Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В жовтні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , за яким було зареєстровано право власності на домоволодіння по [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що за час свого життя [PERSON] не склав заповіт, після його смерті спадкування здійснюється за законом. До спадкоємців першої черги за законом належить [PERSON] , яка є дружиною спадкодавця, а також його діти від першого шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Позивач посилається на те, що починаючи з 1996 року [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] без укладення шлюбу. 9 грудня 2006 року вони уклали шлюб. У зв`язку з тим, що домоволодіння було побудовано ними у вказаний період часу, воно було об`єктом спільної сумісної власності позивача та [PERSON] . В такому випадку до складу спадщини, що відкрилась після смерті спадкодавця, ввійшло право власності не на домоволодіння, а лише на 1/2 частку в цьому об`єкті нерухомого майна. 1.2. Тому [PERSON] просить суд визнати домоволодіння по [ADDRESS] об`єктом спільної сумісної власності позивача та [PERSON] , а також визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку у вказаному об`єкті нерухомого майна. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 жовтня 2022 року (а.с.32) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 10 листопада 2022 року (а.с.37-38) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 10 січня 2023 року (а.с.67-68) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Крім того, у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Науменко Л.Г. було витребувано копію спадкової справи №12/2021, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 3.2. Представник відповідачів [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що будівництво домоволодіння було розпочато в 1988 році та закінчилось ще в 1996 році. Ця обставина свідчить про те, що домоволодіння було об`єктом особистої власності [PERSON] . Тому представник відповідачів [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. Рішенням виконавчого комітету Головурівської сільської ради від 26 травня 1988 року (а.с.61) [PERSON] був наданий дозвіл на будівництво жилого будинку в с.Головурів Бориспільського району для проживання його сім`ї, яка на той час складалась з дружини [PERSON] , дітей [PERSON] та [PERSON] . На підставі цього рішення органу місцевого самоврядування [PERSON] був виданий паспорт на забудову домоволодіння по [ADDRESS] (а.с.101-102). 4.2. 18 липня 1995 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 21 липня 1995 року (а.с.13). 4.3. 9 грудня 2006 року [PERSON] уклав з [PERSON] шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Головурівської сільської ради Бориспільського району, про що був складений актовий запис за №10. Після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 9 грудня 2006 року (а.с.12). 4.4. 17 березня 2009 року [PERSON] одержав свідоцтво про право власності на нерухоме майно №403 (а.с.18), на підставі якого 31 березня 2009 року за ним було зареєстровано право власності на домоволодіння по [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22330837 від 31 березня 2009 року (а.с.19). 4.5. [INFO] [PERSON] помер. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 березня 2021 року (а.с.11). 4.6. Зі змісту інформаційної довідки зі спадкового реєстру №64446816 від 21 квітня 2021 року (а.с.78) вбачається, що за час свого життя [PERSON] не склав заповіт. Ця обставина свідчить про те, що після його смерті спадкування здійснюється за законом. До спадкоємців першої черги за законом належить [PERSON] , яка є дружиною спадкодавця, а також його діти [PERSON] та [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 9 грудня 2006 року (а.с.82 зворот), копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 5 липня 1978 року та серії [NUMBER] від 20 травня 1983 року (а.с.73 зворот, а.с.81 зворот), копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 4 вересня 2004 року (а.с.81 зворот). 4.7. 21 квітня 2021 року [PERSON] подав приватному нотаріусу Бориспільського районного нотаріального округу Науменко Л.Г. заяву про прийняття спадщини (а.с.71). 23 квітня 2021 року [PERSON] та 31 травня 2021 року [PERSON] також подали приватному нотаріусу Бориспільського районного нотаріального округу Науменко Л.Г. заяви про прийняття спадщини (а.с.79, 83). 4.8. Спірні правовідносини є комплексними та регулюються главою 84 «Загальні положення про спадкування» книги шостої «Спадкове право» ЦК України та главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 5.2. Згідно з ч.1, ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 5.3. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19 (провадження №61-17347св19), положення ст.60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована тим з подружжя, який оспорює поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц. 5.4. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. 5.5. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встанов-лених цим Кодексом. 5.6. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 5.7. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він працював разом з [PERSON] . На той час [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] . Приблизно в 1989 році йому виділили земельну ділянку для будівництва жилого будинку. На початку 1990-х років [PERSON] та [PERSON] звели лише стіни та дах будинку. Вікон та дверей ще не було. Вони домовились про те, що вказаний об`єкт незавершеного будівництва залишався у власності [PERSON] , тоді як у власність [PERSON] передавалась квартира. Після того, як [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , він продовжив будівництво жилого будинку. Воно продовжувалось тривалий період часу. [PERSON] допомагала [PERSON] у будівництві. Зокрема, вона годувала будівельників. 6.2. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є колишньою сусідкою позивача. Тому їй відомо про те, що [PERSON] постійно проживав разом з [PERSON] з 1996 року до дня смерті спадкодавця. Спочатку вони жили в квартирі [ADDRESS] , а з 2002 року вони переїхали в жилий будинок по [ADDRESS] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка також є колишньою сусідкою позивача, надала аналогічні показання. 6.3. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є подругою позивача. Тому їй відомо про те, що у 1996 1997 роках [PERSON] почала проживати разом з [PERSON] . Вони проживали однією сім`єю до смерті [PERSON] : спочатку в квартирі по [ADDRESS] , а потім переїхали в жилий будинок по [ADDRESS] . 6.4. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є молод-шим братом [PERSON] . Тому йому відомо, що в період часу з 1976 року до 1995 року [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] . Саме вони розпочали будівництво жилого будинку. На момент розірвання шлюбу були зведені стіни та дах будинку. Вони домовились про те, що об`єкт незавершеного будівництва та будівельні матеріали залишались у власності [PERSON] , тоді як квартира передавалась у власність [PERSON] . В 1996 році [PERSON] почав проживати разом з [PERSON] в її квартирі. [PERSON] продовжував здійснювати будівництво жилого будинку. 6.5. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона раніше працювала разом з [PERSON] . Тому їй відомо про те, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] . Вони розпочали будівництво жилого будинку. В 1995-1996 роках шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. На той час були зведені стіни та дах будинку. В 1996 році [PERSON] почав проживати разом з [PERSON] в її квартирі по [ADDRESS] . Після укладення шлюбу вони переїхали в жилий будинок. 6.6. В матеріалах цивільної справи міститься копія заяви [PERSON] на газифікацію житлового будинку від 17 серпня 2002 року (а.с.105) та копія робочого проекту газопостачання житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.104), з яких вбачається, що спірне домоволодіння було газифіковано лише в 2002 році. Крім того, з копії акту прийняття до експлуатації завершеного будівництвом жилого будинку і господарських будівель від 24 квітня 2008 року (а.с.106-107) вбачається, що будівництво домоволодіння по [ADDRESS] було розпочато 19 липня 1988 року та завершено в квітні 2008 року. 6.7. Аналіз показань свідків та письмових доказів свідчить про те, що будівництво домоволодіння по [ADDRESS] продовжувалось та було закінчено в період часу, протягом якого [PERSON] перебував у шлюбі з позивачем. Як вбачається з правової позиції, викладеної впостанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц, від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19, в такому випадку презюмується, що спірне домоволодіння було спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] . В матеріалах цивільної справи міститься копія технічного паспорту на домоволодіння по [ADDRESS] (а.с.14-17), зі змісту якого вбачається, що житловий будинок був зведений в 1996 році. Аналогічна інформація міститься і в свідоцтві про право власності на нерухоме майно №403 від 17 березня 2009 року (а.с.18). Достовірність цих відомостей спростовується копією акту прийняття до експлуатації завершеного будівництвом жилого будинку і господарських будівель від 24 квітня 2008 року, копією заяви [PERSON] на газифікацію житлового будинку від 17 серпня 2002 року та копією робочого проекту газопостачання житлового будинку по [ADDRESS] , а також показаннями допитаних у судовому засіданні свідків. 6.8. У зв`язку з тим, що [PERSON] помер, право спільної сумісної власності на домоволодіння по [ADDRESS] припинилось. На підставі ч.1 ст.70 СК України у [PERSON] виникло право власності на 1/2 частку в цьому об`єкті нерухомого майна, тоді як право власності на іншу 1/2 частку в спірному домоволодінні ввійшло до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . 6.9. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності у правовідносинах, які виникли між сторонами, належить визнати домоволодіння по [ADDRESS] об`єктом спільної сумісної власності позивача та [PERSON] , а також визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку у вказаному об`єкті нерухомого майна. 7. Розподіл судових витрат. 7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.2. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.35 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при пред`явленні позову до кількох відповідачів одним або кількома позивачами, звільненими від сплати судового збору, він стягується в дохід держави за рішенням суду окремо з кожного відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. 7.3. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1170 гривень 90 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією від 23 вересня 2021 року (а.с.1). Пред`явлений позов задоволений у повному обсязі. 7.4. З огляду на це суд вважає, що з кожного відповідача на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 585 гривень 45 копійок (1170,90 : 2).

Outcome: approved