Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Позивач, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.11.1979 [PERSON] виконавчим комітетом Московської районної ради народних депутатів міста Києва видано ордер № 45093 серія Б на право зайняти три кімнати загальною площею 42,23 кв.м. в окремій квартирі [ADDRESS] . Відповідно до ордеру, право на перебування вказаного житлового приміщення належать: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 13 осіб, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин. На підтвердження факту не проживання особи за місцем реєстрації більше року складено Акт про не проживаючих особи в житловому приміщенні від 28.12.2021. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї Відповідачу не чинять. 19.01.2022 позивач звернулася до Відділу з питань реєстрації місця проживання Дніпровської РДА із заявою про зняття із реєстрації місця проживання [PERSON] у зв`язку із втратою права користування, проте, отримав відмову, у зв`язку із відсутністю повноважень на знаття з реєстрації місця проживання Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.09.2022 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами, відповідач не отримав, конверт повернувся до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Представник позивача копію ухвали суду отримав 30.09.2022. Відповідач не використав право на подання відзиву, позивачем додаткових заяв подано не було. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 12.11.1979 [PERSON] , на сім`ю з п`яти осіб: він, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , видано ордер на право зайняття 3-х кімнатної квартири [ADDRESS] . Згідно Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва, станом на 19.01.2022 за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 13 осіб, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається зі змісту Акту складеного мешканцями квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] від 28.12.2021, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , не проживає за місцем реєстрації більше одного року. Нормами ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні; право приватної власності є непорушним. За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. За змістом ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд доходить висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав власника житлового приміщення, в даному випадку шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 992 грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved