Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки(пені) за прострочення сплати аліментів, з посиланням на ті обставини, що згідно судового наказу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.01.2019 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, станом на теперішній час відповідач самоусунувся від належного виконання обов`язків по утриманню дитину, будь-яких грошових коштів на утримання дитини не надає. У зв`язку з чим станом на жовтень 2022 року сума заборгованості по сплаті аліментів на доньку склала 111087,00 грн. (сто одинадцять тисяч вісімдесят сім) гривень. У свою чергу відповідач є працездатною особою, хронічними захворюваннями не страждає, не є інвалідом, інших виконавчих зобов`язань не має. А отже в змозі і зобов`язаний утримувати свою дитину в розмірі, визначеному рішенням суду. Будь-які обставини, які о позбавляли можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання доньки, відсутні. В зв`язку з чим просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з липня 2019 року по жовтень 2022 року у розмірі 111087 грн. Ухвалою судді від 19 січня 2023 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за відсутності позивача та її представника. У разі неявки відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляд справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що сторони по справі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надали, відповідач також не подав відзив на позовну заяву тому у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін по справі, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності судом було встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідач [PERSON] являється рідним батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року було розірвано шлюб між сторонами по справі (а.с. 11). 09.01.2019 року судовим наказом Лозівського міськрайонного суду Харківської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки розрахунку заборгованості по аліментах за період з липня 2019 року по жовтень 2022 року, виданої старшим державним виконавцем Розиган О.В., заборгованість станом на 01 листопада 2022 року становить 111087,00 грн. Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами необхідно зазначити, що, якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. Як вбачається з матеріалів справи, станом з липня 2019 року по жовтень 2022 року за [PERSON] утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 111087 гривень. Оскільки судовим розглядом не було встановлено, що заборгованість утворилася з незалежних від відповідача причин, а відповідач достовірно знав про обов`язок сплати аліментів, суд доходить висновку про наявність підстав для покладення на відповідача як платника аліментів відповідальності за прострочення їх сплати. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів підлягає розрахунку за формулою: Р=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+(An*1%*Qn), де: Р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Відповідно до ст. 20 СК України до вимог про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів позовна давність не застосовується. Таким чином, загальна сума неустойки (пені) становить 587756,50 грн. При вирішені суми пені за прострочення аліментів, суд виходить з того, що вимогами ст.196 СК України передбачено, що розмір неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків заборгованості, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача пеню за прострочення аліментів за період з липня 2019 року по жовтень 2022 року у розмірі 100 відсотків заборгованості, що складає 111087,00 грн. Суд зазначає, що згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст. 12,13 ЦПК України, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення неустойки (пені) підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивача було звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, судовий збір потрібно стягнути з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved