Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, яким просить розірвати шлюбу, укладений з [PERSON] , який зареєстрований 30.09.1989 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 2799. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що 30.09.1989 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2799, свідоцтво [NUMBER] від 11.01.2023 р.(видане повторно). Мають від шлюбу повнолітню сина: [PERSON] , [INFO] , син повнолітній та документи до позовної заяви свої не надав. Позивач вказує, що побудувати з відповідачем сім`ю на основах взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки не вдалося. Вони не змогли створити міцну та дружню сім`ю, тому що суперечки між нами виникали за різними питаннями подружнього життя, сумісне життя з відповідачем не склалося з підстави різних точок зору на життя. За відсутністю взаєморозуміння ці підстави призвели до фактичного руйнування сім`ї та шлюбу. Сторони стали сторонніми людьми один для одного. Позивач вважає, що шлюбних відносин з відповідачем немає та поновити їх неможливо. Існування сім`ї припинилось з вересня 2022 року. Вже тривалий час у відносинах усталилися суттєві розбіжності у поглядах щодо укладу сімейно-подружніх відносин, у зв`язку із чим між ними постійно виникають конфліктні ситуації, які носять системний і глибинний характер. Весь час шлюбу та по теперішній час мешкають окремо. На ґрунті цих обставин втрачені взаємні почуття любові та поваги, тому шлюб фактично розпався. За таких обставин, відновити подружньо-сімейне життя та зберегти шлюб з відповідачем є неможливим, примирення та поступок у цьому питанні не може бути. Подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить його законним правам та інтересам. Існування сім`ї припинилось з вересня 2022 року.. У судове засідання позивач [PERSON] , повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надав суду заяву, з якої вбачається, що сторона позивач просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву на позов. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян. Крім того, недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. Будучи обізнаним про розгляд справи судом, відповідач відзиву та жодних доказів не подав, а тому розгляд справи здійснений судом на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи. 23.01.2023 року суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії суд не здійснював. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст.280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.09.1989 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 2799.(свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11.01.2023 р., видане повторно). Від шлюбу не мають не повнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавала, з вимогами позову погодилася. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, з`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище « [PERSON] », оскільки інших клопотань не надходило. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. За письмовою згодою позивача, який бажав судові витрати залишити за собою, суд покладає судові витрати на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved