Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 03 лютого 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , яка подана її представником - адвокатом Стецьковою-Бондар Л.Ф., згідно якої позивач та відповідач з 19 липня 2009 року перебувають у шлюбі, однак фактично не проживають з листопада 2021 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає з позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, витрати на харчування, придбання одягу для сина, на розвиток його розумових здібностей, оплату комунальних послуг та інші витрати складають на сьогодні чималу суму і позивачу одній важко матеріально забезпечувати їх спільну дитину. Окрім того, їх спільний син має інвалідність з дитинства та потребує не лише спеціального лікування та санаторно-курортного лікування, але й покращеного збалансованого харчування та спеціального догляду. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки займається підзаробітками, фізично здоровий, іншої сім`ї немає, аліменти нікому не платить та може їх сплачувати на утримання спільної дитини. У зв`язку із зазначеним позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі однієї другої частини (половини) усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 2. 06 березня 2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Стецькова - Бондар Л.Ф. подала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити в повному обсязі. 3. 06 березня 2023 року відповідач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, і не заперечує проти їх задоволення. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 4. Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 5. У Законі України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ч. 1 ст. 8). Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11). На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ч. 1 ст. 12). 6. В ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1). Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч. 2). Одним із основних прав дитини є право на утримання. За змістом ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено у ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1). За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За приписами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. ІV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 7. 19 липня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів позивача і відповідача, свідоцтвом про шлюб. 8. [INFO] народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. 9. Згідно копії медичного висновку про дитину інваліда віком до 18 років №23 від 03 травня 2018 року, який дійсний до 01 червня 2023 року і виданий Летичівською центральною районною лікарнею, [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю із захворюванням: післяопіковий рубцевий стеноз стравоходу, стійкі порушення прохідності стравоходу. V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 10. Сторони перебувають у шлюбі, однак не проживають разом, мають спільну дитину - сина, який має інвалідність і проживає з позивачем, дитина зростає та потребує матеріальної допомоги. 11. Батьки мають рівні права та обов`язки і в однаковій мірі повинні забезпечувати утримання своїх дітей до їх повноліття, тому є обґрунтованими доводи позивача про необхідність стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дитини. 12. Відповідач подав суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення, тобто погоджується на запропонований позивачем розмір аліментів, не заперечує проти тих обставин, які викладені у позовній заяві, доказів того, що він не спроможний сплачувати аліменти в силу певних обставин (стан здоров`я, догляд за непрацездатним членом сім`ї, наявність на утриманні інших дітей, тощо) суду не надав. Суд вважає, що визнання позову відповідачем є повним та безумовним. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 13. У зв`язку з тим, що відповідач визнав позовні вимоги і погоджується на запропонований позивачем розмір аліментів, суд приходить до висновку, що слід прийняти визнання позову відповідачем та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. VІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 14. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому враховуючи вимоги ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. VІІІ. ЩОДО НЕГАЙНОГО ВИКОНАННЯ РІШЕННЯ СУДУ 15. На підставі ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у даній справі у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved