Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. 20.02.2023 у вищевказаній справі було ухвалено рішення. Адвокат позивача до закінчення судових дебатів у справі повідомив, що на електронну адресу суду до початку 20.02.2023 судового засідання ним було подано докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Водночас, судом було встановлено, що на час проведення судового засідання вказані позивачем документи в системі «Електронний суд» не зареєстровані. Адвокат позивача та адвокат відповідачки до закінчення судових дебатів у справі заявили про неможливість подання доказів, що підтверджують розмір понесених позивачем та відповідачкою судових витрат на професійну правничу допомогу з поважних причин, а тому просили суд вирішити дане питання після ухвалення рішення по суті позовних вимог. В зв`язку із вищевказаним, судом було встановлено позивачу та відповідачці п`ятиденний термін після ухвалення рішення для надання суду доказів щодо розміру понесених судових витрат і призначено судове засідання для вирішення даного питання. У строк встановлений судом адвокатом позивачки було надано суду докази щодо розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 07.03.2023 заяву адвоката відповідачки про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог залишено без розгляду. Згідно із ч. 3 ст. 246 ЦПК України у випадку, передбаченому ч. 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі і в тому самому порядку, що й судове рішення. В судове засідання позивач та відповідачка, а також їх адвокати, не з`явилися, хоча у відповідності до ст. 128 ЦПК України були належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки учасниками справи суду не повідомлено. Однак, від адвоката позивача 02.03.2023 надійшло клопотання про розгляд питання про судові витрати у відсутність позивача та його представника. Враховуючи вищевказане та положення ст. 223 і ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання у відсутність учасників справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання). Дослідивши докази понесення позивачем судових витрат, суд прийшов до наступного висновку. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Рішенням суду у даній цивільній справі від 20.02.2023 позовні вимоги було задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 06.01.2022 в сумі 652 860, 00 гривень та судовий збір в сумі 6 528, 60 гривень. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Склад та розмір витрат пов`язаних із оплатою правової допомоги входить до предмета доказування у справі. У позові адвокатом позивача було зазначено, що станом на момент звернення до суду із позовом позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 500, 00 гривень. В ході розгляду справи адвокат позивача просив суд стягнути з відповідачки на користь позивача 18 000, 00 гривень. Судом встановлено, що 31.07.2020 між [PERSON] та адвокатом Жекалом І.С. було укладено договір про надання правничої допомоги № 2907-1, невід`ємною частиною якого є додаткова угода № 1 від 30.12.2021, на підставі якого було видано ордер. (а.с. 22, 226) Згідно Єдиного реєстру адвокатів України, Жекало І.С. є адвокатом, здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД № 003738, виданого 20.03.2019. Згідно із ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом прийнято до уваги, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження виконання адвокатом Жекалом І.С. умов вищевказаного договору, суду надано акт виконаних робіт від 01.02.2023. (а.с. 226) Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати. Слід звернути увагу на те, що вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Як вбачається із умов договору про надання правничої допомоги № 2907-1 від 31.07.2020, сторони даного правочину досягли домовленості про те, що клієнт сплачує адвокату погодинний гонорар у розмірі 1 000, 00 гривень за годину роботи адвоката; гонорар оплачується згідно акту виконаних робіт, який підписується сторонами; підписанням даного акту сторони підтверджують факт наданих адвокатом послуг та сплату клієнтом гонорару у повному обсязі; гонорар сплачується в готівковій або безготівковій формі на банківські реквізити адвоката згідно акта приймання-передачі послуг (п. 3.1. договору). Згідно акта виконаних робіт від 01.02.2023 по договору про надання правничої допомоги № 2907-1 від 31.07.2020, адвокатом позивача витрачено на «надання правничої консультації» - 2 години; на «підготовку та направлення позову до суду» - 8 годин; на «супровід справи в суді» - 8 годин, визначивши загальну вартість наданих послуг в сумі 18 000, 00 гривень. На виконання умов договору про надання правничої допомоги № 2907-1 від 31.07.2020 позивачем було сплачено адвокату Жекалу І.С. 18 000, 00 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 01/02-1 від 01.02.2023. (а.с. 226 зв.) За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Водночас, за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: approved