Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Бучацького районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] та третьої особи органу опіки та піклування Бучацької міської ради Тернопільської області про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] . Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] народилася її онука [PERSON] ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] . Батько онуки [PERSON] помер [INFO] , а мати [PERSON] перебуває у розшуку. Дитину від народження виховує вона. Відповідачка до дитини не навідується, вихованням дитини не займається, ніякої матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених в позові, просив позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON] . В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Бучацької міської ради Тернопільської області в судовому засіданні не заперечувала щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Бучацької міської ради від 27.01.2022 №28 [PERSON] , [INFO] , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Вислухавши представника позивачки, представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Згідно довідки №13056/103/01/2021 від 09.12.2021 року, виданої відділенням поліції №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області місце [PERSON] , [INFO] , перебування невідоме. Із довідки №259 від 19.08.2022 року, виданої Бучацькою міською радою Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , проживає з [PERSON] по [ADDRESS] . Відповідно до довідки-характеристики №150/01-12 від 17.08.2022 року [PERSON] , 2008 року народження, є ученицею 9-го класу Язловецької загальноосвітньої школи І -ІІІ ст. Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 19.08.2022 року вбачається, що [PERSON] з чоловіком та онукою проживають в [ADDRESS] у власному житловому будинку. Онука [PERSON] перебуває на їх утриманні. Згідно рішення №28 виконавчого комітету Бучацької міської ради Тернопільської області від 27.01.2022 року [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бучацької міської ради від 27 січня 2022 року доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо її дочки [PERSON] , [INFO] . Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з положень ст.164 Сімейного кодексу України, особа може бути позбавлена судом батьківських прав якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання свої обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка вихованням та утриманням своєї неповнолітньої дитини не займається, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, її матеріальному утриманню, а тому, є всі підстави для позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав, оскільки вжиття таких заходів є необхідним в інтересах дитини.

Outcome: approved