Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Представник позивача\~за довіреністю\~ Галієв\~Р.Р.,\~в інтересах\~позивача \~Приватного акціонерного\~товариства «Страхова\~компанія «ВУСО»,\~засобами поштового\~зв`язку звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить суд стягнути із [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»: - суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 168 777 грн 50 коп.; - судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2 684 грн 00 коп. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що ПрАТ "СК "ВУСО" (далі Страховик) та [PERSON] (далі Страхувальник) уклали електронний Договір добровільного страхування наземного транспорту № DNH0MA-217J2R1 від 19 серпня 2021 року, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «Peugeot 3008», д.н.з. [NUMBER] . 19 березня 2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Peugeot 3008», д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля «Peugeot 607», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . Внаслідок указаної дорожньо-транспортної пригоди зазначені вище транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 березня 2022 року, що набрала законної сили, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 грн 00 коп. Відповідно до експертної оцінки, а саме Дослідження фахівця щодо можливого розміру вартості ремонту колісного транспортного засобу № 32845 від 28 березня 2022 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Peugeot 3008», д.н.з. [NUMBER] , складає 686\~523 грн 17 коп. Згідно з п. 14.10. Договору страхування у разі страхування транспортного засобу на повну вартість та у випадку його конструктивного знищення (коли вартість відновлювального ремонту перевищує 80 % страхової суми, Страховик виплачує Страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 70 % страхової суми, з урахуванням попередніх виплат за Договором та безумовної франшизи. Відповідно до п. 5. Договору страхування страхова сума автомобіля «Peugeot 3008», д.н.з. [NUMBER] , становить 474\~250 грн 00 коп. Так як вартість відновлювального ремонту (686\~523 грн 17 коп.) у відсотковому еквіваленті від страхової суми автомобіля (474\~250 грн 00 коп.) складає 144,76 %, тобто перевищує 80 % страхової суми, - було визнано конструктивне знищення транспортного засобу. За змістом ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно з п. 8. Договору страхування франшиза при повній загибелі транспортного засобу складає 7 % від страхової суми, що дорівнює 33\~197 грн 50 коп. Відтак, розрахунок суми страхового відшкодування здійснювався позивачем наступним чином: 474 250,00 грн * 70 % - 33 197,50 грн. = 298 777,50 грн, де 474 250,00 грн страхова сума транспортного засобу; 474 250,00 грн * 70 % = 349 975,00 грн. 70 % від страхової суми транспортного засобу; 33 197,50 грн франшиза відповідно договору страхування; 298 777,50 грн сума страхового відшкодування, розрахована відповідно до умов Договору. Згідно з п. 14.15.1 Договору страхування, якщо у Страхувальника існує заборгованість за кредитним договором, страхове відшкодування виплачується вигодонабувачеві на погашення цієї заборгованості. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», умов Договору страхування та заяви-листа Вигодонабувача ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено перерахування грошових коштів на рахунок Вигодонабувача в розмірі 298\~777 грн 50 коп. З інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ позивачу стало відомо, що цивільна відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, на момент настання страхової події була застрахована у ТДВ «СК «ГАРДІАН» за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/206758418, за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130\~000 грн 00 коп., а франшиза складає 0,00 грн. У подальшому ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ТОВ «Експертна компанія «Фаворит-Ассистанс» для визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Peugeot 3008», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до Дослідження фахівця щодо можливого розміру вартості ремонту колісного транспортного засобу № 32845 від 28 березня 2022 року ринкова (дійсна) вартість транспортного засобу «Peugeot 3008», д.н.з. [NUMBER] , станом на 19 березня 2022 року складає 543\~840 грн 00 коп., тоді як вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Peugeot 3008», д.н.з. [NUMBER] , станом на 19 березня 2022 р становить 686\~523 грн 17 коп., що у відсотковому еквіваленті від ринкової (дійсної) вартості транспортного засобу складає 126,24 %, тобто перевищує 100 % ринкової (дійсної) вартості транспортного засобу, а тому позивач стверджує, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним. Згідно з Висновком про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № 33516 від 20 січня 2023 року вартість пошкодженого (аварійного) транспортного засобу «Peugeot 3008», д.н.з. [NUMBER] , складає 105\~558 грн 60 коп. Сума страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розраховується позивачем наступним чином: 543 840,00 грн - 105 558,60 грн = 438 281,40 грн, де 543 840,00 грн ринкова вартість транспортного засобу; 105 558,60 грн вартість пошкодженого транспортного засобу; 438 281,40 грн сума страхового відшкодування, розрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки сума страхового відшкодування з урахуванням ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну, перевищує суму ліміту, то Страховик відповідає в межах ліміту. Відтак, на переконання позивача, за даним страховим випадком сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню на його користь із ТДВ «СК «ГАРДІАН» відповідно до умов Полісу ЕР/206758418 становить 130\~000,00 грн. ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ТДВ «СК «ГАРДІАН» із заявою на виплату страхового відшкодування та 29 липня 2022 року ТДВ «СК «ГАРДІАН» здійснило виплату на користь позивача у межах ліміту відповідальності у розмірі 130\~000 грн 00 коп. Таким чином, представник позивача вважає, що оскільки сума понесених збитків (з урахуванням ліміту поліса ЕР/206758418 за шкоду, заподіяну майну, який становить 130\~000 грн 00 коп., та франшизи 0,00 грн) у повному обсязі не була сплачена ТДВ «СК «ГАРДІАН», то, з огляду на приписи ст. 1194 ЦК України, різниця між сумою страхового відшкодування за Полісом та сумою фактично завданих збитків (понесені витрати позивачем), а саме 168\~777 грн 50 коп. (298\~777,50 130\~000,00), підлягає стягненню з відповідача. При цьому, представник позивача звертає увагу суду на те, що з метою врегулювання спору в досудовому порядку ПрАТ «СК «ВУСО» неодноразово зверталося до відповідача з проханням відшкодувати шкоду в добровільному порядку, однак станом на дату звернення до суду з позовною заявою шкода не була відшкодована відповідачем навіть частково. З огляду на вищевикладене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 168 777 грн 50 коп., а також судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2 684 грн 00 коп. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 09 лютого 2023 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін 13 березня 2023 року за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; встановлено позивачу триденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подачі до суду відповіді на відзив, а відповідачу триденний строк для подачі заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів /а.с. 94-96/. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а відтак, відповідно до вимог частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався. Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 19 березня 2022 року о 20 годині 40 хвилин відповідач у справі [PERSON] , керуючи автомобілем «Peugeot 607», д.н.з. [NUMBER] , в м. Черкаси на перехресті вул. Дашкевича та вул. Благовісна, не надав переваги в русі автомобілю «Peugeot 3008», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 16.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 березня 2022 року [PERSON] визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн 00 коп. /а.с. 84/. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. З урахуванням наведеного, суд констатує, що у результаті ДТП, у вчиненні якої визнано винуватим [PERSON] , було пошкоджено автомобіль марки «Peugeot 3008», д.н.з. [NUMBER] , власником якого (як на момент дорожньо-транспортної пригоди, так і на даний час) відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] є [PERSON] /а.с. 53/. Умовами електронного Договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № DNH0MA-217J2R1 від 19 серпня 2021 року, укладеного між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] , визначено, що страховим випадком за Договором, зокрема, є пошкодження, знищення (втрата) транспортного засобу внаслідок настання такого страхового ризику як дорожньо-транспортна пригода (ДТП) пошкодження чи знищення застрахованого транспортного засобу внаслідок ДТП, а саме події, що сталася в процесі руху транспортного засобу, в результаті якої заподіяні збитки ТЗ (п. 7.1. Розділу 7 Договору страхування). Розмір завданих збитків визначається після огляду транспортного засобу та на підставі експертної оцінки розміру збитку (п. 14.1. Розділу 14 Договору страхування). Відповідно до п. 5. указаного Договору страхування страхова сума автомобіля «Peugeot 3008», д.н.з. [NUMBER] , становить 474\~250 грн 00 коп. Пунктом 14.10. Розділу 14 Договору страхування передбачено, що у разі страхування транспортного засобу на повну вартість та у випадку його конструктивного знищення (коли вартість відновлювального ремонту перевищує 80 % страхової суми), Страховик виплачує Страхувальнику (Лізингоодержувачу) страхове відшкодування в розмірі 70 % страхової суми, з урахуванням попередніх виплат за Договором та безумовної франшизи. Згідно з п. 8. Договору страхування розмір безумовної франшизи за ризиком конструктивного знищення транспортного засобу складає 7 % від страхової суми. Відповідно до п. 14.15.1. Розділу 14 Договору страхування, якщо на момент прийняття рішення про виплату страхового відшкодування у Страхувальника (Лізингоодержувача) існує заборгованість за кредитним договором, строки виконання якої вже настали, страхове відшкодування виплачується Вигодонабувачеві і спрямовується на погашення цієї заборгованості. Згідно з п. 3 Договору страхування Вигодонабувачем за цим Договором є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» /а.с. 12-18/. 22 березня 2022 року оцінювачем (спеціалістом ПрАТ "СК "ВУСО") Олексієнком А.В. складено Акт (Протокол) огляду ТЗ Заяву на виплату /а.с. 23-26/. Відповідно до копії Страхового акту № 2231695-1 від 07 квітня 2022 року за Договором страхування наземного транспорту № DNH0MA-217J2R1 від 19 серпня 2021 року, затвердженого заступником голови правління ПрАТ "СК "ВУСО" М.В. Пластомак, сума страхового\~відшкодування складає 298\~777 грн 50 коп., а її одержувачем є АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» /а.с. 80/. Копією платіжного доручення № 10805 від 07 квітня 2022 року підтверджується, що ПрАТ "СК "ВУСО", з урахуванням листа АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 20.1.0.0.0/7-050420221 від 05 квітня 2022 року /а.с. 27/, було здійснено виплату страхового відшкодування за Договором № DNH0MA-217J2R1 від 19 серпня 2021 року в сумі 298 777 грн 50 коп. на користь Вигодонабувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» /а.с. 81/. Слід зазначити, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування"). Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями статті 979 ЦК України, якою передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також встановлено, що страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Відповідно до статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком. Таким чином, зібрані у справі матеріали свідчать про те, що ПрАТ "СК "ВУСО" здійснено страхову виплату в сумі 298 777 грн 50 коп. за страховим випадком знищення транспортного засобу «Peugeot 3008», д.н.з. [NUMBER] , у результаті ДТП, у вчиненні якої визнано винуватим відповідача у справі [PERSON] . Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що до ПрАТ «СК «ВУСО» перейшло право вимоги до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків. Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за заподіяння позадоговірної шкоди встановлено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою, є підстави для висновку, що він несе відповідальність за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Водночас, з доданих до позовної заяви письмових доказів вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Peugeot 607», д.н.з. [NUMBER] , на території України був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 206758418 у ТДВ «СК» ГАРДІАН» /а.с. 85/. Суд зауважує, що правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка відповідає за шкоду, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). За змістом пункту 1.4. частини першої статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, проте обмежується страховою сумою. Статтею 28 Закону № 1961-ІV закріплено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. За змістом статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно дослідження фахівця щодо можливого розміру вартості ремонту колісного транспортного засобу № 32845 від 28 березня 2022 року, виконаного ТОВ «Експертна компанія «Фаворит-Ассистанс» (спеціаліст Гармідарова Ю.П.), вартість відновлювального\~ремонту автомобіля «Peugeot 3008», д.н.з. [NUMBER] , визначена за витратним підходом, станом на 19 березня 2022 року складає 686\~523\~грн 17\~коп., а ринкова вартість автомобіля «Peugeot 3008», д.н.з. [NUMBER] , визначена за порівняльним підходом, станом на 19 березня 2022 року (до моменту пошкодження) може складати 543\~840 грн 00 коп. /а.с. 28-40, 41-73/. З копії ремонтної калькуляції № 32845 від 28 березня 2022 року /а.с. 45-50/ та копії аркуша перевірки даних № 32845 від 28 березня 2022 року /а.с. 51-52/ вбачається, що вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу «Peugeot 3008», д.н.з. [NUMBER] , згідно даних документів становить 686\~523 грн 17 коп. (з ПДВ). Відповідно до висновку про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № 33516 від 20 січня 2023 року, виконаного ТОВ\~«Експертна компанія\~«Фаворит-Ассистанс»\~(спеціаліст\~Гармідарова Ю.П.),вартість аварійного (несправного) колісного транспортного\~засобу «Peugeot\~3008»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] , складає 105\~558\~грн 60\~коп. /а.с. 74-79/. З урахуванням наведеного, суд констатує, що згідно з положеннями ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» автомобіль «Peugeot 3008», д.н.з. [NUMBER] , вважається фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим, а тому його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, що розраховується наступним чином: 543 840,00 грн - 105 558,60 грн = 438 281,40 грн. Між тим, як уже зазначалося, страхове відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, проте обмежується страховою сумою. Окрім того, згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування підлягає зменшенню на суму франшизи. Відповідно до умов Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 206758418, ліміт відповідальності Страховика за шкоду майну становить 130\~000 грн 00 коп., а франшиза складає 0,00 грн /а.с. 85/. Виходячи з\~наведеного, у ТДВ «СК «ГАРДІАН», у зв`язку з настанням страхового випадку (ДТП), виник обов`язок відшкодувати шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком, право на вимогу якої перейшло до позивача у зв`язку з виплатою страхового відшкодування. Позивач визнає та відповідачем не заперечується, що ТДВ «СК «ГАРДІАН» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту відповідальності у розмірі 130 000 грн 00 коп. /а.с. 86/. Разом з тим, представник позивача вважає, що оскільки сума понесених збитків у повному обсязі не була сплачена ТДВ «СК «ГАРДІАН», то, з огляду на приписи ст. 1194 ЦК України, різниця між сумою страхового відшкодування за Полісом та сумою фактично завданих збитків, а саме 168\~777 грн 50 коп. (298\~777,50 130\~000,00), підлягає стягненню з відповідача. З метою досудового врегулювання спору ПрАТ «СК «ВУСО» неодноразово зверталося до відповідача з проханнями відшкодувати шкоду в добровільному порядку, однак станом на дату звернення до суду з позовною заявою вони залишені відповідачем без реагування. Пунктом 8 частини першої статті 16 ЦК України встановлено, що відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до висновків про правильне застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У постанові від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Отже, у разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Відтак, саме [PERSON] , як особа, винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити на користь ПрАТ «СК «ВУСО» різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Доказів відшкодування відповідачем позивачеві вказаних коштів матеріали справи не містять. При цьому, суд приймає до уваги розрахунок сплаченого страхового відшкодування, наведений представником позивача у позовній заяві. З урахуванням наведеного, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь ПрАТ «СК «ВУСО» у порядку регресу суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 168 777 грн 50 коп. (298\~777,50 130\~000,00), що є різницею між фактичним розміром збитків і страховою виплатою, здійсненою ТДВ «СК «ГАРДІАН». Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 684 грн 00 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved