Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 26 червня 2003 року з відповідачем зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Позивач зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є те, що 16.09.2022 року у нього стався ішемічний інсульт, який ледь не обірвав його життя. Позивач перебував на лікуванні в КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» ЗОР м. Ужгород, Закарпатської області. В цей, важкий для позивача час, його дружина категорично відмовилася здійснювати за ним догляд. Під час лікування, відповідач зателефонувала дітям позивача від першого шлюбу і сповістила їх про лікування позивача, і наполягала на тому, щоб вини забрали батька до себе, в м. Київ. Позивач стверджує, що втратив до відповідача почуття любові, поваги, не веде з відповідачем спільного господарства. У зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачем. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.02.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі через неможливість прибути в судове засідання за станом здоров`я, позовні вимоги підтримує в повному обсязі . Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином. Також подала до суду заяву про розгляду справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено з матеріалів справи, 26 червня 2003 року між позивачем та відповідачем\~\~було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №12, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно 06 грудня 2022 року Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Приписами ст.110\~СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Як встановлено у судовому засіданні, подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін. Стаття 51\~Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Спору щодо поділу спільного майна позивачем не заявлялося. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, враховуючи повне задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджений судовий збір, сплачений останнім при поданні позову до суду в розмірі 992,40 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, враховуючи повне задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при поданні позову до суду в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved