Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Заявниця звернувся до суду з зазначеною заявою, мотивуючи вимоги тим, що з травня 2015 року вона проживала однією сім`єю із [PERSON] її сином [PERSON] та її чоловіком [PERSON] , вели спільне господарство та здійснювала за ними догляд, забезпечувала їх ліками, продуктами харчування, сплачувала всі комунальні платежі, оскільки [PERSON] являвся інвалідом І групи, [PERSON] інвалідом ІІІ групи, а [PERSON] , за станом здоров`я також потребувала постійного стороннього догляду. Після смерті [PERSON] , [PERSON] за власний рахунок здійснила її поховання, та лишилася проживати разом з її сином [PERSON] , оскільки за життя пообіцяла [PERSON] , що буде доглядати за ним, так як у нього немає більш близьких людей, який [INFO] помер. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входять право на садибу по [ADDRESS] , яку померлий успадкував від своєї померлої матері [PERSON] , але належним чином не встиг оформити. За життя [PERSON] заповіту не складав. Після його смерті заявниця фактично прийняла все належне йому на момент смерті майно. У зв`язку з цим заявниця звернулася до суду і просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю її - [PERSON] однією сім`єю із [PERSON] у місті Лебедині Сумської області з травня 2015 року по день смерті останнього, а саме по [INFO] . Заявниця в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи проти заявлених вимог [PERSON] заперечив, просив у задоволенні заяви відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що всі люди про яких йде мова їй знайомі, коли вона переїжджала на [ADDRESS] , [PERSON] , допомогла їй знайти дане домогосподарство. В [PERSON] був син [PERSON] який був інвалідом І групи, разом з ними також проживав [PERSON] , який був інвалідом ІІІ групи. Весь цей час їм допомагала [PERSON] , як по дому, так і по господарству, садила город, наводила лад, оскільки всі троє були хворими і навіть рухалися погано. [PERSON] жила разом з ними, перебувала там цілими днями та здійснювала догляд за співмешканцями аж до кінця їх життя. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] часто була по [ADDRESS] , де проживали [PERSON] , її син [PERSON] , та [PERSON] , які були інвалідами. Вона доглядала за ними, лікувала, навіть возила до лікарні у м. Суми, а після їх смерті оплачувала поховання, та заказувала кожному пам`ятники. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона знала цю родину, працювала разом з [PERSON] , яка проживала разом із сином [PERSON] , якого вона теж знала, та [PERSON] , який був її співмешканцем. Усі троє були членами організації інвалідів. [PERSON] опікувалася над всіма трьома інвалідами. За життя вони вдома достроїли веранду, замінили всі вікна. Коли захворіли [PERSON] , та [PERSON] , [PERSON] , піклувалася про них та лікувала, із їхніх слів крім [PERSON] , у них нікого немає. Після їх смерті, саме [PERSON] організовувала поховання. У [PERSON] , також є другий син [PERSON] , але де він знаходиться, вона не знає, так як він більше 20 років до матері не приїзжав. Соціального працівника у [PERSON] , вона ніколи не бачила, а вона сама про це ніколи не розповідала. Коли [PERSON] разом із своїм сином [PERSON] , перебували на лікуванні у м. Суми, до них хворих їздила [PERSON] , тобто вона опікувалася ними навіть раніше 2015 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона з 2009 року працює в центрі надання соціальної допомоги. [PERSON] , її син [PERSON] , та [PERSON] , проживали по [ADDRESS] . Спочатку вона надавала соціальну допомогу [PERSON] , та [PERSON] , а після їх смерті надавала допомогу і [PERSON] , як інваліду на колясці. Вона особисто бачила [PERSON] біля останніх, яка піклувалася про них, возила їх до лікарні, доглядала за ними, а після їхньої смерті займалася організацією поховання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] , її син [PERSON] , та [PERSON] , проживали по [ADDRESS] . Вона особисто бачила як [PERSON] доглядала за останніми, допомагала їм так як вони постійно хворіли, варила їм їсти, доглядала та садила город. [PERSON] проживала з ними і в день, і вночі. Вислухавши заявницю - [PERSON] , представника заінтересованої особи - [PERSON] , свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що заявниця з травня 2015 року проживала однією сім`єю із [PERSON] її сином [PERSON] та її чоловіком [PERSON] , вели спільне господарство та здійснювала за ними догляд, забезпечувала їх ліками, продуктами харчування, сплачувала всі комунальні платежі, оскільки [PERSON] являвся інвалідом І групи, [PERSON] інвалідом ІІІ групи, а [PERSON] , за станом здоров`я також потребувала постійного стороннього догляду. Після смерті [PERSON] , [PERSON] за власний рахунок здійснила її поховання, та лишилася проживати разом з її сином [PERSON] який [INFO] помер. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входять право на садибу по [ADDRESS] , яку померлий успадкував від своєї померлої матері [PERSON] , але належним чином не встиг оформити. За життя [PERSON] заповіту не складав. Після його смерті заявниця фактично прийняла все належне йому на момент смерті майно. Спадкоємців першої, другої та третьої черги померлий не має. Після його смерті заявниця фактично прийняла все належне йому на момент смерті майно, так як проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. На підставі цього заявниця, як спадкоємець четвертої черги за законом звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини померлого [INFO] [PERSON] , але було роз`яснено, що вона дійсно може бути віднесена до четвертої черги спадкоємців за законом, але лише в тому випадку якщо цей факт буде встановлений рішенням суду та запропонував їй звернутися до Лебединського районного суду Сумської області для встановлення факту її, [PERSON] проживання однією сім`єю із померлим [INFO] [PERSON] не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За змістом ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У п. 21 вищевказаної Постанови вказано, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. У судовому засіданні встановлено що [PERSON] , та [PERSON] , проживали однією сім`єю, так як заявниця здійснювала за ним догляд, оскільки останній являвся інвалідом І групи, і потребував постійного догляду. Факт про встановлення якого просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки дає право на спадкування після смерті [PERSON] . Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved