Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] \~( [ADDRESS] ,\~РНОКПП [NUMBER] )\~звернулася до\~Придніпровського районного\~суду м.\~Черкаси з\~позовом до\~ [PERSON] ( [ADDRESS] ,\~РНОКПП [NUMBER] )\~ про\~поділ майна,\~що є\~спільною сумісною\~власністю подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] з 21 січня 1987 року по теперішній час знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] . В період шлюбу 06 вересня 1999 року подружжям за спільні кошти було набуте нерухоме майно, а саме, трикімнатну квартиру [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири. Право власності на зазначене нерухоме майно було зареєстровано на чоловіка. Зазначає, що зараз відносини між ними складні, на теперішній час у неї існують розумні побоювання, що чоловік зможе розпорядитися зазначеним майном на власний розсуд, тому вона вирішила звернутися до суду за захистом своїх прав шляхом визнання майна, набутого у період шлюбу, спільною сумісною власністю подружжя, поділу майна та встановлення права власності на 1/2 частку квартири. Просить визнати трикімнатну квартиру [ADDRESS] об`єктом спільної сумісної власності подружжя; в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя у рівних частках визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку трикімнатної квартири [ADDRESS] та в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя у рівних частках визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку трикімнатної квартири [ADDRESS] . 16 листопада 2022 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків. 27 грудня 2022 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. Адвокат Іщенко Олена Василівна, яка діє в інтересах позивача [PERSON] , через систему «Електронний суд» надала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] надав заяву, в якій зазначив, що просить розглянути справу за його відсутності. Також зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , 21 січня 1987 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований районним відділом реєстрації актів цивільного стану міста Сокиряни Чернівецької області. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 06 вересня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Л.Г., [PERSON] купив трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Відповідно до копії рішення по справі № 711/5873/22, 26 грудня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно зі\~змістом ст.\~60\~СК України,\~-\~майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Верховним Судом України при розгляді справи № 6-843цс17 (постанова від 24.05.2017 року) висловлена Правова позиція про те, що за загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено ст. 61 СК України, згідно з частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма ч. 3 ст. 61 СК України кореспондує ч. 4 ст. 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) (435-15), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] була придбана під час перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] . В даній справі відповідачем [PERSON] відзиву подано не було та не доведено, що спірна квартира придбана за його особисті кошти. За таких обставин суд вважає за необхідне визнати квартиру [ADDRESS] , яка придбана за Договором купівлі-продажу квартири від 06 вересня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Л.Г., об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Вирішуючи питання\~про поділ\~спірної квартири,\~яка є\~об`єктом права\~спільної сумісної\~власності,\~суд враховує,\~що відповідно\~до ч.1,\~2\~ст.\~70\~СК України,\~-\~ у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Обставин, які б давали підстави для відступу від рівності часток подружжя судом не встановлено. За таких обставин суд вважає, що частки [PERSON] та [PERSON] праві власності на спірну квартиру є рівними по 1/2 частці за кожним. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна підлягають до задоволення. На підставі ст. ст. 57, 60-61, 65 СК України,

Outcome: approved