Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом. В позові посилається на те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами, внаслідок чого кожен з них набув право власності на 1/4 частину домоволодіння. [INFO] помер [PERSON] , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/4 домоволодіння. При житті все своє майно [PERSON] заповів позивачу [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи. Відповідачі відмовляються від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача. Позивач просить визнати за ним [PERSON] право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», літньої кухні літ.«Б», ганку літ.«б», підвалу літ.«Пд», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», сарая літ.«Ж», сарая літ.«З», гаража літ.«Е», вбиральні літ.«І», воріт під № 1, хвіртки під № 2, огорожі під №№ 3, 4, криниці під № 5 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника. Відповідачі в судове засідання не з`явились, представивши суду заяви, в яких позов визнали повністю та просили розглядати справу без їх участі. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», літньої кухні літ.«Б», ганку літ.«б», підвалу літ.«Пд», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», сарая літ.«Ж», сарая літ.«З», гаража літ.«Е», вбиральні літ.«І», воріт під № 1, хвіртки під № 2, огорожі під №№ 3, 4, криниці під № 5 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами. Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР, 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/4 частину домоволодіння. [INFO] помер [PERSON] , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/4 житлового будинку літ.«А-І», 1/4 ганку літ.«а», 1/4 літньої кухні літ.«Б», 1/4 ганку літ.«б», 1/4 підвалу літ.«Пд», 1/4 сарая літ.«В», 1/4 сарая літ.«Г», 1/4 сарая літ.«Д», 1/4 сарая літ.«Ж», 1/4 сарая літ.«З», 1/4 гаража літ.«Е», 1/4 вбиральні літ.«І», 1/4 воріт під № 1, 1/4 хвіртки під № 2, 1/4 огорожі під №№ 3, 4, 1/4 криниці під № 5 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При житті все своє майно [PERSON] заповів позивачу [PERSON] . Заповіт був складений 12.06.2008 року, посвідчений секретарем Слобода-Комарівської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 114. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому. [PERSON] будучи спадкоємцем за заповітом постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру №315379990 від 17.11.2022 року. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовились від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача [PERSON] , про що свідчать їх належним чином засвідчені заяви. Таким чином [PERSON] набув право на все домоволодіння, зокрема, 1/4 як спадщина за заповітом після смерті [PERSON] та 3/4 як частки у майні колишнього колгоспного двору, від яких відмовились [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За таких обставин, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved