Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О. звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади с. Голешів в особі Ходорівської міської ради Львівської області, в якій просить визнати за [PERSON] [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну частку ( пай) на території Млиниської сільської ради, площею 2,48 умовних кадастрових гектари згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН № 454448 від 13.12.2004 виданого на підставі рішення Млиниської сільської ради від 17.05.1996 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на середню частку (пай) за №44. Обґрунтування позовних вимог В обґрунтування позовної заяви представник позивачки покликається на те, що [INFO] померла матір позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, увійшла належна їй частина житлового будинку та господарських будівель і споруд в [ADDRESS] . Також у склад спадщини входило право на земельну частку (пай) на території Млиниської сільської ради, площею 2,48 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН № 454448 від 13.12.2004. [PERSON] дійсно була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Разом з нею до дня смерті проживав її чоловік [PERSON] . Заповіту [PERSON] не залишала, а тому спадкування відбулося за законом. На момент смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги спадкування за законом, окрім позивачки були: чоловік [PERSON] та син [PERSON] . Позивачка та [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняли, оскільки не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та не вчиняли дій, що свідчать про її прийняття. У 2022 році брат позивачки - [PERSON] помер. Натомість, [PERSON] вступив в управління та володіння спадковим майном (користувався присадибною земельною ділянкою, успадкував особисті речі дружини, займався її похоронами), що відповідно до ст.549 чинного на той час Цивільного кодексу України у редакції 1963 року, свідчило про прийняття спадщини. Юридично спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] не оформляв, про що свідчить витяг зі спадкового реєстру. Таким чином, [PERSON] , маючи свою частину та фактично успадкувавши частину після смерті своєї дружини [PERSON] , став одноосібним власником житлового будинку та господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , проте не оформив своїх спадкових прав. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , після смерті котрого відкрилася спадщина, до складу якої, увійшов належний йому житловий будинок та господарські будівлі і споруди в [ADDRESS] . Також у склад спадщини увійшло право на земельну частку (пай) на території Млиниської сільської ради, площею 2,48 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН №454448 від 13.12.2004, що він фактично успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] , але юридично не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] дійсно був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила 15.06.2002 і був останнім членом двору. Заповіту [PERSON] не залишав, а тому спадкування відбулося за законом. На момент смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги спадкування за законом, окрім позивачки, був її брат [PERSON] , однак він спадщину не прийняв, оскільки не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не вчиняв дій, що свідчать про її прийняття. У 2022 році брат позивачки - [PERSON] помер. Натомість, позивачка вступила в управління та володіння спадковим майном (користувалася присадибною земельною ділянкою, успадкувала особисті речі померлого, займалася похоронами), що відповідно до ст.549 чинного на той час Цивільного кодексу України у редакції 1963 року, свідчило про прийняття спадщини. Юридично спадщину після смерті [PERSON] позивачка не оформляла. Згодом позивачка звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті батька [PERSON] , однак нотаріус їй відмовив у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. За таких обставин позивачка звернулася до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок після смерті батька. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 31.05.2022 у справі №443/19/22 встановлено факт родинних відносин між позивачкою та [PERSON] , а також визнано право власності в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди в [ADDRESS] . Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадщину відносно земельної частки (паю), що належала її матері та була фактично успадкована батьком, але сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено. 02.02.2023 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою юридичного оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] , однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у неї оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що знаходяться на території Млиниської сільської ради, що належали померлому і є спадковим майном. Вважаючи, що її спадкові права порушено, позивачка звернулася із даним позовом до суду. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 08.02.2023 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 24.02.2023 /а.с.28-29/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 24.02.2023 підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті на 09.03.2023 /а.с.38-39/. Розгляд справи по суті відбувся 09.03.2023 за відсутності сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Яременко І.О. через канцелярію суду, подав заяву про проведення судового засідання без його участі та участі позивачки. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади села Голешів в особі Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву в якому просить розгляд справи проводити без його участі на підставі наявних матеріалів. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частинами 1 та 4 статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки відділу № 5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 01.02.2023 №29-13-0.95-266/15-23 згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Млиниській сільській раді зареєстрований сертифікат серії РН № 454448 від 13.12.2004 на [PERSON] . Реєстраційний номер 44. Площа земельної ділянки - 2,48 умовних кадастрових гектари. Підстава видачі сертифіката: рішення Млиниської сільської ради від 17.05.1996. Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавались /а.с.23/. Відповідно до довідки виконавчого комітету Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області №631 від 20.09.2021 [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , яка наступила 17.05.1996. Разом з нею був зареєстрований і проживав чоловік [PERSON] /а.с.12/. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 66554737 від 23.09.2021 інформація за параметрами пошуку [PERSON] , дата смерті: [INFO] відсутня /а.с.13/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Жидачівським районним відділом державної реєстрації актів громадянського стану від 14.09.2002 [PERSON] помер [INFO] /а.с.14/. Згідно довідки Ходорівської міської ради №632 від 20.09.2021, [PERSON] дійсно був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила 15.06.2002 і був останнім членом двору /а.с.15/. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 66554847 від 23.09.2021 інформація за параметрами пошуку [PERSON] , дата смерті: [INFO] відсутня /а.с.16/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14.09.2002 Жидачівським райвідділом РАГС Львівської області батьками [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] /а.с.8/. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 14.09.2002 Жидачівським райвідділом РАГС Львівської області [PERSON] та [PERSON] 07.09.1985 одружилися. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.9/. Згідно з свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] виданого 25.04.2002 м. Жидачів райвідділом РАГС, [PERSON] 30.04.2002 перемінила прізвище на [PERSON] /а.с.10/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 17.05.1996 м. Жидачів райвідділом РАГС, [INFO] померла [PERSON] /а.с.11/. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 31.05.2022 у справі №443/19/22 встановлено факт родинних відносин, а саме: що [PERSON] , який помер [INFO] в с. Голешів Жидачівського району Львівської області, є батьком [PERSON] , [INFO] та визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок «А-1», загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м., разом з господарськими будівлями і спорудами (сараєм «Б», сараєм «В», погребом «Г», літньою кухнею «Д», колодязем «к», огорожею №1, воротами №2), що знаходиться по [ADDRESS] /а.с.17-22/. Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Посацької А.О. № 13/02-31 від 02.02.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] через відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно /а.с.25/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Стаття 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ст.525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно із ст.526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме. - місцезнаходження майна або його основної частини. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Стаття 529 ЦК УРСР 1963 визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] своєчасно та належним чином вступивши в управління та володіння спадковим майном, який у свою чергу прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] у встановленому законом порядку у виді права на земельну частку (пай) на території Млиниської сільської ради, площею 2,48 умовних кадастрових гектари. Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] , за життя набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved