Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

З позовом про стягнення аліментів на утриманні повнолітньої дочки дитини -інваліда з [PERSON] у розмірі зі всіх видів заробітку ( доходу) до суду звернулась [PERSON] , після уточнення якого просить стягувати щомісячно з відповідача аліменти на у тримання повнолітньої дочки інваліда у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень щомісячно пожиттєво. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона та [PERSON] є батьками [PERSON] ( [INFO] ), має інвалідність другої групи за загальним захворюванням та рішенням Київського районного суду м.Одеси від 27.10.2021 року визнана недієздатною та її опікуном призначено позивача; перебуває на утриманні позивача. У зв`язку з хронічним захворюванням дочка потребує медикаментозного лікування, на яке витрачаються значні кошти, що ставить позивача у скрутне матеріальне становища. У зв`язку з тим, що відповідач є батьком їх спільної дочки, має відповідний прибуток, то має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки-інваліда. Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченко В.О. Ухвалою суду від 06.01.2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за її відсутністю, в якій уточнені позовні вимоги підтримані. Також відповідачем [PERSON] надано заяву про згоду з уточненим позовним вимогами, в якій не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень щомісячно пожиттєво на утримання дочки інваліда також просить розглянути справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] ( [INFO] ), яка за своїм станом здоров`я за загальним захворювання є інвалідом другої групи безстроково. Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 06.12.1988 року між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано. Згідно відомостей наданих Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 25.01.2023 р. ( відомості №н4-17771-ф/л) [PERSON] , з 19.04.1979 р. та [PERSON] з 04.10.2002 року зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки №1275832252823217 [PERSON] перебуває на пенсійному обліку в Центральному об`єднаному УПФУ в м.Одесі та отримує пенсію по інвалідності. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 27.10.2021 визнано [PERSON] ( [INFO] [ADDRESS] ) недієздатною та встановлено над нею опіку; призначено [PERSON] ( [INFO] , паспорт серії [NUMBER] [ADDRESS] ) опікуном недієздатної [PERSON] ( [INFO] [ADDRESS] ). [PERSON] також має інвалідність другої групи за загальним захворюванням. У зв`язку зі своїм станом здоров`я, [PERSON] , потребує значних матеріальних витрат на лікарські засоби, витрати на які веде позивач, В силу того, що відповідач в добровільному порядку не приймає участі в утриманні повнолітньої дочки інваліда, позивач самостійно несе всі витрати, що є для неї неспроможним. Оскільки ніяких прибутків окрім пенсії не отримує, що стало підставою для звернення до суду з дійсним позовом. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання регулюються главою 16 СК України (статті 198-201цього Кодексу), яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина. Так, відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, закон покладає на батьків обов`язок утримувати свою повнолітню дочку (сина) при наявності одночасно трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). Тобто, для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання. Судом беззаперечно встановлено, що повнолітня дочка сторін [PERSON] , 1986 р.н. є інвалідом другої групи, є непрацездатною та проживає з матір`ю [PERSON] , оскільки за станом свого здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Відповідач проживає окремо та не приймає постійної участі в утриманні непрацездатної дочки інваліда. Мінімальний розмір призначеної державою пенсії за інвалідністю, є об`єктивно недостатнім для забезпечення належних умов проживання, харчування та лікування їх дочки [PERSON] . Відтак, у зв`язку з тим, що дочка [PERSON] проживає разом з позивачкою, є особою з інвалідністю ІІ групи та потребує сторонньої допомоги, а відповідач зобов`язаний утримувати повнолітню дочку інваліда, якщо він потребує матеріальної допомоги, також відповідно до ст. 182 СК України беручи до уваги стан здоров`я відповідача, його дохід та факт визнання позову і сплату аліментів у розмірі 4000 гривень щомісячно, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги саме в цьому розмірі, оскільки даний розмір погоджено між сторонами, про що свідчать відповідні розписки. Оскільки в діючому СК України не конкретизовано, до якого саме часу батьки зобов`язані утримувати повнолітню доньку, сина з інвалідністю, суд, відповідно до ч. 1ст. 10 СК України, вважає за доцільне застосувати в цій частині правовідносин норму ст. 79 СК України, відповідно до якої: якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності, а у зв`язку з тим, що у довідці до Акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №232294 від 09.10.2019 року зазначено, що [PERSON] має другу групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково, то стягнення аліментів триватиме безстроково. Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вказана норма закону застосовується до виниклих правовідносин в силу ст. 201 СК України. Також суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам ст. 192 СК України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: approved