Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування збитків. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 71879а0кє. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Hyundai, [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 26 жовтня 2020 року о 12.00 год. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Hyundai, [NUMBER] та транспортного засобу ГАЗ, [NUMBER] . До АТ «СК «АРКС» із заявою про настання страхового випадку звернувся відповідач. АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування згідно страхового акту № ARX2653840 та № ARX2653842 у розмірі 26 087,39 грн на користь відповідача. АТ «СК «АРКС» звернулось до ТЗДВ «СК «Кредо» із заявою\~про виплату\~страхового відшкодування\~винної особи,\~ однак\~було отримано\~повідомлення,\~що \~ [PERSON] \~було перераховано\~ 03 лютого 2021 року страхове відшкодування в сумі 18 125,95 грн. Представник позивача вважає, що оскільки відповідачем було отримано подвійну страхову виплату, по одному ж і тому страховому випадку, яка перевищує розмір реальних збитків, у АТ «СК «АРКС» виникло право вимоги до відповідача, оскільки він позбавив можливості повернути виплачені відповідачем кошти за рахунок винної особи. Уточнив, свої позовні вимоги, оскільки відповідачем було частково сплачено кошти в розмірі 6000 грн, представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» просив стягнути з відповідача кошти в розмірі 12 125,95 грн, та витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 2481,00 грн. Ухвалою суду від 01 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Представник позивача, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», у відкрите судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначили про розгляд справи у відсутність представника товариства. На підтвердження часткової сплати коштів надали копії платіжних доручень № 412919593 від 07 лютого 2023 року, № 402136002 від 04 січня 2023 року, на загальну суму 6000 грн. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву в якій зазначив, що позов визнає. В поданій заяві також вказав, що ним частково відшкодовано суму збитків. Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України). Згідно положень ч. 2 ст. 43 ЦПК України\~позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 04 червня 2020 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» (правонаступником приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування») та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 71879а0кс, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Hyundai Santa FE д/н [NUMBER] (а.с.5-12) 26 жовтня 2020 року о 12 год. 15 хв. в м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Hyundai д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та ГАЗ д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (а.с.13). 26 жовтня 2020 року, о 12.35 год., [PERSON] звернувся до АТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с.14-15). 29 жовтня 2020 року транспортний засіб Hyundai д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] , оглянуто, про що складено акт огляду транспортного (а.с.19), додано фотознімки до акту (а.с.20-21), ремонтну калькуляцію № 1.003.20.0 від 29 жовтня 2020 року (а.с.22-24), рахунок на оплату № 509 від 29 жовтня 2020 року за послуги по ремонту та фарбуванню на загальну суму 9616,14 грн (а.с.25) та рахунок на оплату № 2773 від 29 жовтня 2020 року на суму 16471,25 грн (а.с.26). Згідно розрахунку розмір страхового відшкодування за договором № 71879а0кє від 04.06.2020 року склав 26\~087,39 грн (а.с.27). 09 листопада 2020 року АТ «СК «АРКС» перерахувало [PERSON] страхове відшкодування в сумі 9616,14 грн (платіжне доручення № 720432 від 09.11.2020 року), 16471,25 грн (платіжне доручення № 720453 від 09.11.2020 року) (а.с.32-33). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ГАЗ н/з [NUMBER] на момент дорожньо-трнспорної пригоди застрахована в ТДВ «СК «Кредо», що підтверджується наявним в матеріалах справи полісом 200624360 (а.с.34). 18 січня 2021 року представник позивача, посилаючись на норми ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», звернувся із заявою (претензією) до ТДВ «СК «Кредо», про виплату страхового відшкодування в розмірі 26087,39 грн (а.с.36). 04 лютого 2021 року представник ТДВ «СК «Кредо» повідомило Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», що відсутні підстави для виплати страхового відшкодування, оскільки 06.11.2020 року до них від [PERSON] надійшла заява на виплату страхового відшкодування за фактом ДТП від 26.10.2020 року. На підставі п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ТДВ СК «Кредо» розглянуло надані [PERSON] документи та було складено страховий акт, згідно якого страхове відшкодування в сумі 18\~125, 95 грн перераховано 03.02.2021 року (а.с. 36). Таким чином, із представлених документів слідує, що на момент отримання страхової виплати від ТДВ «СК «Кредо» 03.02.2021 року у розмірі 18\~125, 95 грн, відповідачу було вже здійснено виплату страхового відшкодування АТ «СК «АРКС» 09.11.2020 року на загальну суму 26\~087,39 грн. Таким чином, відповідач отримав подвійну страхову виплату по одному і тому ж страховому випадку, яка перевищує розмір реальних збитків. Статтею 991 ЦК України та статтею 26 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. (ст. 9 Закону України «Про страхування»). Аналіз вказаних норм чинного законодавства вказує на те, що метою виплати страхового відшкодування є саме покриття збитків страхувальника та/або вигодонабувача, страхова виплата не може створювати доходу зазначеним особам, а страхова виплата здійснена після покриття збитків особою, винною в їх заподіянні, або після відмови страхувальника та/або вигодо набувача від права вимоги до потерпілої особи (прощення боргу, ст. 605 ЦК України), є отриманою без достатньої правової підстави. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Разом з тим, пунктом 25.2.12 договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 71879а0кє, який був укладений між СК «АRX» та [PERSON] , закріплено, що страхувальник зобов`язаний повернути страховику суму виплаченого страхового відшкодування як безпідставно набуте майно, якщо виявиться така обставина, що повністю або частково позбавляє страхувальника (вигодо набувача) права на отримання страхового відшкодування (випадки, що не є страховими; збитки, що не відшкодовуються страховиком; підстави для відмову виплаті страхового відшкодування). Зазначений обов`язок покладається на страхувальника також у разі, якщо виплата страхового відшкодування була здійснена на рахунок інших осіб (вигодо набувача, СТО тощо). Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, враховуючи викладене, ту підставу, що відповідач позовні вимоги визнав, частково відшкодував суму страхового відшкодування, позовні вимоги акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» слід задовольнити та стягнути з відповідача завдані збитки в розмірі 12 125,95 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вирішуючи питання щодо судових витрат, враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що складає 1240 грн 50 коп., а інші 50 відсотків судового збору, тобто 1240 грн 50 коп, підлягають стягненню з відповідача на корись позивача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved