Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Адвокат Романцова Т.В., діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначила, що 26.09.1998 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Спільних дітей у сторін немає, суперечок з приводу поділу майна між сторонами не виникає. Спільне подружнє життя не склалося через зовсім різні характери та погляди на життя, на права та обов`язки подружжя, у зв`язку з чим в сім`ї часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуття любові та довіри один до одного. На теперішній час шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету та коштів не мають. На даний час цей шлюб носить формальний характер. На думку позивача сім`я фактично припинила своє існування єдиним розумним виходом із ситуації є розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідачка відмовляється в позасудовому порядку розірвати шлюб та спільно звернутися до органів реєстрації актів цивільного стану для подання заяви про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~У зв`язку з цим, представник позивача просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак до його початку надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Відповідачка до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність малолітніх та неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи, а саме : копією свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] , згідно якого 26.09.1998 року одружилися [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після одруження : « [PERSON] »; копією паспорта [PERSON] , Серія [NUMBER] ; копією паспорта [PERSON] , № [NUMBER] та іншими матеріалами справи. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як законно обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Оскільки позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн., то у відповідності до вимог ст.142 ЦПК України суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що відповідно становить 496,20 грн., а також враховуючи приписи ч.1 ст.141 ЦПК України - здійснити стягнення з відповідачки на користь позивача судового збору в розмірі 496,20 грн., що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та ст.ст.7,110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved