Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що позивачка проживала року у цивільному шлюбі з відповідачем [PERSON] , від якого [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . Згодом їхні відносини погіршилися і вони стали проживати окремо. Вже більше 2 років він не підтримує стосунки з дитиною. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання доньки, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує її необхідним хакрчуванням, медичним доглядом, не спілкується, не відвідує її. У зв`язку з чим, позивачка змушена самостійно займатися вихованням доньки, матеріально утримувати її та дбати про її моральний та фізичний розвиток. Все вищевикладене свідчить про те, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно дочки [PERSON] . Таким чином, позивачка просила суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно [PERSON] . Ухвалою суду від 23.09.2022 року по справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання. На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів. За клопотанням представника позивачки, з метою виконання вимог ч.4 ст.19 СУ України, судом витребовувся письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] . Ухвалою суду від 07.02.2023 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. На адресу суду від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та її представника. Позовні вимоги позивачка підтримує та просить розглянути справу за наявними у справі доказами. Судові витрати покласти на відповідача. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання повторно також не з`явився. Про причини неявки суду не повідомлено. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Представник Служби у справах дітей ВМР в судове засідання також не з`явилася, до суду подала клопотання в якому просила справу розглядати без її участі, підтримує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] . Судом встановленні наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивачка [PERSON] , та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 26.07.2019 року (а.с.6). Відповідно до Довідки №721 від 11.08.2022 року за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] , [INFO] , разом з дочкою [PERSON] , [INFO] . Також за вказаною адресою проживають інші особи (а.с.7). Згідно Листа №3 від 11.08.2022 року [PERSON] , [INFO] відвідує КЗ «Заклад дошкільної освіти №33 ВМР» з 01.09.2021 року і дотепер. [PERSON] приводить і забирає матір вихованки - [PERSON] . Платником витрат за харчування зазначено [PERSON] . За весь період відвідування садочку дитиною [PERSON] батько дитини з вихователями не спілкувався. До адміністрації дитячого садка не звертався (а.с 8). Як вбачається з Акту від 11.08.2022 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] склали даний акт про те, що [PERSON] , [INFO] , з початку 2020 року і по теперішній час проживає разом з матір`ю [PERSON] у будинку [ADDRESS] . За час проживання у будинку піклуванням та вихованням дитини займається її мати, вона дбає про моральний та духовний розвиток. Батько [PERSON] не приймає участі в житті та вихованні доньки, не цікавиться її досягненнями та проблемами. За весь проміжок часу жодного разу вони його не бачили (а.с.9). Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Статтями 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як встановлено судом, батько дитини [PERSON] не бажає приймати участь у вихованні дитини та не бажає допомогати. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] № 01/00/011/2070 від 11.01.2023 року, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.48-49). Суд погоджується із висновком рішенням органу опіки та піклування, визнаючи це рішення об`єктивним та обгрунтованим, та таким який відповідає якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач з донькою не спілкується та ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, а саме: не спілкується з нею у обсязі, необхідному для її нормального розвитку та самоусвідомлення, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавиться її досягненнями в садочку, не проявляє щодо неї батьківської турботи і піклування, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не надає матеріального утримання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач усунувся від виконання обов`язків щодо виховання та розвитку своєї доньки, у зв`язку з чим порушуються права малолітньої дитини сторін на належне батьківське виховання. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). На думку суду, ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню доньки знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи. Тобто, [PERSON] фактично самоусунувся від виконання, встановлених нормами сімейного законодавства обов`язків піклуватися про дитину. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, а саме те, що відповідно до ст. 150 СК України, [PERSON] обов`язків щодо виховання та розвитку дитини не виконує, ухиляється від їх виконання, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо від доньки, виявляє байдужість до власної дитини, тому, з метою захисту насамперед інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ч.2 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved