Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Після усунення недоліків, позивач [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним заповіт, складений [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. від 04.09.2012, реєстровий № 5261, в частині: «та належну мені частини квартири [ADDRESS] (сім) та належній мені грошовий вклад з відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходиться в ТВБВ №о 10023/046 філія - Черкаське облуправління ВАТ «Ощадбанк» на рахунку № [NUMBER] заповідаю [PERSON] , [INFO] ». Третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. Позовні вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON] [INFO] , народилася від шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , який згодом було розірвано у 1995 році. Зазначає, що її мати, [PERSON] , захворіла на шизофренію, вказаний діагноз їй було встановлено у Черкаському обласному психоневрологічному диспансері, де згодом вона була вона була поставлена облік та систематично проходила медикаментозне лікування в стаціонарному відділенні під наглядом лікарів. Під час загострення, хвороба супроводжувалася нападами панічної атаки та галюцинаціями. Позивач вказала, що в силу своєї хвороби, мати була непристосована у повсякденному житті, часто не розуміла значення своїх дій і не могла керувати ними. Всі побутові питання, як то: вчасна купівля та прийом ліків, сплата комунальних платежів, приготування їжі, вирішувались або координувалися її бабусею по лінії матері - [PERSON] . Під час її стаціонарного лікування, нею також опікувалась бабуся. В період одужання матері, вони проживали разом за адресою: [ADDRESS] та проводили спільно вільний час. Однак, під час нестійкої ремісії, [PERSON] працювала на Черкаському швейному комбінаті, проте, в 1998 році під час чергового загострення, її мати вистрибнула з вікна та отримала компресійний перелом хребта (тіла Z1), після чого вона вже не працювала. Зазначає, у 1998 році матері було встановлено 2 групу інвалідності з психічного захворювання. Додає, що в 2002 році вона поїхала до Іспанії, де на даний час працює, постійно спілкувалась із матір`ю телефоном, та під час приїзду в Україну привозила необхідні речі - одяг, побутову техніку, тощо. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , мати стала почувати себе гірше, її психічний стан загострився, напади стали частіші. Вона неодноразово вмовляла матір переїхати до себе та жити разом в Іспанію, проте вона відмовлялася, аргументуючи тим, що їй буде складно адаптуватися. Останні чотири роки вона щомісячно надсилала матері грошові перекази, а у періоди загострення хвороби значно частіше. Так, одним із призначених [PERSON] лікарських засобів був «Moditen dero», показанням для приймання якого є шизофренія та параноїдальний психоз (орієнтована вартість вказаних ліків становить 850-1000 грн. в аптеках м. Черкаси). У вересні 2021 року [PERSON] потрапила до стаціонарного відділення Черкаської міської лікарні із діагнозом COVID-19, звідки на початку жовтня 2021 року після лікування була виписана додому. Позивач вказує, що [INFO] її мати померла, дане підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №1113 від 28.10.2021, виданого КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи», причиною смерті стало навмисне само ушкодження шляхом повішання, механічна асфіксія. Додає, що всі витрати пов`язані із організацією поховання матері, вона понесла одноособово. В строк належний для прийняття спадщини - 01.11.2021, вона звернулась до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Бараненко І.К. та дізналась, що 04.09.2012, її мати - [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу, реєстровий №5261, умовами якого встановлено, що належна їй частини квартири [ADDRESS] , заповідається [PERSON] , належний їй грошовий вклад з відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходиться в ТВБВ №о10023/046 філія - Черкаське облуправління ВАТ «Ощадбанк» на рахунку № [NUMBER] заповідається [PERSON] . Зазначає, що відповідач [PERSON] є троюрідною сестрою з боку матері, однак, при житті її матір не підтримувала із нею, а ні родинних, а ні дружніх стосунків. Жодного разу мати не згадувала про неї, ні в телефонному спілкуванні, ні під час її перебування в Україні. Більш того, мати завжди казала, що все належне їй майно повинно залишитись у їхній родині, ім`я відповідача, як потенційної спадкоємиці, у сім`ї ніколи не згадувалось. Крім того, у її власності відсутнє будь-яке інше нерухоме майно, про що заповідачу звичайно було відомо. Тож з урахуванням викладеного вище. Просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2022, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В.Ю. визначений для розгляду судової справи №711/1685/22. 25.04.202 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. про визнання заповіту недійсним залишено без руху. 23.06.2022 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відкрито загальне позовне провадження у справі. Відповідачу наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. 28.11.2022 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси задоволено клопотання адвоката Сергієнко О.П. про витребування доказів, яке подано 15.04.2022 одночасно із позовною заявою. 27.02.2023 в судове засідання не з`явилися позивач [PERSON] , адвокат Сергієнко О.П., до початку судового засідання через канцелярію суду подала клопотання в якому просила судове засідання по справі провести без участі сторін. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. При прийнятті рішення, просила суд взяти до уваги нотаріально посвідчену заяву відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог, яку додала одночасно із клопотанням. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила, про дату та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка від 18.01.2023 та довідка про доставку смс-повідомлення. Також підтвердження позиції відповідачки та її обізнаності щодо дати та часу проведення судового засідання є її присутність під час судового розгляду 18.01.2023, в якому обидві сторони підтримали питання з приводу оголошення перерви та надання можливості узгодити питання з приводу предмету позову, для чого було оголошено перерву. Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. в судове засідання не з`явилася, до початку судового засідання подала заву в якій просила розглядати справу без її участі. Вказала, що у вирішенні даної справи розраховує на суд і погоджується з ним. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини справи. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видане повторно 01.12.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №424. В графі батьки вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 03.01.2002 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №17. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . В подальшому, 01.12.2009, шлюб було розірвано актовий запис №520. 04.09.2012, [PERSON] , на випадок її смерті заповіла належну їй частину квартири [ADDRESS] , [PERSON] , та належну їй частину квартири [ADDRESS] та належний їй грошовий вклад з відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходяться в ТВБВ №10023/046 філія - Черкаське облуправління ВАТ «Ощадбанк» на рахунку № [NUMBER] [PERSON] , що підтверджується копією заповіту, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. та зареєстрований в реєстрі за №5261. Відповідно до довідки, яка видана 19.06.2018, [PERSON] по стану здоров`я потребує постійного амбулаторного та періодичного стаціонарного лікування. Є інвалідом 2 групи з психічним захворюванням. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [INFO] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис №3446. Разом з тим, на адресу суду надійшла заява від [PERSON] , яка засвідчена 22.02.2023 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Михайловською А.А. та зареєстрована в реєстрі № 547, в якій вона позовні вимоги [PERSON] визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним заповіт, складений [PERSON] , [INFO] , померлою [INFO] , посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О., 04.09.2012, реєстровий № 5261 в частині: «та належну мені частини квартири [ADDRESS] (сім) та належний мені грошовий вклад з відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходиться в ТВБВ №о 10023/046 філія - Черкаське облуправління ВАТ «Ощадбанк» на рахунку № [NUMBER] заповідаю [PERSON] , [INFO] ». Відповідно до ст.55 Конституції України та ст.4 Цивільного Процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 Цивільного Процесуального кодексу України). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України). За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч.3 ст.200 ЦПК України). Згідно зі ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі і у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст.1222 ЦК). Відповідно до ст.1223 ЦК, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч.ч.1, 2 ст. 1258ЦК). Як передбачено ч.1 та ч.3 ст. 1268 ЦК, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК). Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За нормами статті 1236 ЦК, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до статті 1247 ЦК, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Згідно із нормами статті 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Як передбачено ст.56 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог законодавства України і особисто подані ними нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, а також забезпечують державну реєстрацію заповітів у Спадковому реєстрі відповідно до порядку (491-2011-п), затвердженого Кабінетом Міністрів України. Посвідчення заповіту через представника, а також одного заповіту від імені кількох осіб не допускається. При посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається. Якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено (ч.3 ст. 45 цього Закону). Відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним (ч.ч.1-2 ст. 215 ЦК України). Таким чином, при розгляді позовів про встановлення нікчемності правочину із зазначених підстав необхідно враховувати, що ці норми передбачають загальну підставу для нікчемності правочину і застосовуються лише в тому випадку, якщо в ЦК України немає спеціальної підстави (норми) для цього. Спеціальною нормою, яка регламентує підстави визнання заповіту недійсним або нікчемним є приписи статті 1257 ЦК України. Крім того, пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. У даній справі відповідач визнала позов повністю. Підстав для відмови у прийнятті визнання позову судом не встановлено. Подане нотаріальне посвідчення про визнання позову узгоджується із діями відповідачки, які передували 18.01.2023 у судовому засіданні, в якому [PERSON] висловила позицію, щодо надання часу для узгодження питання відносно предмету спору із позивачем, при цьому було встановлено, що позивачка перебуває закордоном, однак для врегулювання питання та зустрічі із відповідачкою приїде до України. Враховуючи з`ясоване, суд прийняв визнання відповідачем позову і встановив, що таке визнання не суперечить вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. У відповідності до ухвали суду від 28.11.2022 (а.с. 69) були витребувані відомості у зазначених закладах амбулаторна картка [PERSON] та медична документація МСЕК щодо її інвалідності. Запитувана інформація підлягає поверненню утримувачам по набранню рішенням законної сили, при цьому враховано клопотання вказаних закладів (а.с. 75, 81). На підставі викладеного та

Outcome: approved