронаймач зобов`язувалась щомісячно вносити плату за користування житловим приміщенням та комунальними послугами, відповідно до умов договору. Відповідач ніколи не перебувала в трудових стосунках з Льотною академією. В порушення умов договору [PERSON] з червня місяця 2016 року не вносить плату, як за проживання в гуртожитку, так і за інші комунальні послуги. Разом із новою сім`єю відповідач з 13 червня 2016 року виїхала на нове місце проживання в місто Нікополь, проте кімнату не здала та не знялась із реєстраційного обліку. До гуртожитку відповідач періодично приїздила, оскільки в кімнаті залишилось її майно - меблі та інші речі. 16.08.2019 року відповідачеві вручалось повідомлення про наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка станом на 12.08.2019 року становила 10483,05 грн. З 11 грудня 2019 року [PERSON] в гуртожитку №6 не проживає, кімнату здала, про що складено акт прийому-передачі №135 від 11.12.2019 року, в якому позивач власноручно поставила свій підпис та зобов`язалась сплачувати борг по 1500,00 грн. в місяць, проте кошти до бухгалтерії академії не надходили. За даними бухгалтерського обліку, заборгованість відповідача за проживання в гуртожитку та комунальні послуги станом на 11.12.2019 року становить 11701,09 грн. Невиконання відповідачем обов`язків по сплаті наданих житлово-комунальних послуг порушує діяльність позивача, чим позбавляє державну установу можливості вчасно розраховуватися з підприємствами, що виробляють та постачають ці послуги, а відтак позивач змушений звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.10.2020 року на підставі пункту 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України позовні матеріали направлені до Кіровського районного суду міста Кіровограда (а.с.64). Відповідно до статті 32 Цивільного процесуального кодексу України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 182/5024/20, номер провадження 2/404/2257/20 між суддями, для її розгляду визначено суддю Кулінка Л.Д. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 січня 2021 року позовну заяву Національного авіаційного університету прийнято до свого провадження та залишено без руху і надано строк для усунення недоліків (а.с.75). На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 січня 2021 року, позивачем подано заяву (вх. № 2838 від 26.01.2021 року), якою усунуто недоліки вказані в ухвалі судді від 05.01.2021 року (а.с.78-81). У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01 лютого 2021 року прийнято з Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області позовну заяву Національного авіаційного університету, до [PERSON] , про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, до розгляду. Відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове судове засідання (а.с.82). Через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх. № 36598 від 14.12.2022 року) в якому остання заперечує проти задоволення позову, зазначає що позивачем не подано до суду належних доказів, а саме договору про надання житлово-комунальних послуг, стороною якого була б [PERSON] . Зазначає, що у спірній кмінаті гуртожитку не проживала, та не користувалась нею, у вказаній кімнаті відсутні особисті речі. Зазначила, що з 10 червня 2016 року разом з своїми дітьми проживала у місті Нікополь. Потім у зв`язку з широкомасштабною війною в Україні, повернулась до міста Кропивницького, та наразі проживає за адресою: [ADDRESS] . Крім того відповідач просить суд застосовувати строки позовної давності, оскільки позивач зазначає, що [PERSON] не сплачувала комунальні послуги починаючи з 2016 року, проте до суду звернулись лише 2021 року, тобто з пропуском встановленого строку позовної давності. А відтак, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.161-176). В свою чергу позивачем через канцелярію суду подано відповідь на відзив (вх. № 319 від 05.01.2023 року) в якому зазначено, що обов`язок сплати мешканцем за житлово-комунальні послуги визначений пунктом 5.2. Положення про гуртожитки, в якому зазначено, що мешканці (громадяни), які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні вносять плату за користування житлом та комунальні послуги Льотній академії Національного авіаційного університету по тарифах квартирної плати, встановлених для будинків державного житлового фонду. Також відповідно до пункту 6.1.6 Договору квартиронаймач зобов`язувалась щомісячно вносити плату за користування житловим приміщенням та комунальними послугами, відповідно до умов договору. Відповідачем власноручно неодноразово підписувався договір тимчасового проживання в гуртожитку де прописувався обов`язок мешканця сплачувати комунальні послуги. Тобто підписуючи даний договір відповідач погоджувалась щомісячно сплачувати за житлово-комунальні послуги. Крім того, відповідач стверджує що не проживала в гуртожитку з 10 червня 2016 року, проте договір на тимчасове проживання в гуртожитку № 1/10 було укладено 01 вересня 2016 року. В порушення умов Договору відповідач з 13 червня 2016 року виїхала на нове місце проживання в місто Нікополь, проте кімнату не здала та не знялась з реєстраційного обліку, що підтверджується її заявою від 01.08.2019 року. Відповідач періодично приїздила, оскільки в кімнаті залишилось її майно, меблі та інші речі. Щодо строків позовної давності позивач зазначає, що відповідно до наданої довідки фінансовим відділом Льотної академії Національного авіаційного університету з 01.06.2016 року до 01.02.2020 року відповідачем було сплачено за помешкання гуртожитку починаючи з червня місяця 2016 року по січень 2020 року 10076,00 грн., остання сплата була внесена в січні 2020 року в сумі 1000,00 грн., а тому позивачем строк позовної давності не пропущено (а.с.177-184). Відповідачем до канцелярії суду подано заперечення (вх. № 716 від 10.01.2023 року), в яких остання зазначає, що відповідь на відзив подано особою, яка не має права на його подання, оскільки відповідь на відзив подала особа, яка не наділена таким процесуальним правом, а тому відповідь не може бути прийнята судом до уваги і взагалі не може бути предметом розгляду. Крім того відповідач зазначає, що не є стороною договору про надання житлово-комунальних послуг, які надавались і надаються мешканцям гуртожитку позивача і відповідно не має зобов`язання щодо сплати таких послуг (а.с.185-191). Представником позивача подано до суду письмові пояснення (вх. № 1897 від 20.01.2023 року), в яких позивач зазначає, що представником позивача додано до справи належним чином оформлену довіреність, в якій передбачено право підпису від імені Національного авіаційного університету позовної заяви, відзиви на позов, заперечення на відзиви, та будь-які інші передбачені законом процесуальні документи. Позивач зазначив, про підтримання позовних вимог та просить суд задовольнити їх (а.с.192-198). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 лютого 2023 року продовжено відповідачу - [PERSON] процесуальний строк для подання відзиву позов, та врахувано поданий відзив (вх. № 36598 від 14.12.2022 року) при ухваленні рішення суду у даній справі (а.с.202). Відповідачем через канцелярію суду подано клопотання (вх. № 6875 від 28.02.2023 року) в якому остання зазначає, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг у разі їх невиконання за період відсутності у житловому приміщенні. Відповідач зазначає, що не проживає в гуртожитку з 2016 року і відповідно житлово-комунальні послуги відповідачу не надавались. Крім того відповідач зазначила, що не є строною договору про надання житлово-комунальних послуг, оскільки положення про тимчасове проживання в гуртожитку не можуть замінювати собою договір про надання житлово-комунальних послуг. Крім того, строк дії договору про тимчасове проживання в гуртожитку від вересня 2016 року № 1/10 сплив 30.06.2017 року і дія договору припинилась, однак позивач відмовляється розрівати договір та зняти з реєстрації. Відповідно до довідки про заборгованість її розмір становить 11701,09 грн. станом на 15.12.2019 року, та в період з лютого 2018 року по 15 грудня 2019 року не було внесено жодного платежу. Проте, відповідно до довідки за підписом бухгалтера [PERSON] відповідачем було сплачено в період з 01.06.2016 року до 01.02.2020 року за проживання в гуртожитку 10076,43 грн. За таких обставин, із суми заборгованості 11701,09 грн. було сплачено 10076,43 грн. Відповідно сума заборгованості, на цей час становить 1624,66 грн., однак відповідач зазначає, що не погоджується на сплату цієї суми у зв`язку не проживанням в гуртожитку, а відтак у задоволенні позову просить відмовити (а.с.213-219). Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позов посилаючись на обставини викладені в позові. В судове засідання призначене на 07.03.2023 року представник позивача не з`явився, подав до суду заяву (вх. № 7743 від 07.03.2023 року) про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.222). Відповідач в судовому засідання просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на обставини викладені в відзиві на позовну заяву та інших заяваха по суті спору. В судове засідання призначене на 07.03.2023 року відповідач не з`явилась, подала до суду заяву (вх. № 7742 від 07.03.2023 року) про розгляд справи за її відсутності, у задоволенні позову просить суд відмовити (а.с.223). Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За пунктом 4.1. Положення Льотної академії Національного авіаційного університету, Льотна академія Національного авіаційного університету має право надавати житлову площу в гуртожитках академії - працівникам академії, курсантам, аспірантам та докторантам, відповідно до вимоги чинного законодавства (а.с.16-27). Льотна академія Національного авіаційного університету на правах господарського відання, що підтверджується архівною довідкою Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за № 30971 від 22.12.2016 року, утримує на балансі приміщення гуртожитку [ADDRESS] (а.с.37). Відповідно до пункту 1.1 Положення про гуртожитки Льотної академії Національного авіаційного університету положення встановлює порядок надання житлової площі в гуртожитках Льотної академії Національного авіаційного університету та їх утримання. Гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, викладачів, студентів (курсантів), а також інших громадян у період їх роботи або навчання в Льотній академії Національного авіаційного університету (пункт 1.2 Положення про гуртожитки Льотної академії Національного авіаційного університету). Відповідно до пункту 1.5 Положення про гуртожитки Льотної академії Національного авіаційного університету гуртожитки Льотній академії Національного авіаційного університету зареєстровані у виконавчому комітеті Міської ради міста Кропивницького зокрема гуртожиток за адресою: вулиця Добровольського, будинок № 8. Відповідно до пункту 2.2. Положення про гуртожитки Льотної академії Національного авіаційного університету на підставі рішення про надання житлової площі в гуртожитку, адміністрація Льотної академії Національного авіаційного університету і через господарчий відділ (паспортист), видає працівнику Льотної академії Національного авіаційного університету (громадянину) спеціальний ордер і одночасно з цим укладається Договір тимчасового найму житла у гуртожитку між академією та працівником. Договір постійного найму житла у гуртожитку укладається з особами, які пропрацювали в Льотній академії Національного авіаційного університету та прожили в гуртожитку не менше 10 (десяти) років. Працівники академії і інші мешканці, які проживають в гуртожитку, зобов`язані зокрема своєчасно вносити плату за комунальні послуги та користування загальною площею (пункт 3.6. Положення про гуртожитки Льотної академії Національного авіаційного університету). Згідно пунктів 5.2-5.3 Положення про гуртожитки Льотної академії Національного авіаційного університету Мешканці (громадяни), які проживають у приміщеннях, що перебуваюу їх відособленому користуванні, вносять плату за користування житломкомунальні послуги Льотній академії Національного авіаційного університету по тарифах квартирної плати встановлених для будинків державного житлового фонду. При цьому плата за теплоенергію з центральним опаленням нараховуєть виходячи із розміру загальної площі та кількості спожитої теплоенергії, яка (кількість) визначається (за відсутності тепло лічильника) щомісячне опалювальний сезон спільним актом представників тепло постачальника Льотної академії Національного авіаційного університету відповідно до фактичної кількості спожитої теплоенергії мешканцями гуртожитку. Кількість та вартість спожитої води і електроенергії визичається за наявності в гуртожитку загального водоміра і електролічильника та розподіляється на всіх мешканців, які не мають власних лічильників. Мешканці гуртожитку, які мають власні електролічильники знімають показання свої лічильників 22-24 числа поточного місяця і передають їх у бухгалтерію, або завідувачу гуртожитку в письмовому вигляді. На мешканців, які не подали показання електролічильників у цих числах поточного місяця, нарахування буде виконуватися згідно показання загального лічильника. За відсутності лічильників у гуртожитку кількість та вартість води і електроенергії визначається - згідно встановлених норм споживання кожною особою води, електроенергії і тарифів на неї. Електроенергія може сплачуватися також згідно з показниками індивідуальних електролічильників у разі їх наявності безпосередньо у відособлених кімнатах. До цих електролічильників підключаються відповідні об`єкти електроосвітлення загальних місць користування (коридор, туалет, кухня, душова) з розподіленням цих об`єктів прямо пропорційно до кількості кімнат з електролічильниками. Порядок розрахунку та оплати електроенергії в гуртожитках № 5, № 6 більш детально виписано у розпорядженні начальника Льотної академії НАУ № 20 а/г, від 19 лютого 2018 року. Плата за користування загальною площею в гуртожитку і за комунальні послуги вноситься не пізніше 10 числа наступного за оплачуваним місяцем (а.с.10-15). Згідно наказу Державної льотної академії України за № 242 від 28.05.2003 року «Про надання житла у гуртожитку академії» вирішено надати [PERSON] водію ВКФ «Макбо-94» кімнату № [NUMBER] у гуртожитку [ADDRESS] (а.с.29). Відповідно до корінця спеціального ордеру № 2/26 на право вселення в гуртожиток Державної льотної академії України [PERSON] надано на строк дії договору найму житла кімнату [ADDRESS] . Склад сім`ї [PERSON] , дружина [PERSON] , донька [PERSON] (а.с.30). 21 березня 2014 року між Кіровоградською льотною академією Національного авіаційного університету, надалі балансоутримувач, та [PERSON] , надалі мешканець, укладено договір № 3/10 про тимчасове проживання у гуртожитку. Відповідно до пункту 3.1 договору № 3/10 про тимчасове проживання у гуртожитку балансоутримувач надає, а мешканець приймає житлове приміщення у гуртожитку по [ADDRESS] для тимчасового проживання мешканця та членів його сім`ї: донька- [PERSON] 2001 року народження, та син- [PERSON] 2008 року народження (а.с.31). Розмір плати по договору за місяць встановлюється наказом балансоутримувача залежно від типу гуртожитку, розміру житлової площі, яку займає мешканець, вартості комунальних послуг (опалення, каналізація, гаряче та холодне водопостачання), та вартості додаткових послуг, у тому числі надання в користування меблів, тощо (пункт 4.1 договору № 3/10 про тимчасове проживання у гуртожитку). Пунктом 4.5 договору № 3/10 про тимчасове проживання у гуртожитку визначено, що плата за користування житловим приміщенням вноситься мешканцем щомісячно до 25 числа поточного місяця шляхом перерахування коштів на поточний рахунок балансоутримувача, вказаний в договорі. Розділом 5 договору № 3/10 про тимчасове проживання у гуртожитку визначено, що передача житлового приміщення у користування мешканцю здійснюється на підставі даного договору та арматурного списку на твердий та м`який інвентар. У разі розірвання даного договору за ініціативою мешканця або балансоутримувача у випадках, передбачених договором, а так само у випадку закінчення строку дії договору особа (-и), що проживає (-ють) (мешканець та члени його сім`ї) повинен (-ні) повернути балансоутримувачу об`єкт користування у належному стані. Після закінчення строку дії договору або в разі дострокового розрівання договору за ініціативою будь-якої із сторін, мешканець зобов`язний звільнити займане житлове приміщення та здати балансоутримувачу майно, яке за ним обліковується. З наступного дня, після закінчення строку звільнення приміщення, мешканець втрачає право користування житловим приміщенням. З поважних причин баланосоутримувач має право надати мешканцю додатковий строк для виселення, але не більше 14 днів після закінчення строку дії договору. Зазначений період проживання оплачується мешканцем з розрахунку подобової вартості за кожне ліжко-місце та розміру житлової площі, що займає мешканець. Строк дії данного договору встановлюється з 21.03.2014 року по 30.06.2015 року (пункт 9.1 договору № 3/10 про тимчасове проживання у гуртожитку; а.с.31-32). В подальшому відповідачем було укладено нові договори про тимчасове проживання у гуртожитку, а саме договір № 3/10 від 13.05.2015 року про тимчасове проживання у гуртожитку, строк дії якого встановлювався з 13.07.2015 року по 30.06.2016 року (а.с.33-34), та договір № 1/10 про тимчасове проживання у гуртожитку від 01.09.2016 року, строк дії якого встановлювався з 01.09.2016 року по 30.06.2017 року (а.с.35-36). Згідно довідки Льотної академії Національного авіаційного університету заборгованість [PERSON] за проживання в гуртожитку та комунальні послуги за період з 01.02.2018 року по 15.12.2019 року складає 11701,09 грн. (а.с.38-41). Відповідно до акту прийому-передачі кімнати № 135 від 11.12.2019 року відповідач виселилась та передала кімнату [ADDRESS] (а.с.43). Водночас заборгованість за користування кімнатою в гуртожитку та комунальні послуги не сплатила. На адресу [PERSON] неодноразово направлялись повідомлення про наявність заборгованості по оплаті житлво-комунальних послуг за проживання в кімнаті [ADDRESS] (а.с.45-49). Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частина перша статті 68 Житлового кодексу України передбачає, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначено Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої вади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг. Згідно зі пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України" Прожитлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Частиною першою статті 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Стаття 322 Цивільного кодексу України визначає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. До житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (стаття 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Льотна академія Національного авіаційного університету надавала відповідачу житлово-комунальні послуги (теплопостачання та постачання холодної води і водоведведення) і послуги з утримання будинку і прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , що не заперечується відповідачем. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина перша статті 509 Цивільного кодексу України). Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт надання позивачем житлово-комунальних послуг відповідачу підтверджується доказами долученими позивачем до матеріалів справи. Те, що відповідач деякий час не проживала у спірній кімнаті, не звільняє її від обов`язку сплачувати житлово-комунальні послуги. Оскільки, остання не виконала умови розділу 5 договору про тимчасове проживання у гуртожитку, не передала кімнату яку винаймала, не виселилась з неї та не забрала звідти свої особисті речі, що визнано відповідачем у судовому засіданні та в силу частини першої статті 82 Цивільного процесуального кодексу Україн не потребує доказування, а тому зобов`язана була сплачувати житлово-комунальні послуги як наймач житлового приміщення, до моменту розірвання договору про тимчасове проживання у гуртожитку та звільнення найманої кімнати. Суд не погоджується з твердженнями відповідача, що остання намагалась звільнити займану кімнату, про те позивач відмовлявся її прийняти. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, що остання зверталась до позивача з письмовими заявами про розірвання договору про тимчасове проживання у гуртожитку та виселення з займаної кімнати, і те, що позивач її у цьому відмовив. При цьому відповідач до теперішнього часу не знялась з реєстраційного обліку вищевказаного гуртожитку, і залишається там зареєстрованою, що визнано відповідачем у судовому засіданні, та підтверджено довідкою № 022473/1 про реєстрацію місця проживання особи виданої Відділом реєстрації місця проживання особи Управління у сфері державної реєстрації Департаменту надання адміністративних послуг Міської ради міста Кропивницького (а.с.74 на звороті). Більш того, відповідачем повідомлено в судовому засідання, що у спірних кімнатах гуртожитку залишається зареєстрованим її син. Відтак, суд вважає, що право користування кімнатою [ADDRESS] у відповідача наявне на час розгляду справи. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України під час розгляду справи № 6-59цс13 від 30.10.2013р., споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними і відсутність договору про надання житлово комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі. Згідно частин першої-другої статті 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором. Відповідно до статті 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно наданої позивачем довідки заборгованість [PERSON] за проживання в гуртожитку та комунальні послуги за період з 01.02.2018 року по 15.12.2019 року складає 11701,09 грн. Відповідач у своїх запереченнях зазначила, що в матеріалах справи міститься довідка про сплату нею заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 10076,43 грн. Так, в матеріалах справи міститься довідка, про сплату [PERSON] яка мешала в гуртожитку [ADDRESS] , оплату за мешкання в гуртожитку в сумі 10076,43 грн., (а.с.181). Проте, в наданій позивачем довідці про заборгованість відповідача за оплату житлово-комунальних послуг зазначено, що суми які сплатила [PERSON] були оплачені за проживання в гуртожитку за попередній період (а.с.207-210). Тобто оплата в сумі 10076,43 грн., яка була здійснена відповідачем за житлово-комунальні послуги зарахована відповідачу в погашення заборгованості за проживання в гуртожитку за попередній період. В свою чергу, відповідачем доказів зворотнього не надано, доказів того, що у останньої відсутня заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за попередній період також не надано, а отже зазначена сума не входить до оплати [PERSON] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01 лютого 2018 року по 15 грудня 2019 року. Щодо тверджень відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає таке. Згідно з частиною третьою статті 254 Цивільного кодексу України строк виконання кожного щомісячного зобов`язання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 Цивільний кодекс України). Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України). Згідно з частинами першою, п`ятою статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Заборгованість відповідача за сплату житлово-комунальних послуг нарахована за період з 01 лютого 2018 року по 15 грудня 2019 року, позивач звернувся до суду з відповідним позовом 04 вересня 2020 року, тобто в межах встановленого трирічного строку. Крім того, за частинами першою, третьою статті 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново.Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. В матеріалах справи міститься довідка (а.с. 181) згідно якої відповідач частково сплачувала комунальні послуги з 01.06.2016 року по 01.02.2020 року в сумі 10076,43 грн., що не тільки визнається відповідчем, але відповідач посилається на ці обставини щодо часткового погашення боргу. Зокрема, у 2016 році нею сплачено 2681,00 грн. (у червні - 586,00 грн., у липні - 395,00 грн., у серпні - 710,00 грн., у вересні - 495,00 грн., у грудні - 495,00 грн.), у 2017 році - 4290,00 грн. (у січні - 495,00 грн., у лютому - 700,00 грн., у квітні - 700,00 грн., у травні - 1500,00 грн., у червні - 790,00 грн., у липні - 105,00 грн.), у 2018 році - 698,00 грн. (у січні - 198,00 грн., у жовтні - 500,00 грн.), у 2019 році - 1407,43 грн. (у травні - 300,00 грн., у червні - 300,00 грн., у вересні - 807,43 грн.), у 2020 році- 1000,00 грн. (у січні - 1000,00 грн). Тобто перебіг позовної давності переривався вчиненням відповідачем дії (часткової сплати заборгованості), що свідчить про визнання нею свого боргу за житлово-комунальні послуги. Таким чином, зважаючи на наявність між сторонами договірних відносин, відсутності повної оплати за спожиті послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території, порушення відповідачем умов договору про тимчасове проживання в гуртожитку, а саме: не виселення з займаної кімнати, не зняття з реєстраційного обліку місця проживання зі спірної кімнати, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 лютого 2018 року по 15 грудня 2019 року в сумі 11701,09 грн у загальному розмірі 11701,09 грн. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved