Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

До Приморського районного суду м.Одеси 25.08.2021 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме 95\~525, 18 грн. за відновлювальний ремонт з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» та 41\~954,54 грн. за відновлювальний ремонт та 4\~500 грн за здійснення оцінки завданого збитку з [PERSON] та просив суд стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу та витрати по сплаті судового збору. Позов обґрунтований тим, що 08.05.2021 року о 07 год. 10 хв. [PERSON] у [ADDRESS] , керуючи автомобілем «Mitsubishi», державні номерні знаки [NUMBER] не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «SsangYong», державні номерні знаки [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим відповідач [PERSON] порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за результатами чого на підставі постанови Приморського районного суду м.Одеси від 04.06.2021 року у справі №522/9032/21 відповідача [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 21.07.2021 року позивачем до відповідача ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» було направлено заяву про страхове відшкодування від 21.07.2021 року, але відповідачем ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» позивачу було повідомлено в усному порядку про те, що 20.04.2021 року набрало чинності рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг НБУ № 21/921-ПК від 19.04.2021 року «Про застосування до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» заходу впливу у вигляді тимчасового зупинення ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг». У зв`язку з тим, що відповідачами не відшкодовано матеріальну шкоду, позивачка була змушена звернутися до суду з даним позовом. Матеріали позову суддя отримала 25.08.2021 року. Ухвалою суду від 02.09.2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в загальному\~позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на20.09.2021 року. 17.09.2021 року представник [PERSON] адвокат Лета М.А. на електронну адресу суду надала клопотання про витребування доказів. До суду 09.09.2021 року надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача. У підготовче засідання призначене на 20.09.2021 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 25.10.2021 року. У підготовче засідання призначене на 25.10.2021 року [PERSON] не з`явилася, адвокат Лета М.А. надала суду заяву, в якій просила провести підготовче засідання за її відсутністю, проти закриття підготовчого засідання та призначення її до розгляду по суті не заперечувала. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за їх відсутністю суду не було надано. Ухвалою суду від 25.10.2021 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено до розгляду по суті на 02.12.2021 року. У матеріалах справи наявне клопотання представника позивача - адвокат Лета М.А про витребування доказів. У судове засідання призначене на 02.12.2021 року сторони не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, поважність причин неявки суду не повідомили. Розгляд справи відкладено на 02.02.2022 року. Ухвалою суду від 03.12.2021 року клопотання представника позивача - адвокат Лета М.А про витребування доказів було задоволено та витребувано у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» засвідчену належним чином копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200651469, за яким була застрахована відповідальність [PERSON] ( [INFO] ) як власника наземного транспортного засобу «Mitsubishi», державні номерні знаки [NUMBER] . Відповідно до супровідного листа від 04.12.2021 року ухвала суду від 03.12.2021 року була відправлена відповідачу ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.».(а.с. 99). У судове засідання призначене на 02.02.2022 року сторони не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, поважність причин неявки суду не повідомили. Розгляд справи відкладено на 10.03.2022 року. Відповідно до\~супровідного листа\~від 02.02.2023\~року ухвала суду від 03.12.2021 року була повторно відправлена відповідачу ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.».(а.с. 103). У судове засідання призначене на 10.03.2022 року сторони не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, поважність причин неявки суду не повідомили. Розгляд справи відкладено на 27.04.2022 року. У судове засідання призначене на 27.04.2022 року сторони не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, поважність причин неявки суду не повідомили. Розгляд справи відкладено на 08.06.2022 року. Відповідно до\~супровідного листа\~від 03.05.2023\~року ухвала суду від 03.12.2021 року була втретє відправлена відповідачу ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.».(а.с. 117). У судове засідання призначене на 08.06.2022 року сторони не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, поважність причин неявки суду не повідомили. Розгляд справи відкладено на 16.08.2022 року. У судове засідання призначене на 16.08.2022 року сторони не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, поважність причин неявки суду не повідомили. Розгляд справи відкладено на 11.10.2022 року. Відповідно до\~супровідного листа\~від 17.08.2023\~року ухвала суду від 03.12.2021 року була вчетверте відправлена відповідачу ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.».(а.с. 135). У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги судове засідання призначене на 11.10.2022 року відкладається на 17.11.2022 року. У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги судове засідання призначене на 17.11.2022 року відкладається на 11.01.2023 року. Відповідно до\~супровідного листа\~від 17.11.2023\~року ухвала суду від 03.12.2021 року була вп`яте відправлена відповідачу ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.».(а.с. 147). У судове засідання призначене на 11.01.2023 року сторони не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, поважність причин неявки суду не повідомили. Розгляд справи відкладено на 21.02.2023 року. У судове засідання призначене на 21.02.2023 року сторони не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, поважність причин неявки суду не повідомили. Згідно до п.п.6,7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження та призначення справи до розгляду по суті у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м.Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно положень ч.1, ч.2 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З урахуванням викладеного, зважаючи на положення ч.1,3 ст.\~223\~ЦПК України та тривалі строки розгляду даної справи (із 2018 року), суд вважає за можливим розглянути справу по суті на підставі наявних в матеріалах справи доказів, за відсутності не з`явившись в судове засідання представника сторін. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення судового рішення 01.03.2023 року. Дослідивши і проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 08.05.2021 року о 07 год. 10 хв. [PERSON] у [ADDRESS] , керуючи автомобілем «Mitsubishi», державні номерні знаки [NUMBER] не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «SsangYong», державні номерні знаки [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим відповідач [PERSON] порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за результатами чого на підставі постанови Приморського районного суду м.Одеси від 04.06.2021 року у справі №522/9032/21 відповідача [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 10-11). Позивачка [PERSON] є власником транспортного засобу «Ssang Yong Korando», реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується наявною у матеріалах копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.41). Позивачем [PERSON] 11.05.2021 року направлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду генеральному директору ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» Крим Г.Г., у якому зазначені обставини події, учасники ДТП. (а.с. 13-14). 21.07.2021 року позивачем до відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» було направлено заяву про страхове відшкодування від 21.07.2021 року (а.с. 16), але відповідачем ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» позивачу було повідомлено в усному порядку про те, що 20.04.2021 року набрало чинності рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг НБУ № 21/921-ПК від 19.04.2021 року «Про застосування до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» заходу впливу у вигляді тимчасового зупинення ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг». (а.с. 31-35). Представником [PERSON] адвокатом Лета М.А. 23.07.2021 року надіслано адвокатський запит з проханням надати завірену копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 2600651469; у разі не6можливості надати копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 2600651469 повідомлення про ліміти відповідальності страховика за цим полісом, розмір франшизи; надати інформацію відносно того, у якому розмірі та коли буде виплачене страхове відшкодування [PERSON] ( [NUMBER] ), як власнику пошкодженого транспортного засобу «SsangYong», державні номерні знаки [NUMBER] . ( а.с. 17-19). 30.07.2021 року (вихідний № 51-5533) начальником юридичного відділу Департаменту юридичного забезпечення ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» Тихоновою Д.М. представнику позивача надано лист-відповідь на адвокатський запит від 23.07.2021 року та зазначено, що за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 2600651469 не застрахований жодний транспортний засіб в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.»; за страховою справою було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 95\~525, 18 грн., про що було складено страховий акт від 22.07.2021 року. (а.с. 20-21). Представником [PERSON] адвокатом Лета М.А. 04.08.2021 року надіслано адвокатський запит з проханням надати інформацію про актуальний номер полісу, за яким застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу «Mitsubishi», державні номерні знаки [NUMBER] .(а.с. 23-25). 18.08.2021 року (вихідний №581-5953) начальником юридичного відділу Департаменту юридичного забезпечення ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» Тихоновою Д.М. представнику позивача надано лист-відповідь на адвокатський запит від 04.08.2021 року та зазначено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу, застрахована за полісом № 200651469, згідно якого ліміт за шкоду життю та здоровю-260\~000,00 грн., за шкоду майну-130\~000,00 грн. та встановлена франшиза-1\~000,00 грн.(а.с. 26). Таким чином ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» відповідає за шкоду автомобіля позивачки в межах ліміту відповідальності. При зіткненні автомобіль позивача «SsangYongKorando», реєстраційний номер [NUMBER] , отримав технічні ушкодження. Згідно наданому позивачем звіту № 1270-05-21 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля «SsangYongKorando», реєстраційний номер [NUMBER] , власник [PERSON] , виконаний оцінювачем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля «SsangYongKorando», реєстраційний номер [NUMBER] , визначена з використання витратного підходу, станом на 24.05.2021 року, становить 137\~479, 72 грн. (а.с.36-39). Відповідно до акту виконаних робіт від 24.05.2021 року виконавцем якого є ФОП [PERSON] , суб`єкт оціночної діяльності, вартість робіт складає 4\~500 грн. (а.с. 40). Підтвердженням оплати є виставлений рахунок №1805 від 18.056.2021 року (а.с. 49) та квитанція № ПН2155 від 18.05.2021 року.( а.с. 48). Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Згідно частин першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання). Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України). За загальним правилом, визначеним статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення абро втрата певного особистого майнового блага. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Згідно з вимогами ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч.2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку), винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом, одним із таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР "Про страхування" (далі - Закон № 85/96-ВР)). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України від 01 липня 2004 року №1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон №1961-IV). Так, відповідно до\~статті 999 ЦК України\~законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього\~Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У\~статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі\~статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961 IV). Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У Постанова Великої Палати ВС від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21)проаналізувавши законодавство, Велика Палата ВС констатувала, що наслідком анулювання ліцензії страхової компанії є неможливість укладення такою компанією нових договорів страхування, а також внесення змін до чинних. Зобов`язання такої компанії за укладеними раніше договорами не припиняються, тобто виплати страхового відшкодування повинні проводитися в повному обсязі, зокрема, за рахунок страхових резервів. У разі укладення страховою компанією договору зі страхувальником після виключення із членства в МТСБУ відповідальність за спричинену шкоду в ДТП за цим страховим договором має нести винна особа. Особа, яка укладає договір зі страховою компанією, повинна діяти обачливо та з`ясувати, чи має така страхова компанія членство в МТСБУ. Така інформація доступна на сайті МТСБУ. ВП ВС зазначила, що у разі ліквідації страховика або визнання його банкрутом страховик зобов`язаний передати до МТСБУ всі матеріали щодо укладених ним договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Також такий страховик зобов`язаний перерахувати до відповідних централізованих страхових резервних фондів кошти в обсягах сум незароблених страхових премій. Велика Палата ВС дійшла висновку, що МТСБУ відшкодовує шкоду за страховика учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований (виключений з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань). У разі початку процедури банкрутства страховика потерпіла особа може звернутися з вимогою про відшкодування шкоди за процедурою, передбаченою Кодексом України з питань банкрутства, та захистити своє право на відшкодування шкоди в такий спосіб. Проте суд не встановив відомостей про банкрутство страхової компанії. При цьому Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачає обов`язку МТСБУ на відшкодування шкоди замість виключеного члена у разі виключення його зі складу членів МТСБУ з інших підстав. У таких випадках страховик повинен нести матеріальну відповідальність самостійно на загальних підставах. Висловлюючись щодо суті спору у справі № 201/16373/16-ц, ВП ВС наголосила, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик. Саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а в окремих випадках (у разі укладення страховиком договору зі страхувальником після виключення із членів МТСБУ) винна особа. Отже, страховик відповідача (ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.») за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є належною відповідальною особою за завдані збитки в межах визначеного ліміту. Таким чином, з огляду на лист ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» від 30.07.2021 року, зі змісту якого вбачається, що було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 95\~525,18 грн. (а.с. 20) суд вважає обґрунтованими посилання позивача на те, що страховою компанією має бути виконано свої зобов`язання у повному обсязі та вважає що позов в цій частині є доведеним та обґрунтованим, і за можливе стягнути з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» суму невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 95\~525,18 грн. (визначена рішенням від 22.07.2021 року сума страхове відшкодування). Згідно зі ст.1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Також, з огляду на встановлене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] , різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту встановленого висновком експерта №1270-05-21 від 24.05.2021 року у розмірі 137 479,72 грн. та страховим відшкодуванням, підлягаючим виплаті страховиком у сумі 95 525,18 грн., що становить суму 41 954,54 грн.(137 479,7295 525,18). Таким чином, різниця вартості відшкодування шкоди завданої позивачу складає 41 954,54 грн., підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача [PERSON] витрат, понесених на здійснення оцінки завданого збитку у розмірі 4 500 грн. дійшов до висновку, що дана вимога підлягає задоволенню частково. Відповідно до процентного розрахунку розміру матеріального відшкодування, відповідач [PERSON] за позовною заявою має виплатити позивачу вартість відновлювального ремонту у розмірі 41 954, 54 грн, що становить 30, 52% від загальної суми шкоди. Виходячи з того, що витрати понесені на здійснення оцінки завданого збитку у розмірі 4 500 грн підлягають стягненню у тому ж самому процентному співвідношенні, тому суд вбачає можливим стягнути на користь позивача з [PERSON] 1 373,40 грн. Відповідно до вищезазначених вимог закону саме власник джерела підвищеної небезпеки або особа, яка на правовій підставі користувалася джерелом підвищеної небезпеки, несе відповідальність за шкоду, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки під час ДТП, незалежно від наявності його вини у її заподіянні. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідач витрат на правничу допомогу, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Зі змісту справи встановлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок представником позивача не надано, у зв`язку чим суд позбавлений можливості вирішувати це питання під час постановлення рішення. Згідно ч.8 ст. 141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено,\~що внаслідок невідшкодуванням Відповідачами матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 374,80 гривень, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією № 30 від 12.08.2021 року, на зазначену суму. Враховуючи, що з відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» стягнуто 95\~525,18 грн матеріальної шкоди, що становить 69,48% від загальної суми, а з відповідача [PERSON] стягнуто 41\~954,54 грн. матеріальної шкоди, що становить 30,52% від загальної суми стягнення, суд приходить до наступного висновку, що зазначена сума судового збору підлягає стягненню у співвідношенні стягнення матеріальної шкоди: -з відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.»-995,25 грн; -з відповідача [PERSON] -419,54 грн. Таким чином, з урахуванням того, що відповідачі не відшкодували матеріальну шкоду завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у позивача виникло законне і обґрунтоване право вимоги до відповідачів. Тобто, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial