Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

06 лютого 2023 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області,, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування та просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на: земельну частку (пай) площею 3,4 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Червона зірка» Прибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН№ 0152814, визнати за ним, в порядку спадкування право на спадкове майно, що належало [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на:земельну частку (пай) площею 3,4 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Червона зірка» Прибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0152815 В судове засідання позивач не прибув, в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, позов підтримав. Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Від Корюківської районної державної нотаріальної контори заперечень не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що, батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.12.1983 р. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 03.03.1981 р., [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , відповідно - дідом і бабою позивача по батьковій лінії. 02.06.1998 р. дід позивача, [PERSON] , після тривалої хвороби помер у віці 59 років, про що 03.06.1998 р. Прибинською сільською радою Корюківського району Чернігівської області складено відповідний актовий запис за № 8 та видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). За життя покійний був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Червона зірка» Прибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та був включений в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай). Після розпаювання за рішенням Корюківської районної державної адміністрації № 281 від 19.08.1996р. йому був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0152814 від 22.09.1996 р. на земельну частку розміром 3,4 умовних кадастрових гектари. На дане майно після смерті діда відкрилась спадщина. Баба позивача, [PERSON] , постійно проживала у шлюбі разом зі своїм чоловіком, [PERSON] , вели спільне господарство, що підтверджується довідками №193 та № 194 від 18.08.2022 р. та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.02.1958 р. Отже, після смерті діда, його баба фактично вступила у спадщину за законом, відмови на спадщину не заявляла. [INFO] [PERSON] померла у віці 72 років, про що 22.01.2002 р. Прибинською сільською радою Корюківського району Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис за № 2 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] За життя покійна була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Червона зірка» Прибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та була включена в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай). 26.09.1996р. їй був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0152815 на земельну частку розміром 3,4 умовних кадастрових гектари. 07.07.2000 р. [PERSON] склала заповіт, згідно якого у разі смерті заповідача спадкоємцем всього належного на день смерті спадкодавця майна є її син (батько позивача) [PERSON] . [PERSON] від спадщини не відмовлявся, доглядав батьківське господарство, а отже фактично прийняв спадкове майно. [INFO] його батько помер у віці 53 років, про що 28.04.2011 р. Прибинською сільською радою Корюківського району Чернігівської області складено відповідний актовий запис за № 04 (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Після смерті батька володіння всім майном фактично перейшло до матері позивача, [PERSON] , оскільки на день смерті батька вони проживали разом за однією адресою ( довідки № 191 та «192 від 18.08.2022 р.) та перебували у шлюбі ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 07.03.1981 р.) [INFO] померла мати позивача (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). За життя покійна своїм майном не розпорядилася, належним чином оформити не встигла,заповіту не склала. На сьогоднішній день фактичним власником усього описаного спадкового майна є лише він - онук покійних [PERSON] та [PERSON] та син [PERSON] та [PERSON] . Тому він виявив бажання отримати правовстановлюючі документи на земельні ділянки взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай), для подальшого розпорядження цим майном, але йому повідомили що наявність свідоцтва про право на спадщину є обов`язковою вимогою для оформлення земельних ділянок. Для вирішення даного питання він звернувся до державного нотаріуса для отримання консультації. Нотаріус оглянувши надані документи повідомила, що в них відсутні оригінал правовстановлюючого документу - сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на покійних діда та бабу. У зв`язку з цим нотаріус запропонувала звернутися до суду, так як видати свідоцтво про право на спадщину вона не має права. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлих і має право успадкувати земельні частки (паї), так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Судовий збір залишити за позивачем.

Outcome: approved