Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити місце проживання дітей разом з батьком. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі. За час перебування у шлюбі в подружжя народилися троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду шлюб між сторонами розірвано, місце проживання дітей не визначено при розірванні шлюбу. Вказав, що за час подружнього життя утримував дружину та дітей, оплачував лікування дружини. Згодом остання виїхала за кордон, припинила цікавитися дітьми, він самостійно їх доглядав та утримував. Діти зареєстровані та фактично проживають з ним за адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок, що знаходиться за згаданою адресою, належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. У вказаному будинку є всі необхідні умови для проживання дітей. Вказує, що він постійно слідкує за станом здоров`я дітей, їх харчуванням, зовнішнім виглядом та розвитком, виховує та піклується про них. Намагається забезпечити гідний рівень життя. У них наявний стійкий психологічний контакт та прив`язаність один до одного. Додатково зазначає, що він позитивно характеризується за місцем проживання, користується авторитетом серед сусідів та друзів, жодних медичних протипоказань немає, ніколи не позбавлявся батьківських прав, не зловживає спиртними напоями, до кримінальної відповідальності не притягувався. Проживання дітей разом з ним цілком відповідає їх інтересам. Діти не можуть бути передані на проживання з матір`ю, оскільки вона не забезпечить дітям постійне місце проживання з належними для цього умовами. Він не чинив перешкод щодо участі відповідача у вихованні дітей, говий сприяти їх спілкуванню. Зважаючи на вказане, просить суд визначити місце проживання дітей разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні представник позивача - адвокат Шулак О.І. позов підтримала. Пояснила, що діти вже тривалий час проживають з позивачем, який піклується про них. Відповідач досить довго перебуває за кордоном, не цікавиться дітьми, не працювала протягом трьох останніх років, тому не має змоги забезпечити дітям нормальний спосіб життя. [PERSON] налаштовувала дітей, щоб вони їхали з нею за кордон, але вони не виявили такого бажанння. Діти проживали та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу між сторонами їх діти залишилися проживати за згаданою адресою з батьком. 27.10.2022 позивач звернувся у Службу у справах дітей Східницької територіальної громади для розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання дітей. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзив не подала. Представник служби у справах дітей Східницької територіальної громадив судовому засіданні зазначила, що спілкувалася особисто з [PERSON] . Зі слів останньої, вона проходить лікування за кордоном, періодично приїжджає в Україну та проживає з дітьми за адресою позивача, займається їх вихованням та утриманням. У 2022 році їздила з дітьми в Португалію, чого позивач не заперечував. Згодом повернулася з дітьми в Україну, проживала з ними за тією ж адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з лікуванням їздила повторно за кордон, дітей залишала з батьком. З січня 2023 року проживає в Україні. 09.11.2022 позивач звернувся до Служби у справах дітей щодо вирішення питання про місце проживання дітей, у зв`зку з чим представник служби двічі виїжджав з метою обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дітьми. Однак, за місцем проживання останніх нікого не було вдома. Зауважила, що служба не повідомляє завчасно про свій візит. Позивач не долучив до заяви усіх необхідних документів, зокрема, інформацію щодо місця навчання дітей, тому служба у справах дітей повернула йому заяву без розгляду та рекомендувала повторно звернутися із заявою, додавши всі необхідні документи. Також представник служби у справах дітей вказала, що думка дітей щодо місця проживання їй невідома. Щодо вирішення позову покладається на думку суду. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.06.2020 у справі №442/3548/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до акту обстеження від 26.12.2022 за №1361, комісія в складі старости Опаківського старостинського округу - Михайла Якуц, депутата селищної ради - Марії Соляр, представника селищної ради - Оксани Сокол склали акт про те, що [PERSON] , 1985 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , і фактично постійно проживає за цією адресою разом зі своїми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з відомостей відділу обліку та моніторингу інформацію про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 03.11.2022, місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Суд звертає увагу на те, що [PERSON] виповнилося 17 років, [PERSON] виповнилося 14 років, [PERSON] виповнилося 12 років. Отож, [PERSON] та [PERSON] самостійно мають право прийняти рішення щодо свого місця проживання, якщо батьки проживають окремо. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. У постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) вказано, що "Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище позивача), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло". Як встановлено судом, фактично спір щодо місця проживання дітей ініційований батьком дітей, з яким вони і так фактично проживають, зареєстровані за однією адресою, не стосуються зміни місця проживання дітей і від якого мати дітей не вимагала зміни їх місця проживання. Зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання. При цьому, той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом, має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір. Із пояснень представника позивача та третьої особи в судовому засіданні слідує, що мати дітей не заперечує проти того, щоб їх з позивачем діти проживали разом з батьком, мати дітей не намагалася їх відібрати у батька або визначити місце проживання дітей разом з нею. Крім того, на дату розгляду цієї справи судом, неповнолітні діти, щодо визначення місця проживання яких заявлені позовні вимоги, досягли такого віку: [PERSON] виповнилося 17 років, [PERSON] виповнилося 14 років, а тому вони наділені правом самостійно обирати з ким із батьків вони бажають проживати і визначення місця проживання дитини з батьком чи матір`ю буде прямим втручанням у права дитини. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги про встановлення місця проживання дітей заявлені позивачем передчасно, оскільки зверненню до суду з відповідним позовом має передувати спір між батьками щодо місця проживання дітей та, принаймні, існувати на час вирішення справи в суді. За таких обставин суд приходить висновку про недоведеність позовних вимог щодо місця проживання дітей, відсутність порушення прав, свобод чи інтересів як позивача, так і дітей, у зв`язку з чим ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову в даній справі.

Outcome: dismissed