Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

14.06.2022 представник позивача [PERSON] - адвокат Білик Р.О. подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду, завдану вчиненням кримінального правопорушення. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вироком Буського районного суду Львівської області від 10.06.2021, який ухвалою Львівського апеляційного суду від 10.02.2022 залишено без змін, [PERSON] визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років. Внаслідок вчинення [PERSON] вказаного злочину, помер батько позивачки [PERSON] . Посилаючись на те, що у результаті протиправних дій з боку відповідача, які виразилися у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, позивач втратила батька і ця втрата є непоправною, вказала, що як наслідок вона відчуває моральні страждання, які супроводжуються втратою сну, апетиту, нервозністю, порушенням сталого режиму роботи. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 100 000,00 грн., яку просить стягнути з відповідача. Також просить суд стягнути понесені нею матеріальні збитки на поховання батька, які становлять 39576,00 грн. Ухвалою суду від 06.07.2022 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 22.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду надійшла заява від її представника про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання вповторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. 27.02.2023 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 18.05.2018, [PERSON] вчинив умисне вбивство [PERSON] , тобто вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується вироком Буського районного суду Львівської області від 10.06.2021, який ухвалою Львівського апеляційного суду від 10.02.2022 залишено без змін. Згідно вказаного вироку суду [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років (а.с.20-42). Як видно з зазначеного вироку від 10.06.2021, позивачка у справі [PERSON] була потерпілою у кримінальному провадженні відносно [PERSON] , оскільки померлий внаслідок його протиправних дій [PERSON] був її батьком, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.05.1983 (а.с.12) та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 24.07.2004 (а.с.10). Позивач вказуючи на те, що внаслідок протиправних дій відповідача їй було завдано матеріальної та моральної шкоди, звернулась до суду з вказаним позовом. Таким чином, судом встановлено, що внаслідок злочину, вчиненого [PERSON] позивачу [PERSON] , як потерпілій, завдано майнову та моральну шкоду, яку вона і просить стягнути з відповідача як особи, що завдала таку шкоду. Отже, між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування майнової шкоди фізичній особі, що регулюються параграфом 1 глави 82 Цивільного кодексу України. Так, вирішуючи позовну вимогу в частині відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 7 ст. 128 КПК Українита ч. 3ст. 386 ЦК України позивач має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, в тому числі шляхом звернення з позовом у кримінальній справі. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно п. 8 та п. 9 ч. 2ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. У ході розгляду справи суд встановив, що позивач [PERSON] є донькою загиблого внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] . Так, визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з того, що позивач безсумнівно зазнала моральних страждань, зумовлених глибокими емоційними переживаннями з приводу втрати рідного батька, враховує, що життя людини є найвищою соціальною цінністю і жодне інше благо не взмозі ні замінити ні відновити такої втрати. А тому, суд вважає заявлений позивачкою [PERSON] розмір такої шкоди в сумі 100 000 грн., підставною та обгрунтованою. Щодо вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди, то суд зазначає наступне. Свої позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, позивач [PERSON] обґрунтувала тим, що у зв`язку зі смертю її батька, була заподіяна майнова шкода, яка складається з витрат на поховання, розмір якої складає 39576,00 грн. Як передбачено статтею 1201 Цивільного кодексу України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника ці витрати. Статтею 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству; ритуальні послуги - послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Тобто, виходячи із визначення поняття поховання, відповідно до закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із матеріалів справи видно, що позивач понесла матеріальні витрати на поховання батька, в розмірі 39576,00 грн., що підтверджується товарними чеками від 18.05.2018 та 23.01.2019 (а.с.15), товарним чеком від 18.05.2018 та накладною №1 від 26.05.2018 (а.с.18). Витрати позивача на поховання батька підтверджені відповідними платіжними документами, тому вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відтак, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази з точку зору їх належності, достатності, достовірності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Вирішуючи питання судових витрат, суд у відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути судові витрати у виді судового збору з відповідача на користь держави, оскільки позивач при поданні даного позову була звільнена від сплати такого збору.

Outcome: approved