Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Представник позивача за довіреністю - Литвинюк Я.В., в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 3/30855495 від 19.02.2018 року в розмірі 15760, 13 грн., що складається із: заборгованості по тілу кредиту -8840,00 грн.; заборгованості за відсотками - 220,83грн.; заборгованості за комісією -1592,30 грн.; нарахованої пені - 1049,77 грн.; інфляційного збільшення - 4057,23грн. Стягнути з відповідача судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 2481,00 грн. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.02.2018 року між акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк», [PERSON] та приватним акціонерним товариством «МетЛайф» укладено Комплексний договір № 3/3085549 (надалі - Кредитний/комплексний договір), за умовами якого відповідачу надано кредит на споживчі потреби у сумі 13845,90 грн. до 18.02.2021 року, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя. Так, відповідно до п. 1.1. Комплексного договору, кредит у сумі 13845,90 грн надається позичальникові з 19.02.2018 року до 18.02.2021 року. Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно, в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту як день повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Пунктом 1.2. Комплексного договору передбачено, що кредит надається позичальнику на споживчі потреби, у тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя. Відсотки за користування кредитом відповідно до п. 1.3.1. Комплексного договору підлягають сплаті позичальником щомісячно, в розмірі 11,00 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за Договором. Крім того, згідно з п. 1.3.2. Комплексного договору позичальник зобов`язується щомісячно сплачувати комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,30 % у місяць від суми кредиту, зазначеної у п. 1.1. Договору. Відповідно до Розрахунку строкової заборгованості від 19.02.2018р., АТ «Креді Агріколь Банк», на виконання умов Комплексного договору № 3/3085549 від 19.02.2018 року, перераховано кошти у загальному розмірі 13845,90 грн., отримувач ПРАТ «МетЛайф» - у сумі 608,90 грн., а відповідачу [PERSON] - у сумі 13237,00грн. Натомість, відповідач не виконувала належним чином умови Комплексного договору, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість. При цьому, 05 червня 2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2019, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах. 11.10.2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» складено Реєстр прав вимог до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2019, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором, укладеним між відповідачем та АТ «Креді Агріколь Банк», перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт». Так, згідно з Реєстром прав вимог від 11.07.2019 року до Договору № І-2019 від 05 червня 2019 року, сума заборгованості відповідача станом на дату відступлення права вимоги становить 10776,11 грн. та складається з наступного: заборгованості по тілу кредиту - 8840,00 грн., заборгованості за відсотками - 220,83 грн., заборгованості за комісією -1592,30 грн., заборгованості за пенею -122,98 грн. Позивач зауважує, що відсотки за користування кредитом відповідачу нараховані до дня відступлення права вимоги, а комісія за обслуговування кредитної заборгованості не нараховується з дати набуття права вимоги. Разом з тим, згідно з пунктом 3.1. Комплексного договору, у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, згідно з умовами Договору на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше, ніж 15 % від суми простроченого платежу. За розрахунком представника позивача, наведеним у додатку до позовної заяви, інфляційне збільшення становить 4057,23 грн., а пеня, з урахуванням обмеження її розміру, що передбачене пунктом 3.1. Комплексного договору, складає 1049,77 грн. З огляду на вищевикладене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 3/3176415 від 24.07.2018 року в загальному розмірі 15760,13 грн., а також судові витрати по оплаті судового збору. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02.01.2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові прохав суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду невідомі. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлялися відповідачеві за місцем реєстрації. Відповідачем в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти них, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 19.02.2018 року між акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк», [PERSON] та ПРАТ «Металайф» укладено Комплексний договір № 3/3085549. Відповідно до п. 1.1. Комплексного договору, банк надає позичальнику кредит у сумі 13845,90 грн. строком на 36 місяців, з 19.02.2018 року до 18.02.2022року (включно). Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно, в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною) як день повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Пунктом 1.2. Комплексного договору визначено, що кредит наданий позичальнику на споживчі потреби, у тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно Договору та Правил надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк», а також умов страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті банку. Згідно з п. 1.3. Комплексного договору за користування кредитом позичальник сплачує: - процентну винагороду (проценти) щомісячно, в розмірі 11,00 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; - комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) в розмірі 2,30 % у місяць від суми кредиту, зазначеної у п. 1.1. Договору. За змістом пункту 3.1. Комплексного договору у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, згідно умов Договору на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше, ніж 15 % від суми простроченого платежу. Додатком № 1 до Комплексного договору № 3/3085549 від 19.02.2018 року є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т.ч. Графік платежів по кредиту, ануїтет). Крім того, відповідач [PERSON] підписала Заяву-анкету № 0101132-19022018-003 від 19.02.2018 року на отримання готівкового кредиту «Свобода» в АТ «Креді Агріколь Банк». Відповідно до вказаної вище Заяви-анкети сума кредиту становить 13845,90 грн. строк кредиту складає 36 місяців, відсоткова ставка - 11 % річних, комісійна винагорода - 2,30%. Також, 19.02.2018 року [PERSON] підписала Пам`ятку клієнту за Комплексним договором № 3/3085549 від 19.02.2018 року. АТ «Креді Агріколь Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі та на умовах, встановлених Комплексним договором. Зокрема, відповідно до Розрахунку строкової заборгованості від 19.02.2018 року, АТ «Креді Агріколь Банк», на виконання умов Комплексного договору № 3/3085549 від 19.02.2018 року, було перераховано кошти у загальному розмірі 13845,90 грн., а саме: ПРАТ «МетЛайф» - у сумі 608,90 грн., а відповідачу [PERSON] - у сумі 13237,00 грн. Відповідач не виконувала належним чином умови Комплексного договору, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість в розмірі 10776,11 грн. що складається із заборгованості по тілу кредиту - 8840,00 грн.; заборгованості за відсотками - 220,83 грн.; заборгованості за комісією - 1592,30 грн.; нарахованої пені - 122,98 грн.. Разом з тим, 05 червня 2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2019, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах. Отже, право вимоги за фінансовими кредитами перейшло від АТ «Креді Агріколь Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», що підтверджується зокрема й витягом з Реєстру прав вимог від 11.07.2019 року до Договору № І-2019 від 05.06.2019 р., згідно якого перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 3/3085549 від 19.02.2018 року на загальну суму - 10776,11 грн. що складається із заборгованості по тілу кредиту - 8840,00 грн.; заборгованості за відсотками - 220,83 грн.; заборгованості за комісією - 1592,30 грн.; нарахованої пені - 122,98 грн. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2019, укладений 05 червня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та АТ «Креді Агріколь Банк», є дійсним та чинним, відомості про те, що він оскаржувався в судовому порядку, відсутні. Згідно з наданим позивачем розрахунком суми боргу, заборгованість [PERSON] перед ним станом за період з 11.07.2019 року по 15.11.2022 року становить: тіло кредиту з відсотками -9060,83 грн, інфляційне збільшення - 4057,23 грн., пеня відповідно до п.3.1 договору -1049,77 грн, 1592,30 грн. -комісія. Загальна сума боргу - 15760,13 грн. Суд зауважує, що пеня та інфляційне збільшення розраховано позивачем й зокрема за період з 24.02.2022 року по 15.11.2022 року Разом з тим, 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. У подальшому цей строк був неодноразово продовжений і триває до даного часу. 15 березня 2022 року був прийнятий Закон України № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17 березня 2022 року, а, отже, діяв на час звернення позивача з даним позовом до суду. Вказаним законом, зокрема, доповнено пунктом 18 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вказана норма є імперативною та підлягає безумовному застосуванню судом, навіть якщо про це не просить відповідач. Отже, нараховані позивачем суми інфляційних втрат та пені за період з 24 лютого 2022 року до 15 листопада 2022 року підлягають списанню останнім, та з вирахуванням заборгованості за період з 24.02.2022 року по 15.11.2022 року, сума пені повинна становити - 666,98 грн., сума інфляційного збільшення - 1753,19 грн. Згідно сттаті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 3. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно зі статтею 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Стаття 550 ЦК України встановлює підстави виникнення права на неустойку. Так, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання (стаття 617 цього Кодексу). Стаття 551 ЦК України зазначає про предмет неустойки. Так, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Стаття 552 ЦК України передбачає правові наслідки сплати (передання) неустойки. Так, сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач надав суду докази наявності кредитної заборгованості відповідача перед ним, з урахуванням договору про відступлення права вимоги з первісним кредитором, відповідач доказів на спростування заявлених позовних вимог не надала. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник не виконувала зобов`язання за кредитним договором, унаслідок чого в останньої утворилася заборгованість, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» заборгованості за кредитним договором №3/3085549, зокрема за тілом кредиту в сумі 8840,00 грн., за відсотками в сумі 220,83 грн., за комісією в сумі 1592,30 грн. Разом з цим, суд вважає, що позивачем невірно обраховано інфляційне збільшення та пеня за даним кредитним договором у зв`язку з тим, що вказані компенсаційні та штрафні нарахування частково охоплені періодом воєнного стану, що заборонено статтею 625 ЦК України та пунктом 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення цього кодексу. Судом в свою чергу виключено з суми інфляційного збільшення та пені, суми нараховані за період часу з 24.02.2022 року по 15.11.2022 року, тому сума пені повинна становити - 666,98грн., сума інфляційного збільшення - 1753,19 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі пропорційно задоволеного судом позову. Так, з урахуванням часткового задоволення судом позовних вимог у розмірі 13073,30 грн., з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2058,00 грн., що становить 82,95 % від суми задоволених позовних вимог.

Outcome: partial