Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 08 липня 2005 року у Виконкомі Оливської сільської ради Іванківського району Київської області, за актовим записом № 01. Від шлюбу спільних дітей не мають. Протягом подружнього життя між позивачем та відповідачем сімейне життя не склалося, виявились занадто різними людьми по характеру, поведінці в життя та по поглядами на життя. Позивач зазначає що, вони неодноразово з відповідачем обговорювали проблеми, що виникли в їх сім`ї, але це нажаль, не дало ніякого позитивного результату. На підставі вищевикладених обставин та висновків, позивачка прийшла до твердого рішення, що їх колись спільна з відповідачем сім`я розпалася і її неможливо зберегти в подальшому. Спорів по спільно нажитому майну вони не мають. Позивач просить шлюб між ними розірвати, після реєстрації розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », судові витрати залишити за нею. Ухвалою суду від 07 грудня 2022 року було ухвалено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження в справі та призначити до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження /а.с. 11/. Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] , визнає та просить суд розглянути справу за його відсутності. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, сторони в поданій позовній заяві просили розглянути справу за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнав, тому суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України проводиться без участі сторін за наявними у справі матеріалами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися. Судом повно та всебічно з`ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Подружжя 08 липня 2005 року у Виконкомі Оливської сільської ради Іванківського району Київської області, за актовим записом № 01, зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу подружжя дітей не мають. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони виявилися різними по характеру та мають різні погляди на життя. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористувалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У своїх позовних вимогах позивач просить після реєстрації розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи слідує, що позивач при подачі позовної заяви до суду сплатила судовий збір в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок), які просить не стягувати з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст.110, 112,114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved