Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника Грибанова Дениса В`ячеславовича звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 20.02.2020 року [PERSON] уклав із ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитний договір. На підставі договору про відступлення права вимоги позивач набув права грошової вимоги до відповідача, який має непогашену заборгованість у сумі 14866, 96 грн., з якої: 9\~648, 56 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,80 грн. сума заборгованості за відсотками; 5\~217, 60 грн. сума заборгованості за щомісячними процентами. Ухвалою суду від 24.01.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Через систему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи без його участі, також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на вебсайті. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.03.2023 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що згідно з п. 1 копії кредитного договору від 20.02.2020 року №9124557981 кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених цим договором. Відповідно до п. 1.2. копії вищевказаного договору, кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту кредит, сума кредиту 10870 грн., строк на який надається кредит 6. Згідно п. 1.3. копії вищевказаного договору, позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати проведення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту №4557081, який є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п. 2.1., всі інші умови кредитного договору викладені в паспорті кредиту та в умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладання цього договору та до яких позичальник приєднується підписавши цей договір. Згідно п. 2.2., цей договір, паспорт кредиту № [NUMBER] та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 17.01.2020 складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши цей договір підтверджує, що свій примірник цього договору він отримав. Відповідно п. 2.3. копії договору, сторони підтверджують, що до підписання цього договору вони домовились, що підписання цього договору зі сторони кредитодавця може бути здійснено власноручним підписом уповноваженої особи кредитодавця або накладенням електронного підпису або використанням факсимільного відтворення печатки кредитодавця та аналогів власноручного підпису уповноважених осіб кредитодавця за допомогою засобів механічного копіювання. У відповідності до інформації наведеної у п. 5 копії паспорту кредитного договору від ТОВ «ЦФР» №4557081, щомісячні відсотки за кредитним договором складають 3%, загальні річні відсотки 0.01%. Відповідно до п. 2.1. договору про відступлення права вимоги від 07.10.2016 №ТАСЦФР-10-2016 укладений між Публічним Акціонерним Товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю з «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», у відповідності до умов цього договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Згідно п.2.1. копії договору факторингу №НІ/11/6-Ф від 02.12.2021 р. укладеним між Акціонерним Товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимого до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною цього договору. Як вбачається з витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу №НІ/11/6-Ф від 02.12.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до [PERSON] у розмірі заборгованості 14866, 96 грн., що складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 9648,56 грн., суми заборгованості за відсотками 0,80 грн., та суми заборгованості за щомісячними відсотками 5\~217 грн. Станом на 31.12.2022 року заборгованість за кредитним договором № 9124557081 від 20.02.2020 року не погашена, залишок заборгованості складає 14\~866, 96 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за період з 02.12.2021 року по 31.12.2022 року. Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст.\~626\~ЦК України,\~договором є\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків. Договір\~є одностороннім,\~якщо одна\~сторона бере\~на себе\~обов`язок\~перед другою\~стороною вчинити\~певні дії\~або утриматися\~від них,\~а друга\~сторона наділяється\~лише правом\~вимоги,\~без виникнення\~зустрічного обов`язку\~щодо першої\~сторони. Договір\~є двостороннім,\~якщо правами\~та обов`язками\~наділені обидві\~сторони договору. До\~договорів,\~що укладаються\~більш як\~двома сторонами\~(багатосторонні\~договори),\~застосовуються загальні\~положення про\~договір,\~якщо це\~не суперечить\~багатосторонньому характеру\~цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Згідно ст.\~638\~ЦК України,\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними\~умовами договору\~є умови\~про предмет\~договору,\~умови,\~що визначені\~законом як\~істотні або\~є необхідними\~для договорів\~даного виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких\~за заявою\~хоча б\~однієї із\~сторін має\~бути досягнуто\~згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Зі змісту ч.ч. 3, 4, 6 статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно до частини другої статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази, суд доходить висновку, що відповідач свої договірні зобов`язання за договором позики від 20.02.2020 року не виконав і не повернув позичальникові кошти у сумі та у строк, визначений договором. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 грн.

Outcome: approved