Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «СК «Альфа Страхування» суму збитків у розмірі 29148,89 грн та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.07.2020 між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP/200701981, за яким ПрАт «СК «Альфа Страхування» було застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв при експлуатації транспортного засобу Ауді, державний номер [NUMBER] . Згідно довідки про ДТП, 14.05.2021 у м. Київ на проспекті Лобановського 42 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ніссан», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Ауді», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Відповідно до Постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 09.07.2021, зазначена ДТП сталася з вини водія [PERSON] . Потерпілою особою було подано до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» заяву на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Ніссан , державний номер [NUMBER] , склав 58297,77 грн, що підтверджується ремонтною калькуляцією. Вказаний збиток було відшкодовано особі з боку ПАТ «СК «Альфа Страхування». Отже, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу збиток, завданий внаслідок ДТП 14.05.2021 у розмірі 29148,89 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08.08.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Направлено позивачу копію ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу - копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. Також відповідачу надано відзив на позовну заяву у 15-денний термін з дня отримання копій документів. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 14.12.2022 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільної справи - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Сторони у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час і місце судового розгляду. Позивач у позовній заяві просить розглянути справі за відсутності представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 30.07.2020 між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP/200701981, за яким ПрАт «СК «Альфа Страхування» було застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв при експлуатації транспортного засобу «Ауді» д.н.з. [NUMBER] . 14.05.2021 у м. Київ на проспекті Лобановського 42 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Ауді» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Відповідно до Постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 09.07.2021, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Потерпілою особою було подано до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» заяву на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] , склав 58297,77 грн. Позивач, на підставі калькуляції № 0719.609 від 21.05.2021 здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 58297,77, що підтверджується платіжним дорученням № 23967 від 09.06.2021. Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом п. 6 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» за №4 від 01.03.2013 року, особа, що під час керування має посвідчення водія на право керування транспортним засобом і реєстраційний документ на транспортний засіб - несе відповідальність за завдання шкоди. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За п. 38-1.1. ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму збитків у розмірі 29148,89 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення судовий збір в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved