Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

08.06.2022 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позовних представник позивача посилається на наступне. [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 20.12.2018 та отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 7000 грн. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцями, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 10.10.2020 по 10.04.2021. Зазначене підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, в яких адреса реєстрації зазначена: [ADDRESS] . 21.07.2021 позивачем була направлена претензія кредитора до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори. 21.09.2021 позивачем було отримано відповідь Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори та 21.09.2021 отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». Вважає, що відповідачі на підставі ч.3 т. 1268 ЦК України прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. 28.092021 до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно з яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких не було виконано. Станом на 10.10.2020 заборгованість позичальника становить 5686 грн., яка складається з наступних сум: 5686 грн. - заборгованість за тілом кредитом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів витрати по оплаті судового збору в розмірі 2481 грн. Ухвалою судді від 01.07.2022 позовну заяву залишено без руху з наданням строку позивачу для усунення недоліків (а.с. 97). Ухвалою судді від 16.09.2022 провадження по справі відкрито, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення сторін (а.с.104-105) та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 21.10.2022 з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надійшла відповідь на виконання ухвали від 16.09.2022, щодо надання інформації про реєстрацію [PERSON] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] та про зареєстрованих осіб на день його смерті повідомлено, що картотека з питань реєстрації фізичних осіб за вказаною адресою в розпорядженні Департаменту станом на 30.09.2022, відсутня (а.с. 113). Ухвалою судді від 09.11.2022 здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження цивільної справи за позовною заявою в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням (а.с.116). Ухвалою суду від 08.12.2022 зобов`язано позивача забезпечити участь у цивільній справі повноважного представника (а.с.123). 17.01.2023 з Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до суду надійшла відповідь, в якій зазначено, про відсутність у Спадковому реєстрі інформації щодо заведення спадкової справи до майна [PERSON] , який помер [INFO] . 08.02.2023 протокольною ухвалою суду підготовче засідання у справі за вказаним позовом закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.03.2023. 01.03.2023 до суду від представника позивача адвоката Стребіжа М.О. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Відзив на позовну заяву суду не надавали. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, без участі сторін, так як про дату, час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов наступного. Судом встановлено, що 20.12.2018 та отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.19-20). До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.21-68). Згідно із довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] розмір кредитного ліміту збільшився до 7000 грн. (а.с.18). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, що передбачено ст.1055 ЦК України. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Суд, оцінивши надану сукупність доказів, вважає встановленим факт того, що Банк надав [PERSON] кредит в сумі 7000 грн. Доказів іншого відповідачем суду не надано. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н за договором від 20.12.2018, [PERSON] взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту не виконав, кредит не сплатив, станом на 10.10.2020 заборгованість позичальника становить 5686 грн., яка складається з наступних сум: 5686 грн. - заборгованість за тілом кредитом (а.с.12-15). Згідно з копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 10.10.2020 Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дінпро), помер [PERSON] 10 жовтня 2020 року, актовий запис № 926. 21.07.2021 АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з претензію, з метою отримання відомостей чи заводилась спадкова справа після померлого боржника, включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу та повідомленням спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком (а.с.78). 28.09.2021 АТ КБ «ПриватБанком» було направлено листи-претензії [PERSON] та [PERSON] , в якому зазначено, що заборгованість позичальника [PERSON] перед банком становить 5686 грн. (а.с.80-81). Листом Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №893/01-16 від 08.09.2021, АТ КБ «ПриватБанк» було повідомлено, що на підставі претензії заведено спадкову справу № 40/2021 щодо майна померлого, спадкоємці буду ознайомлені з претензією кредитора під час оформлення спадкових справи (а.с.79). З інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №65973999 від 11.08.2021 вбачається, що за параметрами запиту відносно [PERSON] відсутня інформація у Спадковому реєстрі (а.с. 143). Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання виданими адресно-довідковим підрозділом УДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 15.03.2019, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 11.02.1983. (а.с. 94-95). У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а згідно приписів ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з розрахунку, наданого АТ КБ «ПриватБанк» за договором № б/н від 20.12.2018, укладеного з клієнтом [PERSON] наявна заборгованість станом на 10.10.2020 в сумі 5686 гривень. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1231 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. До спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Згідно статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року, при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Тобто, законодавець ставить в залежність обов`язок спадкоємців боржника щодо сплати боргу за померлого від розміру одержаного ними у спадщину майна після померлого. Належних доказів прийняття відповідачами спадщини після смерті спадкодавця, позивач суду не надав. Таким чином, матеріали справи не містять у собі відомостей про майно, одержане відповідачами у спадщину після смерті [PERSON] в межах вартості якого вони зобов`язані задовольнити вимоги кредитора - АТ КБ «Приват Банк». Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що позивачем не доведено факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а також тієї обставини, що вказана квартира належить на праві власності померлому, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» задоволенню не підлягають. Частиною першою, ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України, визначено, шо судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем при пред`явлені позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 2481 гривень - підстави для присудження відшкодування таких судових витрат позивачу - відсутні, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю.

Outcome: dismissed