Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

02.12.2022 адвокат Повідайчик О.І. звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Позов мотивовано тим, що 13.04.2022 о 19 годині 46 хвилин на автодорозі сполученням Нижні Ворота-Воловець з вини відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в результаті якої належному ТОВ "Закарпатлістранс" на праві власності транспортному засобу марки "TOYOTA" моделі "HILUX" реєстраційний номер [NUMBER] було нанесено механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Воловецького районного суду Закарпатської області №936/415/22 від 19.05.2022 у вчинені зазначеної ДТП було визнано винним відповідача [PERSON] . Відповідно до висновку експерта від 07.09.2022 №СЕ-19/107-22/6075-АВ вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки "TOYOTA" моделі "HILUX" реєстраційний номер [NUMBER] становить 632 506, 07 гривень. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу "SKODA" моделі "SUPER B" реєстраційний номер [NUMBER] , не була застрахована, тому позивач звернувся до МТСБУ, в результаті чого йому було частково відшкодовано заподяну відповідачем шкоду в сумі 130 000 гривень. З врахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заподіяних збитків в розмірі 504 091, 85 гривень, що становить різницю між заподіяною шкодою та отриманим відшкодуванням та судові витрати. Представники позивача Повідайчик О.І. та Фельбаба М.М. під час судового розгляду справи позов підтримали з підстав, наведених у позовній заяві. Фельбаба М.М. пояснив, що автомобіль на даний час майже повністю відновлений, однак відповідач в добровільному порядку не бажає відшкодувати завдані збитки. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав. Зазначив, що відповідач не заперечує факту ДТП, що мала місце 13.04.2022, однак транспортна товарознавча експертиза проведена позивачем через п`ять місяців після ДТП, про час проведення експертного дослідження сторону відповідача не повідомляли, і позивач не довів жодними доказами реальні витрати, які він вже поніс на відновлення транспортного засобу, відтак позовні вимоги є недоведеними. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 13.04.2022 року о 19:46 год. на автодорозі Н.Ворота-Воловець, 500 м., водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Skoda SuperB», д.н.з. [NUMBER] , при зустрічнму роз?їзді не врахував обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, виїхав на зустрічну смугу, внаслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем марки "Toyota Hilux" д.н.з. [NUMBER] , під керуванням Фельбаба М.М. , який рухався назустріч. Даний транспортний засіб на праві власності належить товаристу з обмеженою відповідальністю "Закарпатлістранс". При ДТП обидва транспорті засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п.13.3 ПДР України та спричинив матеріальні збитки потерпілому ТОВ "Закарпатлістранс". Згідно постанови Воловецького районного суду Закарпатської області від 19.05.2022 №936/415/22 винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] . Постанова суду набрала законної сили 31.05.2022 року та відповідно до приписів ст.82 Цивільного процесуального кодексу України є преюдиційною в цій справі. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу "SKODA" моделі "SUPER B" реєстраційний номер [NUMBER] , не була застрахована, тому позивач звернувся до МТСБУ в порядку ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", в результаті чого йому було частково відшкодовано заподяну відповідачем шкоду в сумі 130 000 гривень. Відповідно до висновку експерта від 07.09.2022 №СЕ-19/107-22/6075-АВ вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки "TOYOTA" моделі "HILUX" реєстраційний номер [NUMBER] становить 632 506, 07 гривень. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Представник позивача Фельбаба М.М. під час судового розгляду справи ствердив, що ним проведено відновлювальний ремонт автомобіля марки "TOYOTA" моделі "HILUX" реєстраційний номер [NUMBER] майже в повному обсязі, однак підтвердження фактичного здійснення такого ремонту в матеріалах справи відсутні. Позивачем не надано підтвердження виду та обсягу здійснених робіт по відновленню транспортного засобу, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості співставити такі з ремонтною калькуляцією, доданою до висновку експерта від 07.09.2022 р. та перевірити обгрунтованість суми нарахованого відшкодування, зважаючи також на ту обставину, що сторона відповідача не брала участь у експертному дослідженні та не визнає суму заподіяних збитків, зазначену експертом. Таким чином, позивачем не доведено вид та розмір реальних збитків, які він поніс у зв`язку із відновленням пошкодженого транспортного засобу в ДТП, що мала місце 13.04.2022 р. Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на підтвердження тих обставин, про які вказує у позовній заяві, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позову. Зважаючи, що позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження реальних збитків, які він поніс для відновлення свого порушеного права, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed