Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] завернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, мотивуючи його тим, що позивач працює лікарем акушером-гінекологом у Комунальному закладі Київської обласної ради «Київський обласний перинантальний центр». Відповідачка [PERSON] вже кілька років систематично принижує його честь, гідність та ділову репутацію, розповсюджує неправдиву інформацію, чим постійно, до даного часу, наносить позивачеві значну моральну шкоду. [PERSON] є колишньою дружиною позивача, з якою він розлучився 19 грудня 2016 року за рішенням Шевченківського районного суду міста Києва. Від даного шлюбу у сторін є двоє дорослих дітей [PERSON] та [PERSON] , які мають свої сім`ї та живуть самостійним життям. Відповідачка, яка сама була ініціатором нашого розлучення, у 2016 році розпочала поливати брудом позивача, принижувати його, честь та гідність, розповсюджувати неправдиву інформацію про нього прямо у судових засіданнях. Так, у судовому засіданні, яке відбулося 05 грудня 2016 року у Шевченківському районному суді м. Києва у справі №761/20140/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відповідачкою у даній справі було вкрай негативно охарактеризовано позивача та принижено його честь, гідність та ділову репутацію, а саме: [PERSON] говорить у судовому засіданні: - « [PERSON] був завжди емоційно нестійким, завжди здатний до фізичного насилля, це він практикував і вдень і вночі. Приїжджав на роботу, наносіл матеріальний ущерб обладнанню на роботі. До мене ставився не як до людини, а як до ворога, з надзвичайною агресією. Спочатку він втамовував свою агресію на дітях, провокуючи на скандали в їх сім`ях, потім постійні драки і вдень і вночі, після чого я почала хворіти. Він тероризував мене і декілька разів вимагав покинути житло». Зазначену інформацію, яка є неправдивою, недостовірною та вкрай принизливою, що ганьбить честь та гідність позивача, виставляє його в очах інших людей, як агресивного і неурівноваженого чоловіка, який ніби то має психічні відхилення, і ніби то може бути небезпечним для соціуму - у вищезазначеному судовому засіданні було сказано відповідачкою [PERSON] у присутності таких осіб - судді Юзькової О.Л., секретаря судового засідання Савенко О.І., адвоката позивача [PERSON] та адвоката відповідачки [PERSON] - [PERSON] . Після даного судового засідання позивач тривалий час перебував у дуже пригніченому емоційному стані, оскільки не чекав таких принижень, був шокований такою поведінкою відповідачки та наклепами на нього з боку відповідача, тим самим йому було нанесено велику моральну шкоду. Наступного разу відповідачкою [PERSON] було принижено честь, гідність і ділову репутацію позивача в Адміністративному суді міста Києва у судовому засіданні, яке відбулося 25 липня 2017 року у справі №826/8132/17 за позовом [PERSON] до Шевченківського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] , про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, відповідачка в даній справі [PERSON] знову негативно охарактеризувала позивача та принизила його честь, гідність та ділову репутацію, а саме: [PERSON] говорить відносно [PERSON] у зазначеному судовому засіданні: «Намагається здійснити махінації з майном моїм, мого сина та інших осіб. Тиснув на свідків і сина. В Києво-Святошинському районному суді намагається шахрайським шляхом впливати на майно цих осіб. Шахрайським шляхом намагається позбавити права власності у відповідачів у цій справі. Святошинським Відділом Поліції ведеться кримінальне розслідування від 28 грудня 2016 року за кримінальними злочинами [PERSON] відносно майна багатьох осіб. Звернення до адміністративного суду - це зловживання судовими можливостями, зловживаючи своїми судовими правами, вчиняє тиск і порушує моє здоров`я». Зазначену інформацію, яка позиціонує позивача, як не чесну людину, шахрая - є неправдивою та недостовірною, оскільки ні чим не підтверджується, і є принизливою по відношенню до його особистості. Наведені вислови відповідачкою [PERSON] , було сказано в присутності таких осіб - судді Костенка Д.А., секретаря судового засідання та мого адвоката Перемежко А.О., у зв`язку з чим, відповідач тривалий час знаходився у дуже пригніченому моральному емоційному стані, а також його фізичний стан став значно гіршим у зв`язку із постійними стресами та переживаннями, а саме: прискорилося серцебиття, порушився сон, часто піднімався артеріальний тиск. Погіршилися також і стосунки позивача з оточуючими, оскільки він перестав спілкуватися з друзями та сусідами, йому вдавалося, що про приниження відповідачкою вже знають всі оточуючі люди. Вищевказані наклепи та приниження з боку відповідачки вже з 2016 року по даний час носять постійний характер, відповідачка систематично зухвало демонструє свою неповагу та дозволяє собі зневажливо висловлюватися ненормативною лайкою у присутності інших осіб та зводить наклепи. Наступними вчинками відповідачки були хуліганські дії відносно позивача, що відбулися також у судовому засіданні 27 вересня 2017 року в Києво-Святошинському районному суді у справі №369/8770/16-ц за позовом [PERSON] до відповідачки про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя, відповідачка в даній справі [PERSON] вкрай образливо і негативно охарактеризувала позивача, чим принизила його честь, гідність, ділову репутацію, і вчинила хуліганські дії, оскільки використала ненормативну лексику відносно позивача, закликала до насильницьких дій відносно нього, а саме: Відповідачка [PERSON] говорить у судовому засіданні: «мудило, ти Микитенко .. тебе яйца оборвать надо..» На такий вислів відповідачки головуюча суддя [PERSON] зробила зауваження, але відповідачка [PERSON] продовжує говорити нецезурні слова звертаючись на адресу позивача з висловом: «кончений человек». Зазначені вислови відповідачки [PERSON] , яка використовувала ненормативну лайку у зазначеному судовому засіданні, осоромили позивача перед присутніми людьми в засіданні, є вкрай принизливими по відношенню до його особистості та наносять непоправну моральну шкоду на все життя. Вищесказане відповідачкою було сказано у судовому засіданні в присутності судді Ковальчук Л.М., секретаря судового засідання Заїка О.В. та осіб, які беруть участь у справі: приватного нотаріуса Гришко С.М., мого адвоката Перемежка А.О., відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та представників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після даного засідання позивач довго повертався у нормальний психологічний стан, постійно переживав та хвилювався, йому було дуже соромно та принизливо перед такою кількістю людей, які це почули. А також позивачеві дуже соромно перед дітьми та онуками, оскільки це все вищезазначене приниження, в силу обставин, постійно доводиться до їх відому. Відповідачка у судовому засіданні, яке відбулося 07 жовтня 2019 року в Києво-Святошинському районному суді у справі №369/8770/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя вкрай образливо негативно охарактеризувала позивача, чим вкотре принизила його честь, гідність, та дідову репутацію, а саме: Відповідачка [PERSON] говорить на адресу позивача у судовому засіданні: «Чрезмерно агресивне относительно к детям и ко мне. Сина винудил уйти из дому в 2004 году, а дочь в 2009 году, а меня 27.11.2013 году избил жестоко, а в феврале 2014 года вигнал з дома. При отказе дать ключи от авто устраивал скандали, зачастую менял ключи у входних дверях. [PERSON] , - абсолютная лож и мошенничество. Он подал масу лживих заявлений в правоохоронні органи. Он написал заяву, что я наняла кілера за 1000 долларов і дала ему 2 едініци зброї, щоб знищити його фізично. Он шантажировал, вимогал продать Скадовск. 08.01.2016 года бросал камни в окна, ломал забор, устроил драку, била визвана полиция. Ето биологический отец с 2009 года. Для меня он садист и агресор. Ходит на работу ко мне, к сину и угрожает директору, к невертке звонит главврачу, ходит к директору школи (внука), не однократно жалуется на нас, что у нас плохая сім`я, а невестка избивает внука. Ходит ко мне работу, избивает меня ... єсть свидетели.» Вищесказане було сказано у судовому засіданні відповідачкою [PERSON] також у присутності судді Ковальчук Л.М., секретаря судового засідання Заїка О.В. та осіб, які беруть участь у справі: приватного нотаріуса Гришко С.М., мого адвоката Перемежка А.О., відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та представників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після даного судового засідання позивач тривалий час перебував у дуже пригніченому емоційному стані, оскільки був шокований такою неправдивою інформацією та незрозумілою йому поведінкою відповідачки та її постійними наклепами. У наступному судовому засіданні, що відбулося 05 листопада 2019 року в Києво-Святошинському районному суді у справі №369/8770/16-ц за позовом [PERSON] до відповідачки про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя, відповідачка в даній справі [PERSON] знову образливо негативно охарактеризувала позивача, чим вкотре принизила його честь, гідність, а саме: [PERSON] говорить на адресу позивача в судовому засіданні: - «Вигнав з дому меня в присутності Поліції. Отобрал 5000 долларов у сина за подареноє авто. В 1994 году побіл меня, і я попала в нейрохірургію. Виписались з сином з Білоруської, он угрожал, что ми числились с 2014 года и предоставил счет на 100-200 тисяч гривен. В январе 2017 года он подал иск к сину на авто, котороє подарила сину, и требовал 5000 долларов. Со сторони [PERSON] ідет откровенноє вранье і откровенноє мошенничество.» Підтвердженням, що відповідачка [PERSON] повідомляє про позивача неправдиву інформацію, яка не відповідає дійсності є, те, що вона сама продала будинок у м. Скадовську без згоди позивача для уникнення поділу спільно нажитого майна подружжя, а також відповідачка дійсно продала сама спільному сину в 2016 році автомобіль також для уникнення поділу його у судовому порядку, як спільно нажитого майна подружжя. Вищезазначені вислови було сказано у судовому засіданні відповідачкою [PERSON] також у присутності судді Ковальчук Л.М., секретаря судового засідання Рябець А.В. та осіб, які беруть участь у справі: приватного нотаріуса Гришко С.М., мого адвоката Перемежка А.О., відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та представників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та свідка [PERSON] . На підставі викладеного позивач просив суд: Визнати недостовірною та такою, що порушує права [PERSON] на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену [PERSON] , а саме: - у судовому засіданні, яке відбулося 05 грудня 2016 року у Шевченківському районному суді м. Києва у справі №761/20140/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу у присутності судді Юзькової О.Л., секретаря судового засідання Савенко О.І., мого адвоката Перемежко А.О. та адвоката Гапонюк М.О., а саме: « [PERSON] був завжди емоційно нестійким, завжди здатний до фізичного насилля, це він практикував і вдень і вночі. Приїжджав на роботу, наносіл матеріальний ущерб обладнанню на роботі. До мене ставився не як до людини, а як до ворога, з надзвичайною агресією. Спочатку він втамовував свою агресію на дітях, провокуючи на скандали в їх сім`ях, потім постійні драки і вдень і вночі, після чого я почала хворіти. Він тероризував мене і декілька разів вимагав покинути житло»; - у судовому засіданні Адміністративного суду міста Києва 25.07.2017р. у справі №826/8132/17 за моїм позовом до Шевченківського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] , про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, в присутності судді Костенка Д.А. та мого адвоката Перемежко А.О., а саме: «Намагається здійснити махінації з майном моїм, мого сина та інших осіб. Тиснув на свідків і сина. В Києво-Святошинському районному суді намагається шахрайським шляхом впливати на майно цих осіб. Шахрайським шляхом намагається позбавити права власності у відповідачів у цій справі. Святошинським Відділом Поліції ведеться кримінальне розслідування від 28.12.2016р. за кримінальними злочинами [PERSON] відносно майна багатьох осіб. Звернення до адміністративного суду - це зловживання судовими можливостями, зловживаючи своїми судовими правами, вчиняє тиск і порушує моє здоров`я»; - у судовому засіданні 27 вересня 2017 року в Києво-Святошинському районному суді у справі №369/8770/16-ц за моїм позовом до [PERSON] про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя (запис на диск 20170927- 172013), в присутності судді Ковальчук Л.М., секретаря судового засідання Заїка О.В. та осіб, які беруть участь у справі: приватного нотаріуса Гришко С.М., мого адвоката Перемежка А.О., відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та представників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а саме: «мудило, ти [PERSON] , тебе яйца оборвать надо..». «кончений человек»; - у судовому засіданні 07 жовтня 2019 року в Києво-Святопшнському районному суді у справі №369/8770/16-ц за моїм позовом до [PERSON] про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя (запис на диск 20191007 - 154128), у присутності судді Ковальчук Л.М., секретаря судового засідання Заїка О.В. та осіб, які беруть участь у справі: приватного нотаріуса Гришко С.М., мого адвоката Перемежка А.О., відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та представників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а саме: «Чрезмерно агресивне относительно к детям и ко мне. Сина винудил уйти из дому в 2004 году, а дочь в 2009 году, а меня 27.11.2013 году избил жестоко, а в феврале 2014 года вигнал з дома. При отказе дать юпочи от авто устраивал скандали, зачастую менял юпочи у входних дверях. [PERSON] , - абсолютная лож и мошенничество. Он подал масу лживих заявлений в правоохоронні органи. Он йаписал заяву, что я наняла кілера за 1000 долларов і дала ему 2 едініци зброї, щоб знищити його фізично. Он шантажировал, вимогал продать Скадовск. 08.01.2016 года бросал камни в окна, ломал забор, устроил драку, била визвана полиция. Ето биоЛогический отец с 2009года. Для меня он садист и агресор. Ходит на работу ко мне, к сину и угрожает директору, к невертке звонит глабврачу, ходит к директору школи (внука), не однократно жалуется на нас, что у нас плохая сім`я, а невестка избивает внука. Ходит ко мне работу, избивает меня ... єсть свидетели.»; - у судовому засіданні, що відбулося 05 листопада 2019 року в Києво-Святошинському районному суді у справі №369/8770/16-ц за моїм позовом до [PERSON] про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя, у присутності судді Ковальчук Л.М., секретаря судового засідання [PERSON] та осіб, які беруть участь у справі: приватного нотаріуса Гришко С.М., мого адвоката [PERSON] , відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та представників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та свідка [PERSON] , а саме: «Вигнав з дому меня в присутності Поліції. Отобрал 5000 долларов у сина за подареноє авто. В 1994 году побіл меня, і я попала в нейрохірургію. Виписались з сином з Білоруської, он угрожал, что ми числились с 2014 года и предоставил счет на 100-200 тисяч гривен: Е январе 2017 года он подал иск к сину на авто, котороє подарила сину, и требовал 5000 долларов. Со сторони [PERSON] ідет откровенноє вранье і откровенноє мошенничество». Зобов`язати [PERSON] спростувати поширену відносно [PERSON] недостовірну інформацію, шляхом озвучення на найближчому судовому засіданні, яке відбудуться у Києво-Святошинському районному суді у справі №369/8770/16-ц після набрання судовим рішенням в даній справі законної сили, наступного тексту спростування: «мною, [PERSON] , озвучувались недостовірні та неправдиві відомості відносно [PERSON] , а саме: у судовому засіданні, яке відбулося 05.12.2016 року у Шевченківському районному суді м. Києва у справі №761/20140/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу у судовому засіданні Адміністративного суду міста Києва 25.07.2017 року у справі №826/8132/17 за моїм позовом до Шевченківського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] , про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії; у судовому засіданні 27 вересня 2017 року в Києво-Святошинському районному суді у справі №369/8770/16-ц за моїм позовом до [PERSON] про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя; у судовому засіданні 07 жовтня 2019 року в Києво-Святошинському районному суді у справі №369/8770/16-ц за моїм позовом до [PERSON] про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя; у судовому засіданні, що відбулося 05 листопада 2019 року в Києво- Святошинському районному суді у справі №369/8770/16-ц за моїм позовом до [PERSON] про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 140 000, 00 грн. (сто сорок тисяч гривень 00 коп.). Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір за подання позовної заяви. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 жовтня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. 18 листопада 2020 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Старовойт В.П. надійшов відзив на позовну заяву, згідно до якого відповідач не визнає позов та заперечує щодо обставин та вимог позовної заяви. Вважає, що з наведених у позовній заяві уривків цитат можна зробити висновок, що відповідачка, виступаючи в якості свідка, виклала особисту думку, надаючи оцінку, засуджуючи дії позивача, що є її особистою, суб`єктивною думкою щодо вказаних подій та певних обставин, надає характеристику особистих якостей позивача як людини та її колишнього чоловіка. Отже, текст позовної заяви не містить фактичних даних, а тому не може бути предметом судового захисту на підставі ст. 277 ЦК України. Відповідачка звертає увагу суду на те, що право на власне тлумачення обставин справи є виявом реалізації конституційного права на свободу думки, свободу слова та вільне вираження своїх поглядів та переконань. Вказані висловлювання не носять характер образ, є критичними по відношенню до причетної до даної обставини людини - позивача у справі, та є вираженням погляду відповідачки на вказані події сімейного життя. Вислови відповідачки в судовому засіданні свідчать про критичну оцінку ситуації, що склалася між чоловіком та дружиною в умовах існуючого між подружжям конфлікту та цивільно-правового спору. До того ж, такі пояснення не мають на меті доведення їх до громадськості чи окремих громадян, а спрямовані на здійснення перевірки такої інформації уповноваженими особами, в цьому випадку - судом. Якщо позивач вважає, що оціночні судження або думки принижують його гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, він вправі скористатися наданим йому процесуальним законом правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж самому судовому засіданні з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Оскільки з тексту позовної заяви вбачається, що [PERSON] та [PERSON] брали участь у вищезазначених справах та давали свої показання як учасники цих справ, позов про захист гідності, честі чи ділової репутації внаслідок висловлювання сторонами власного тлумачення обставин їхнього подружнього життя у судових засіданнях, не підлягає розгляду судом. До того ж, спір щодо поділу майна колишнього подружжя триває (справа у Києво- Святошинському районному суді Київської області №369/8770/16-ц), відтак за результатами розгляду спору судом буде надана оцінка доводам та доказам сторін щодо показань у судових засіданнях. Тому позовні вимоги щодо визнання інформації недостовірною, поширеної в межах справи про поділ майна подружжя, яка стала підставою для цього позову є завчасними, оскільки судом не надано оцінки поясненням сторін та доказам, не ухвалено остаточного рішення. Також позивач стверджує, що 27 вересня 2017 року під час судового засідання у Києво-Святошинському районному суді Київської області по справі №369/8770/16-ц про поділ майна подружжя відповідачка принизила його чоловічу честь та гідність, оскільки використала у своїй промові, на думку позивача, ненормативну лексику, уривки з якої позивач наводить у позові, а саме: "..мудило ти [PERSON] ". Зазначивши, що це ненормативна лайка, позивач таке твердження нічим не підтвердив, не зазначив походження такого слова, словника, автора тощо. На переконання відповідачки слово "мудило" має декілька цілком звичних літературних значень, тлумачення якого мав би роз`яснити спеціаліст з етимології, проте з клопотанням про залучення такого спеціаліста позивач не звертався, відповідного висновку лінгвістичної експертизи до позовної заяви не долучив. Звернувшись до першоджерел української мови, а саме словників української мови відповідач зазначає, що термін «мудак» походить від слова [PERSON] , -дя, -дак, м., неотеса, грубий человькь, мужик, груба невихована людина, неотеса, груба людина, дурень, телепень. При вирішенні питання про порушення права на презумпцію невинуватості слід брати до уваги не лише зміст конкретних висловлювань, а й контекст, в якому вони були зроблені. Відповідач зазначає, що 27 вересня 2017 року під час судового засідання у Киево-Святошинському районному суді Київської області по справі №369/8770/16-ц про поділ майна подружжя [PERSON] заявив позовні вимоги про стягнення коштів окрім дружини, ще й до свого власного сина - [PERSON] . З огляду на це, вживання [PERSON] виразу «мудак» (як груба, невихована людина) - є оціночними судженнями, оскільки характеризує особисті якості позивача по відношенню до його дитини, й не містить жодних фактичних даних, а тому не може бути предметом судового захисту на підставі ст. 277 ЦК України. До того ж, як убачається з уривку тексту, наведеного самим позивачем у позовній заяві, [PERSON] відразу привселюдно вибачилась перед судом та всіма учасниками судового процесу, на чому інцидент був вичерпаний. Оціночні судження, перелічені позивачем у позові, що були висловлені з урахуванням стилістики поширеної відповідачкою інформації, застосованих мовних оборотів та відсутністю посилань на конкретні факти, не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідач вважає, що суть висловлювань відповідачки - "..мудило ти [PERSON] " у контексті його походження, не можна витлумачити як таке, що містить фактичні дані, оскільки воно не є фактичним твердженням, а є оціночним судженням відповідачки щодо особи позивача. Це висловлювання не може вважатися таким, що принижує гідність, честь позивача, оскільки оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Крім того, відповідач зазначив, позивач у позовній заяві наводить окремі уривки цитат з розмов, однак не долучає до матеріалів справи повне або часткове роздрукування технічного запису судових засідань, що викликає сумнів щодо їх достовірності та унеможливлює встановити, чи відповідають наведені ним у позовній заяві уривки цитат дійсності. Також позивач не долучив до позовної заяви документів, які б підтверджували існування вказаних ним цивільних/адміністративних справ, як от - ухвал про відкриття провадження, протоколів судових засідань, тощо, з яких суд міг би встановити склад - учасників цих справ. Представник відповідача зазначив, що позивач у позовній заяві зазначає, що внаслідок поширення відповідачкою в залі судових засідань негативної характеристики щодо позивача, у нього погіршилися стосунки з оточуючими, оскільки він змушений постійно виправдовуватися в очах друзів, сусідів, знайомих та колег на роботі. Однак відповідачка не поширювала будь-яку інформацію про позивача серед його друзів, сусідів чи колег по роботі, яка може бути визнана судом недостовірною, доказів про таке поширення позивач не надав. Вочевидь інформацію про перебіг ініційованих позивачем судових процесів серед своїх знайомих та сусідів поширив сам позивач, з метою викликати жалість до себе, внаслідок чого відсутня одна з обов`язкових складових юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, як це передбачено в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від р 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи». Оскільки позивач самостійно поширив оскаржувану інформацію серед необмеженої кількості осіб, це надає підстави для висновку про недобросовісність дій позивача як особи, яка прагне ефективного захисту своїх порушених прав. Відповідач вважає, що позивач жодним чином не довів наявність у нього будь-яких фізичних або психологічних страждань, які суттєво вплинули на його особисте або суспільне життя, у зв`язку з участю в ініційованих ним судових справах. Також позивачем не надано документального підтвердження, що описаний ним характер моральних страждань пов`язаний, саме з висловлюваннями відповідачки, а не докорами сумління (усвідомлення й почуття моральної відповідальності за свою поведінку, свої вчинки перед самим собою та своєю родиною). Крім того відповідач вказує, що як убачається з позовної заяви, позивач вимагає від відповідачки «озвучити спростування своїх слів на найближчому судовому засіданні, яке відбудеться у Києво-Святошинському районному суді міста Києва по справі №369/8770/16-ц, що є неналежним способом захисту. На підставі викладеного відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 вересня 2021 року, ухвалою від 13 вересня 2021 року суддею Фінагеєвою І.О. прийнято справу до свого провадження та призначено справу до розгляду. 12 листопада 2021 року на адресу суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач росив суд: Визнати недостовірною та такою, що порушує права [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) відносно [PERSON] , а саме: - у судовому засіданні, яке відбулося 05.12.2016 року у Шевченківському районному суді м. Києва у справі №761/20140/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу у присутності судді Юзькової О.Л., секретаря судового засідання Савенко О.І., мого адвоката Перемежко А.О. та адвоката Гапонюк М.О., сказане [PERSON] відносно мене, а саме: «Ми не проживаємо з відповідачем з лютого 2014 року, він запропонував покинути житло. Перед тим було декілька моментів з фізичним насиллям, після чого я попала в лікарню, і мій син мене забрав з попереднього місця проживання і з того часу я жила в нього. [PERSON] був завжди емоційно нестійким, здатний до фізичного насилля, це він практикував і вдень і вночі. Іноді приїжджав на роботу, наносячи матеріальний ущерб і обладнанню на роботі. До мене ставився не як до людини, а як до ворога, з надзвичайною агресією. Спочатку він втамовував свою агресію на дітях, провокуючи на скандали в їх сім`ях, потім постійні драки і вдень і вночі, після чого я почала хворіти. І обов`язкові його приниження були не обов`язково при дітях, а навіть при посторонніх людях. Він тероризував мене і декілька разів насильно вимагав покинути житло, і я ночувала і в друзів, і в гостінніце, і в дітей. Син не міг жити з батьком, в нього були з ним несумісні відносини. Постійні сварки з [PERSON] , його приниження і фізичне насилля продовжувались протягом останніх восьми років. Особливо це загострилось в жовтні 2013 року, коли в ніч з 27 на 28 жовтня він п`ять годин знущався фізично наді мною фізично. Після цього я довго хворіла. Почалися спроби з боку [PERSON] , щоб я змінила місце проживання, де ми живемо. [PERSON] бувало, щоночі я прокидалась від того, що в мене на голові лежить подушка, інколи він мене душив. Останнє фізичне насилля було 13 чи 14 січня 2014 року, після чого я звернулась до лікаря і мене поклали в лікарню. Після лікарні, коли я прийшла додому, агресія продовжувалась, Він зателефонував мені на роботу, щоб я звільнила квартиру. Ми приїхали 09.02.2014 році з сином, щоб забрати речі, речі він нам не віддав, проте кидався в бійку зі мною і сином. Лише після того, як приїхав наряд міліції, коли ми визвали 09 лютого, ми могли покинути квартиру. З 10.02.2014 році не живемо разом. Останні півроку він цікавиться моїм життям, проте його звонки вночі і вдень закінчуються лише погрозами, шантажем і нецензурною лайкою.»; - у судовому засіданні Окружного адміністративного суду міста Києва 25.07.2017 року у справі №826/8132/17 за моїм позовом до Шевченківського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] , про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, в присутності судді Костенка Д.А. та мого адвоката Перемежко А.О., сказане [PERSON] відносно мене, а саме: «Намагається здійснити махінації з майном моїм, мого сина та інших осіб. Коли йшов розгляд справи про розлучення, він вів недобросовісну діяльність, як суб`єкт судового процесу. Він зловживав своїми процесуальними правами, впливав і на свідків з моєї сторони, і писав заяви до правоохоронних органів, до керівників моїх, мого сина і інших осіб. Щодо тиску на мене, сина та свідків з моєї сторони, є звернення до правоохоронних органів. В Києво-Святошинському суді, де відбувається розгляд майнових справ, [PERSON] намагається шахрайським шляхом впливати на майно цих осіб. Шахрайським шляхом намагається позбавити права власності у відповідачів у цій справі. Святошинським Відділом Поліції, а також Скадовським Відділом Поліції ведеться кримінальне розслідування за кримінальними злочинами [PERSON] відносно майна багатьох осіб. Звернення [PERSON] до адміністративного суду - це зловживання судовими можливостями, зловживаючи своїми судовими правами, вчиняє тиск і порушує моє здоров`я.»; - у судовому засіданні 28 вересня 2017 року в Києво-Святошинському районному суді у справі №369/8770/16-ц за моїм позовом до [PERSON] про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя в присутності судді Ковальчук Л.М., секретаря судового засідання Заїка О.В. та осіб, які беруть участь у справі: відповідачів [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , приватного нотаріуса Гришко С.М., [PERSON] , [PERSON] , мого адвоката Перемежка А.О., [PERSON] , та представників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , сказане [PERSON] відносно мене, а саме: « [PERSON] , ти [PERSON] ..тебе яйца оборвать надо.. Вибачте..Кончений человек.»; - у судовому засіданні 07 жовтня 2019 року в Києво-Святошинському районному суді у справі №369/8770/16-ц за моїм позовом до [PERSON] про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя в присутності судді Ковальчук Л.М., секретаря судового засідання Заїка О.В. та осіб, які беруть участь у справі: відповідачів [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , приватного нотаріуса Гришко С.М., [PERSON] , [PERSON] , мого адвоката Перемежка А.О., [PERSON] , та представників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , сказане [PERSON] відносно мене, а саме: « [PERSON] пользоваться своїм автомобілем, В случае отказа дать ключи от авто і техпаспорт устраивал скандали, А.П зачастую менял ключи у входних дверях. Я подтвердила свои возможности, средства и источники. [PERSON] никаких доходов не имел. Свідчення [PERSON] в суде - абсолютная ложь и мошенничество. Своими свідченнями 24.10.2018р. [PERSON] принизив честь і гідність мене і сина. По 3-4 месяца не разговаривали, отношения формальние. Александр Петровіч чрезмерно агресивне к детям и ко мне. Сина винудил уйти из дому в 2004 р., а дочь в 2009 р., а меня 27 ноября избил жестоко, а 09 февраля 2014 г. вигнал из дома. Он шантажировал, вимогал продать Скадовск». (Запис судового засідання на диск 20191007 - 155440 у вищезазначеній справі № 369/8770/16-ц) «Он шантажировал, вимогал продать Скадовск. Под разними предлогами [PERSON] и [PERSON] давили на меня продать Скадовск. [PERSON] давил на меня под разними предлогами, например, может спалить документи моих родителей, которие остались на той квартире. Принимал и проводил продажу дома в Скадовске [PERSON] . Из-за мошенничества его и подстрекательства дочери осталась без недвижимости в Скадовске.08.01.2016 році бросал камни в окна, ломал забор, устроил драку, била визвана полиция. Практически для сина ето биологический отец с 2009г. Для меня он садист и агресор. Александр Петровіч подает в суд массу фальшивих документов. [PERSON] в Киево-Святошинском суде, недобросовестно участвуя в судебном процессе, подал на меня и сина три однакових иска на автомобіль Рено Колеос с одним и тем же обоснованием, [PERSON] создал искусственний иск, притягивая как можно больше людей к данному процессу. [PERSON] злоупотребляет своїми процесуальними правами, он подал суду массу клопотань, специально затягивая процесе. Он подал масу лживих заявлений в правоохоронні органи, жалоби на судей. Александр Петровіч написал в прокуратуру, что ми, ответчики, организовали преступную группу, А я заказала кілера за 1000 долларов і дала ему 2 единици зброї, щоб знищити [PERSON] фізично. Ходит на работу ко мне, к сину и угрожает директору, к невертке звонит главврачу, ходит к директору школи (внука), неоднократно жалуетея на нас, что у нас плохая сім`я, а невестка избивает внука. Приходил ко мне работу, избивал меня..єсть свидетели. Никогда не имели общего бюджети ми, я самостоятельная. Деньги с продажи Скадовска обманним путем били присвоени дочерью, и я считаю, что ето организовал [PERSON] » - у судовому засіданні 05 листопада 2019 року в Києво-Святошинському районному суді у справі № 369/8770/16-ц за моїм позовом до [PERSON] про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя, в присутності судді Ковальчук Л.М., секретаря судового засідання [PERSON] та осіб, які беруть участь у справі: відповідачів [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , приватного нотаріуса [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , мого адвоката Перемежка А.О., [PERSON] , та представників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , сказане [PERSON] відносно мене, а саме: « [PERSON] , в 1994 году после ващих побоїв я попала в нейрохірургію. В 1995 году планировала переехать в [PERSON] , должна била забрать моя сестра, но в святи с тем, что Ви предприняли попитку насилования моей сестри, она уехала и изза етого в нашей семе били холодние отношения и вернуться и жить в [PERSON] с сестрой в одной квартире я не могла, поетому и стимулировала покупку жилья в Скадовске. Виламував двері, не пускав в кімнату, щоб я забрала речі. Ви в присутствии полиции вигнали меня из дома, без вещей. [PERSON] у сина 5000 долларов за подаренний автомобіль. Угнал автомашину, отобрав машину у нас после того, как ми вишли из суда. Вигнав з дому мене в присутності поліції. Отобрал 5000 долларов у сина за подаренноє авто, в 1994 году побил меня, и я попала в нейрохирургию. Виписались з сином з Білоруської, он стал звонить и угрожать, что ми числились с 2014 года и предоставил счет на 100 или 200 тиссяч гривен. В январе 2017 года он подал иск к сину на раздел авто, которое я подарила сину, и требовал 5000 долларов. Со сторони [PERSON] идет откровенное вранье и откровенное мошенничество. В него никогда денег не било. Он работал с 9 до 12 часов, вечно жаловался, что у него нет денег. Изза его токсичности его отказивались принимать на подработку в другие лечебние учреждения. Для [PERSON] ето биологический отец». Зобов`язати [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) спростувати поширену відносно [PERSON] недостовірну інформацію, шляхом озвучення на найближчому судовому засіданні, яке відбудуться у Києво-Святошинському районному суді у справі №369/8770/16-ц, або у інший спосіб у разі завершення слухання справи у першій інстанції, після набрання судовим рішенням в даній справі законної сили, наступного тексту спростування: [PERSON] , [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] ), озвучувались недостовірні та неправдиві відомості відносно [PERSON] , а саме: - у судовому засіданні, яке відбулося 05.12.2016р. у Шевченківському районному суді м. Києва у справі №761/20140/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; - у судовому засіданні Окружного адміністративного суду міста Києва 25.07.2017р. у справі №826/8132/17 за позовом [PERSON] до Шевченківського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] , про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії; - у судовому засіданні 28 вересня 2017 року в Києво-Святошинському районному суді у справі №369/8770/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя; - у судовому засіданні 07 жовтня 2019 року в Києво-Святошинському районному суді у справі №369/8770/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя; - у судовому засіданні, що відбулося 05 листопада 2019 року в Києво- Святошинському районному суді у справі №369/8770/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 140 000, 00 грн. (сто сорок тисяч гривень 00 коп.). Стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , судовий збір за подання позовної заяви. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2022 року закрито підготовче провадження у справі. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі до 19 грудня 2016 року, що не заперечувалось сторонами по справі. В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 761/20140/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Водночас в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала в провадженні справа № 826/8132/17 за позовом [PERSON] до Шевченківського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] , про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії. Крім того, в Києво-Святошинському районному суді Київської області перебуває в провадженні справа № 369/8770/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Щодо доводів представника відповідача про те, що позивач не долучив до позовної заяви документів, які б підтверджували існування вказаних ним цивільних/адміністративних справ, як от ухвал про відкриття провадження чи протоколів судових засідань, суд не приймає до уваги, оскільки факт наявності в провадженні відповідних судів вищезазначених справ підтверджено інформацією з Єдиного реєстру судових рішень. Крім того судом встановлено та не заперечувалось відповідачем по справі, що: - у судовому засіданні, яке відбулося 05 грудня 2016 року у Шевченківському районному суді м. Києва у справі №761/20140/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу [PERSON] у судовому засіданні показала: «Ми не проживаємо з відповідачем з лютого 2014 року, він запропонував покинути житло. Перед тим було декілька моментів з фізичним насиллям, після чого я попала в лікарню, і мій син мене забрав з попереднього місця проживання і з того часу я жила в нього. [PERSON] був завжди емоційно нестійким, здатний до фізичного насилля, це він практикував і вдень і вночі. Іноді приїжджав на роботу, наносячи матеріальний ущерб і обладнанню на роботі. До мене ставився не як до людини, а як до ворога, з надзвичайною агресією. Спочатку він втамовував свою агресію на дітях, провокуючи на скандали в їх сім`ях, потім постійні драки і вдень і вночі, після чого я почала хворіти. І обов`язкові його приниження були не обов`язково при дітях, а навіть при посторонніх людях. Він тероризував мене і декілька разів насильно вимагав покинути житло, і я ночувала і в друзів, і в гостінніце, і в дітей. Син не міг жити з батьком, в нього були з ним несумісні відносини. Постійні сварки з [PERSON] , його приниження і фізичне насилля продовжувались протягом останніх восьми років. Особливо це загострилось в жовтні 2013 року, коли в ніч з 27 на 28 жовтня він п`ять годин знущався фізично наді мною фізично. Після цього я довго хворіла. Почалися спроби з боку [PERSON] , щоб я змінила місце проживання, де ми живемо. [PERSON] бувало, щоночі я прокидалась від того, що в мене на голові лежить подушка, інколи він мене душив. Останнє фізичне насилля було 13 чи 14 січня 2014 року, після чого я звернулась до лікаря і мене поклали в лікарню. Після лікарні, коли я прийшла додому, агресія продовжувалась, Він зателефонував мені на роботу, щоб я звільнила квартиру. Ми приїхали 09.02.2014 році з сином, щоб забрати речі, речі він нам не віддав, проте кидався в бійку зі мною і сином. Лише після того, як приїхав наряд міліції, коли ми визвали 09 лютого, ми могли покинути квартиру. З 10.02.2014 році не живемо разом. Останні півроку він цікавиться моїм життям, проте його звонки вночі і вдень закінчуються лише погрозами, шантажем і нецензурною лайкою.» - у судовому засіданні Окружного адміністративного суду міста Києва 25 липня 2017 року у справі №826/8132/17 за позовом [PERSON] до Шевченківського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] , про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, [PERSON] у судовому засіданні показала: «Намагається здійснити махінації з майном моїм, мого сина та інших осіб. Коли йшов розгляд справи про розлучення, він вів недобросовісну діяльність, як суб`єкт судового процесу. Він зловживав своїми процесуальними правами, впливав і на свідків з моєї сторони, і писав заяви до правоохоронних органів, до керівників моїх, мого сина і інших осіб. Щодо тиску на мене, сина та свідків з моєї сторони, є звернення до правоохоронних органів. В Києво-Святошинському суді, де відбувається розгляд майнових справ, [PERSON] намагається шахрайським шляхом впливати на майно цих осіб. Шахрайським шляхом намагається позбавити права власності у відповідачів у цій справі. Святошинським Відділом Поліції, а також Скадовським Відділом Поліції ведеться кримінальне розслідування за кримінальними злочинами [PERSON] відносно майна багатьох осіб. Звернення [PERSON] до адміністративного суду - це зловживання судовими можливостями, зловживаючи своїми судовими правами, вчиняє тиск і порушує моє здоров`я.» - у судовому засіданні 28 вересня 2017 року в Києво-Святошинському районному суді у справі №369/8770/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя, [PERSON] у судовому засіданні показала: « [PERSON] , ти [PERSON] ..тебе яйца оборвать надо.. Вибачте..Кончений человек.» - у судовому засіданні 07 жовтня 2019 року в Києво-Святошинському районному суді у справі №369/8770/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя, [PERSON] у судовому засіданні показала: «Я позволяла [PERSON] пользоваться своїм автомобілем, В случае отказа дать ключи от авто і техпаспорт устраивал скандали, А.П зачастую менял ключи у входних дверях. Я подтвердила свои возможности, средства и источники. [PERSON] никаких доходов не имел. Свідчення [PERSON] в суде - абсолютная ложь и мошенничество. Своими свідченнями 24.10.2018р. [PERSON] принизив честь і гідність мене і сина. По 3-4 месяца не разговаривали, отношения формальние. Александр Петровіч чрезмерно агресивне к детям и ко мне. Сина винудил уйти из дому в 2004 р., а дочь в 2009 р., а меня 27 ноября избил жестоко, а 09 февраля 2014 г. вигнал из дома. Он шантажировал, вимогал продать Скадовск.» «Он шантажировал, вимогал продать Скадовск. Под разними предлогами [PERSON] и [PERSON] давили на меня продать Скадовск. [PERSON] давил на меня под разними предлогами, например, может спалить документи моих родителей, которие остались на той квартире. Принимал и проводил продажу дома в Скадовске [PERSON] . Из-за мошенничества его и подстрекательства дочери осталась без недвижимости в Скадовске.08.01.2016 році бросал камни в окна, ломал забор, устроил драку, била визвана полиция. Практически для сина ето биологический отец с 2009г. Для меня он садист и агресор. Александр Петровіч подает в суд массу фальшивих документов. [PERSON] в Киево-Святошинском суде, недобросовестно участвуя в судебном процессе, подал на меня и сина три однакових иска на автомобіль Рено Колеос с одним и тем же обоснованием, [PERSON] создал искусственний иск, притягивая как можно больше людей к данному процессу. [PERSON] злоупотребляет своїми процесуальними правами, он подал суду массу клопотань, специально затягивая процесе. Он подал масу лживих заявлений в правоохоронні органи, жалоби на судей. Александр Петровіч написал в прокуратуру, что ми, ответчики, организовали преступную группу, А я заказала кілера за 1000 долларов і дала ему 2 единици зброї, щоб знищити [PERSON] фізично. Ходит на работу ко мне, к сину и угрожает директору, к невертке звонит главврачу, ходит к директору школи (внука), неоднократно жалуетея на нас, что у нас плохая сім`я, а невестка избивает внука. Приходил ко мне работу, избивал меня..єсть свидетели. Никогда не имели общего бюджети ми, я самостоятельная. Деньги с продажи Скадовска обманним путем били присвоени дочерью, и я считаю, что ето организовал [PERSON] » - у судовому засіданні 05 листопада 2019 року в Києво-Святошинському районному суді у справі № 369/8770/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя, [PERSON] у судовому засіданні показала: « [PERSON] , в 1994 году после ващих побоїв я попала в нейрохірургію. В 1995 году планировала переехать в [PERSON] , должна била забрать моя сестра, но в святи с тем, что Ви предприняли попитку насилования моей сестри, она уехала и изза етого в нашей семе били холодние отношения и вернуться и жить в [PERSON] с сестрой в одной квартире я не могла, поетому и стимулировала покупку жилья в Скадовске. Виламував двері, не пускав в кімнату, щоб я забрала речі. Ви в присутствии полиции вигнали меня из дома, без вещей. [PERSON] у сина 5000 долларов за подаренний автомобіль. Угнал автомашину, отобрав машину у нас после того, как ми вишли из суда. Вигнав з дому мене в присутності поліції. Отобрал 5000 долларов у сина за подаренноє авто, в 1994 году побил меня, и я попала в нейрохирургию. Виписались з сином з Білоруської, он стал звонить и угрожать, что ми числились с 2014 года и предоставил счет на 100 или 200 тиссяч гривен. В январе 2017 года он подал иск к сину на раздел авто, которое я подарила сину, и требовал 5000 долларов. Со сторони [PERSON] идет откровенное вранье и откровенное мошенничество. В него никогда денег не било. Он работал с 9 до 12 часов, вечно жаловался, что у него нет денег. Изза его токсичности его отказивались принимать на подработку в другие лечебние учреждения. Для [PERSON] ето биологический отец». Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що позивачем до матеріалів справи не долучено повне або часткове роздрукування технічного запису судових засідань, оскільки відповідачем, як у відзиві так і в судовому засіданні не заперечувалось того факту, що відповідач висловлював вказані свідчення в судових засіданнях, які є предметом розгляду вказаної справи, крім того представник відповідача у своєму відзиві та судових засіданнях спростовував зазначені твердження відповідача. Відповідно до статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. У національному законодавстві право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань підлягає реалізації з урахуванням обов`язку не поширювати недостовірну і таку, що ганьбить гідність, честь чи ділову репутацію іншої особи, інформацію. Відповідно до ст. 28 Конституції України, ст. 270 ЦК України, фізична особа має право, зокрема, на повагу до гідності та честі. Статтею 32 Конституції України\~кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 201 ЦК України\~\~передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно з ст.ст.\~297,\~299 ЦК України\~кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто, доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Поширенням інформації є опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша\~статті 277 ЦК України). Водночас відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суд України 27.02.2009 року № 1 « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред`явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом. Не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі. Якщо ж недостовірну інформацію було поширено в ході розгляду іншої справи зазначеними вище учасниками процесу відносно інших осіб, які не були учасниками процесу, то ці особи, якщо вони вважають, що така інформація порушує їх особисті немайнові права, вправі звернутися до суду за захистом своїх прав у порядку,передбаченому процесуальними кодексами. Так, як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] та Відповідач [PERSON] були учасниками судових справ № 761/20140/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу у Шевченківському районному суді м. Києва, № №826/8132/17 за позовом [PERSON] до Шевченківського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] , про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії в Окружному адміністративному суді м. Києва та №369/8770/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя у Києво-Святошинському районному суді Київської області. [PERSON] як учасник вказаних справ реалізувала своє процесуальне право, передбачене ст. 43 ЦПК України, на дачу пояснення суду, наведення своїх доводів, міркувань щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечень проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, що зводилися до твердження про неможливість проживання однією сім`єю з позивачем, незгоди щодо доводів позивача про поділ майна подружжя та виклад обставин сімейного життя з точки зору [PERSON] . Крім того, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням. Згідно із частиною другою\~статті 30 Закону України «Про інформацію»\~оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. За змістом\~статті 277 ЦК України\~не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою\~статті 277 ЦК\~та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду. За своїм характером судження має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої ним думки, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту. Вирішуючи справи про захист честі, гідності та ділової репутації, суди повинні перевіряти, чи містить інформація, що стала підставою для звернення до суду, конкретні життєві обставини, фактичні твердження. Якщо зміст та характер досліджуваної інформації свідчить про наявність фактів, така інформація або її частина не може вважатись оціночним судженням, оскільки є не результатом суб`єктивної оцінки, а відображенням об`єктивної істини, що може бути встановлена у судовому порядку. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» зазначено, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом. Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. Разом з тим, використання ряду мовних зворотів може перетворити твердження про факт в оціночне судження. Наприклад, поширеним прийомом з перетворення твердження про факт в оціночне судження є форма припущення і особистої думки (оцінки). Спірні (оціночні) висловлювання не містять фактичних даних, оскільки часто виражені з застосуванням мовних засобів не у стверджувальній формі, а як припущення, з використанням словосполучень «можливо», «у мене склалося враження», «на мою думку», «схоже на те», «мені видається». У рішенні у справі «Ляшко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що свобода вираження поглядів являє собою одну з важливих засад демократичного суспільства та одну з базових умов його прогресу та самореалізації кожного. Предмет пункту другого статті 10 Конвенції застосовується не тільки до «інформації» чи «ідей», які були отримані зі згоди чи розглядаються як необразливі чи як малозначущі, але й до тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Такими є вимоги плюралізму, толерантності та відкритості думок, без чого неможливе «демократичне суспільство». Свобода політичних дебатів перебуває в самому серці побудови демократичного суспільства, що наскрізь пронизує Конвенцію. При цьому, повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права. Таким чином, особа, яка висловлює не факти, а власні погляди, критичні висловлювання, припущення, не може бути зобов`язана доводити їх правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що визнається фундаментальною частиною права, захист якого передбачений статтею 10 Конвенції. Із змісту інформації, поширеної відповідачем відносно позивача, в судових засіданнях 05 грудня 2016 року у справі № 761/20140/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу у Шевченківському районному суді м. Києва, 25 липня 2017 року у справі №826/8132/17 за позовом [PERSON] до Шевченківського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] , про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії в Окружному адміністративному суді м. Києва та судових засіданнях 07 жовтня 2019 року та 15 листопада 2019 року у справі №369/8770/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя у Києво-Святошинському районному суді Київської області, суд дійшов висновку, що ці висловлювання за своїм змістом є оціночними судженнями, які є вираженням суб`єктивної думки відповідача щодо зазначених в них обставин, тому не є недостовірною інформацією. Аналіз змісту оспорюваних позивачем промов відповідача у вищезазначених судових засіданнях свідчить про відсутність твердження про конкретні факти (час, спосіб, кількість тощо) і вказує на те, що по суті в них викладені оціночні судження особи у вигляді критичної оцінки відповідачем поведінки позивача під час спільного проживання сторін як чоловіка та дружини. Оцінити правдивість чи правильність таких висловів неможливо, а оціночні судження спростуванню не підлягають. Враховуючи наведене, суд вважає, що поширена щодо позивача інформація у вищевказаних судових засіданнях є вираженням суб`єктивної думки відповідача та не може бути перевірена судом на предмет її правдивості. Щодо сказаної відповідачем в судовому засіданні 28 вересня 2017 року у справі №369/8770/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільно нажитого у шлюбі майна подружжя у Києво-Святошинському районному суді Київської області, фрази: «Мудило, ти Микитенко.. тебе яйца оборвать надо… Вибачте.. Кончений человек», суд дійшов такого висновку. Поняття «мудило», застосоване [PERSON] у вищевказаному судовому засіданні, згідно Етимологічного словника української мови має значення «неотеса, груба людина, дурень, телепень», згідно Словника української мови «Груба, невихована людина», поняття «кончений человек» згідно Словнику українського сленгу має значення «Поганий, не вартий доброго слова (про людину)» та не мають нормативного вираження, а відтак їх значення можна тлумачити, виходячи лише із особистого їх сприйняття автором вислову. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог про захист честі, гідності та ділової репутації повністю. Що стосується вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд вважає, що в даному випадку вимога про стягнення моральної шкоди є похідною від вимоги про захист честі, гідності та ділової репутації особи, а тому до задоволення також не підлягає. Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed