Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Орган опіки та піклування Ріпкинської селищної ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просить позбавити останнього батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти у розмірі передбаченому законодавством від заробітку (доходу) [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що родина відповідача, де виховуються двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з грудня 2020 року перебувала під наглядом служби у справах дітей районної державної адміністрації. Згідно наказу служби у справах дітей Ріпкинської селищної ради №2 від 08.02.2021 діти взяті на облік як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах у зв`язку з зловживанням матір`ю алкогольними напоями, незадовільним санітарним станом житла, що створювало загрозу життю та здоров`ю дітей. Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10.06.2021 мати вказаних малолітніх дітей позбавлена батьківських прав відносно них. З цього часу діти залишилися на вихованні у батька - відповідача по справі, який з метою фінансового забезпечення своєї родини вирішив відкрити власну справу. У зв`язку з тим, що відповідач постійно опікувався дітьми, прибуток від розпочатої власної справи не надходив, а тому [PERSON] , [INFO] , з грудня 2020 року була влаштована до Хмільницького центру соціально-психологічної реабілітації та після закінчення терміну перебування в центрі проживала у сім`ї [PERSON] . Через скрутне матеріальне становище відповідача [PERSON] надала згоду на проживання [PERSON] , [INFO] , в її родині. Умови проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не відповідали належним та останній не вживав ніяких заходів щодо їх покращення. Також відповідач неодноразово був попереджений про відповідальність за неналежне виконання батьківських прав, проте останній їх ігнорував, продовжуючи спілкування з матір`ю дітей, яка часто приходила до нього в стані алкогольного сп`яніння та влаштовувала сварки. Враховуючи вищевказане Органом опіки та піклування Ріпкинської селищної ради було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до його двох малолітніх дітей. Тому, оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, адже не турбується, не виховує та не утримує своїх малолітніх дітей, то його слід позбавити відносно них батьківських прав та стягнути з нього на користь дітей аліменти. Представник Органу опіки та піклування Ріпкинської селищної ради та Служби у справах дітей Ріпкинської селищної ради у судове засідання надала заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутність та стосовно вирішення позовних вимог покладається на розсуд суду. Відповідач у судове засідання надав заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позову та справу розглядати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10.06.2021 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно наказу №2 від 08.02.2021 Служби у справах дітей Ріпкинської селищної ради [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , взяті на облік Служби у справах дітей як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Відповідно до довідки №01-39/15 від 13.07.2020, виданої Ріпкинською гімназією імені Софії Русової Ріпкинської районної ради Чернігівської області, [PERSON] зарахована 31.08.2021 і навчається в 4 класі Ріпкинської гімназії імені Софії Русової. З характеристики [PERSON] з Ріпкинської гімназії імені Софії Русової, встановлено, що остання заклад відвідує з бажанням, регулярно, без поважних причин занять не пропускає. До гімназії дитину постійно супроводжують і забирають після занять [PERSON] та [PERSON] або за їх дорученням сусіди Стеганцеви. Дівчинка завжди має охайний вигляд, забезпечена всім необхідним шкільним приладдям, підручниками та спортивним одягом, завжди має з собою другий сніданок і підвечірок. [PERSON] комунікабельна, має багато друзів, активно співпрацює в групах, характеризується як добра, чуйна, на зауваження реагує адекватно, із дорослими ввічлива. Батько дитини - відповідач у справі приходив до гімназії на Свято першого дзвоника, напередодні Новорічних свят та 23.02.2022, приносив іграшки та солодощі, цікавився навчанням дитини та у травні 2022 брав участь у підготовці класної кімнати до нового навчального року. Згідно Довідки №61 від 31.12.2020 [PERSON] , [INFO] , зарахована до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей з 31.12.2020. Відповідно до листа «02-14/779 від 13.01.2022 [PERSON] , [INFO] , з 17.02.2022 виховується в КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» та знаходиться на повному державному утриманні. За час перебування дитини у закладі батько - [PERSON] телефонував та цікавився станом здоров`я і розвитком дитини, спілкувався через відеозв`язок з нею, але не відвідував її та не приймав участі в її утриманні, не вирішував питання щодо її повернення додому. Відповідно до Актів обстеження матеріально побутових умов від 11.02.2022, 31.12.2021, 16.07.2021, 31.05.2021, 06.04.2021 сім`ї [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , комісія неодноразово доходила висновків, що санітарний стан житлового будинку задовільний та в деяких випадках потребував прибирання. Згідно Актів про відвідування сім`ї №3 від 28.12.2021 та №122 від 21.07.2022, умови проживання відповідача незадовільні, а саме: в приміщенні брудно й холодно та відсутні дрова для опалення, відсутні продукти харчування. Донька розповіла, що батько часто залишає її саму та йде в ліс по ягоди, не купує їй речей, що не вистачає продуктів харчування. З довідки «02-16/743 від 22.07.2022 вбачається, що 21.07.2022 [PERSON] була госпіталізована до КНП «Ріпкинська ЦЛ» з ознаками педикульозу. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Ріпкинської селищної ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради №47 від 22.02.2022, орган опіки та піклування Ріпкинської селищної ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , громадянина Туреччини, який фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , батьківських прав відносно його малолітніх дітей. [PERSON] з 17.02.2022 виховується в КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія», [PERSON] проживає в сім`ї знайомих. [PERSON] не надає матеріальної допомоги, не вживає ніяких заходів для повернення дитини в сім`ю. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] в будинку відсутні умови проживання дітей, батько не має засобів для існування, вживає алкогольні напої, спілкується з особами сумнівної поведінки. [PERSON] мало уваги приділяє дітям, не вживає ніяких заходів для повернення малолітніх дітей в сім`ю, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). За ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18). Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення [PERSON] батьківських прав, Орган опіки та піклування Ріпкинської селищної ради посилавсь, на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей, не турбується, не виховує та не утримує своїх малолітніх дітей. Статтею 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду: від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19, від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19. У постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 643/7876/18 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Європейський суд з прав людини СПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Під час розгляду справи судом не встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. Натомість згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 25.11.2022, комісія Служби у справах дітей Ріпкинської селищної ради дійшла висновку, що санітарний стан житлового будинку, де проживає [PERSON] , задовільний. Під час візиту комісії відповідач з донькою [PERSON] знаходилися вдома, у будинку чисто та тепло, чиста постільна білизна, продукти харчування є в достатній кількості; дитина забезпечена одягом та взуттям згідно сезону, навчається за дистанційною формою навчання. Отже, перевіривши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення позову, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідності застосування якого за обставин цієї справи не доведено. Позивач не надав суду доказів на підтвердження свідомого ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків, які були б підставою для позбавлення його батьківських прав. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Проте, суд визнає за необхідне попередити [PERSON] про необхідність належного виконання батьківських обов`язків та зміни ставлення до виховання своїх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] і покласти на Орган опіки та піклування Ріпкинської селищної ради Чернігівської області обов`язок контролю стосовно виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків стосовно дітей.

Outcome: dismissed