Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

В грудні 2021 року ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 6 616,52 грн. на р/р: [NUMBER] в МОУ АТ "Ощадбанк" України, код 42129888, МФО 326461 та 2481,00 грн. судового збору на р/р: [NUMBER] в ПАТ "Банк Восток", МФО 307123, код 42129888. В обґрунтування позовних вимог зазначає те, що відповідач є споживачем послуг з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , що надаються ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія". Особовий рахунок № [NUMBER] за вказаною адресою відкрито на ім`я [PERSON] . Заборгованість за спожиту електричну енергію за особовим рахунком № [NUMBER] виникла з 01.03.2021 по 01.12.2022 та складає 6 616,52 грн. В січні 2022 року ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу з відповідача, проте ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06.01.2022 було відмовлено у видачі судового наказу у зв`язку з тим, що [PERSON] не зареєстрований за вище вказаною адресою. Посилаючись на викладене, представник позивача звернувся із даним позовом до суду. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 03.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду суддею Микульшиною Г.А. та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Сторони повідомлені судом про розгляд справи належним чином. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів на дві відомі суду адреси та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Направлена на його дві відомі суду адреси судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про розгляд справи. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] (а.с. 5-6). В грудні 2021 року ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" звернулось до Ленінського районного суду м. Миколаєва з заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту електричну енергію з [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06.01.2022 по справі № 489/8691/21 (провадження № 2-н/489/70/22) було відмовлено у видачі судового наказу у зв`язку з тим, що [PERSON] не зареєстрований за вище вказаною адресою (а.с. 4). Згідно Інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.02.2023 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 02.02.2008, посвідченого ПН ММНО Яковлєвою Н.П. (а.с. 18). Відповідно до розрахунку, який наданий позивачем, заборгованість за спожиту електричну енергію за особовим рахунком № [NUMBER] виникла з 01.03.2021 по 01.12.2022 та складає 6 616,52 грн. (а.с. 8-9). Згідно ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов`язує; власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із пунктом 1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила), Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Відповідно до пункту 7 Правил договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Тобто дані правовідносини регулюються положеннями Закону, що стосуються договірних відносин, та які виникають саме із публічних договорів. Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). Як слідує з положень ЗУ "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, послуги з електропостачання надаються шляхом приєднання споживачів до Типового договору, розробленого постачальником таких послуг. Згідно пунктів 4.12, 4.19 Правил розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який становить один календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію здійснюється не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За положеннями ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. При цьому одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною 5 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Станом на 01.12.2022 заборгованість відповідача за надані послуги постачання електричної енергії становить 6 616,52 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Враховуючи те, що відповідач є одноособовим власником є власником квартири [ADDRESS] та повинен відповідно до ст. 319, 322 ЦК нести кошти на її утримання, а ним не сплачені в повному обсязі кошти за спожиту електричну енергію, суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" про стягнення з відповідача суми боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ч. 1 ст. 141, ч. 2 ст. 164 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 481,00 грн., що сплачений при подачі цього позову та заяви про видачу судового наказу. На підставі викладеного та

Outcome: approved