Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

У листопаді 2023 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що з 20.04.2018 сторони перебувають у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Проте через різні погляди на сімейні відносини, несумісність характерів їхнє спільне життя не склалось, з червня 2022 року вони не підтримують шлюбних відносин як подружжя, не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет для кожного, проживають окремо. Зазначає, що терміну на примирення призначати не потрібно, оскільки подальше життя є неможливим і шлюб суперечить його інтересам. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.11.2022 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті. 04.01.2023 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, судовий збір просить не стягувати з відповідачки. 27.01.2023 відповідачка подала клопотання про відкладення судового засідання, позовні вимоги не визнає. 27.01.2023 суд задовольнив клопотання відповідачки та відклав розгляд справи на 12 год. 10 хв. 10.03.2023. 10.03.2023 відповідачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалами, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідачки про визнання позову встановлено, що сторони мають різні погляди на сімейні відносини, з червня 2022 року не підтримують шлюбних відносин як подружжя, не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет для кожного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Отже, враховуючи, що відповідачка визнала позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на те, що позивач просив покласти на нього судові витрати та не стягувати їх з відповідачки у разі задоволення позову, враховуючи принцип диспозитивності, встановлений статтею 13 ЦПК України, суд не здійснює розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи.

Outcome: approved