Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки [NUMBER] заповненої 13.11.1978 року та архівної довідки №2352 від 19.12.2019. Заява обґрунтована тим, що він звернувся до пенсійного фонду із заявою про оформлення пенсії. Однак при огляді документів у\~ трудовій книжці та архівній довідці виявлено помили, його прізвище вказане як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення пенсії за віком, так як пенсійний фонд не може прийняти вказані документи. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі. В судове засідання представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області не з`явився, подавши пояснення по суті заяви, у якому просить розглянути заяву за відсутності представника заінтересованої особи. Під час судового розгляду справи інші заяви та клопотання учасниками судового процесу не подавались. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що заявник по справі [PERSON] народився [INFO] в с.Крива Хустського району Закарпатської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.3-5). Аналогічні відомості про [PERSON] , [INFO] містяться у картці платника податків від 22.11.2019, військовому квитку [NUMBER] (а.с.4, 6). Зі змісту трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 13.11.1978 року, вбачається запис прізвища, імені та по батькові власника трудової книжки, виконаний на російській мові, як « [PERSON] »; число, місяць та рік її народження - « [INFO] » (а.с.8). Згідно архівної довідки від 19.12.2019 №2353 виданої архівним відділом Хустської РДА Закарпатської області (а.с.9): «Згідно наказу №156 по Хустському лісокомбінату від 14 серпня 1978 року [PERSON] (так в оригіналі наказу) був прийнятий на роботу «сьемщиком стругочного шпону» у фанерний цех з 14 серпня 1978 року. Згідно наказу №219 по Хустському лісокомбінату від 13 листопада 1978 року [PERSON] (так в оригіналі наказу) - «сьемщик стругочного шпону» фанерного цеху був звільнений з роботи з 14 листопада 1978 року. Згідно наказу №7 по Хустському лісокомбінату від 13 січня 1981 року [PERSON] (так в оригіналі наказу) був прийнятий на роботу обрізчиком стругочного шпону з 14 січня 1981 року. Згідно наказу №165 по Хустському лісокомбінату від 11 листопада 1997 року [PERSON] \~ - столяр проектно-експериментального підприємства був звільнений з роботи з 11 листопада 1997 року». Виконуючи приписи ч.4 ст.264 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним заявником щодо наявності підстав для задоволення заявленої ним вимоги, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). За змістом п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом п.п.2 п.2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до заяви про призначання пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). Відповідно до пунктів 3, 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються, крім іншого, довідки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Згідно роз`яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанови №5 від 31.03.1995 року) на підставі ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що звернення заявника [PERSON] до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, від якого залежить реалізація її права на пенсійне забезпечення, здійснено у спосіб, передбачений законом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмовими доказами. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зі змісту трудової книжки серії [NUMBER] та архівної довідки №2352 від 19.12.2019, про встановлення факту належності яких заявник звернувся до суду з відповідною заявою, та наданих заявником письмових доказів, зокрема, паспорту громадянина України, вбачається відмінність запису в трудовій книжці та архівній довідці прізвища заявника на російській мові « [PERSON] » від його прізвища « [PERSON] », при одночасній відповідності інших відомостей, внесених до документів заявника, зокрема, щодо його імені та по-батькові, даті народження, внаслідок чого суд приходить до висновку про належність заявнику вказаної вище трудової книжки та архівної довідки. Будь-яких інших обставин, які б спростовували належність саме заявнику [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] та архівної довідки №2352 від 19.12.2019, судом під час розгляду справи встановлено не було. Таким чином, заявник [PERSON] наділений правом на захист свого цивільного права в судовому порядку, оскільки підстави його звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів свідчать про наявність обмеження його права на пенсійне забезпечення. На підставі викладеного, встановивши обставини, якими обґрунтовується заява [PERSON] , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення вимоги [PERSON] та встановлення факту належності йому трудової книжки серії [NUMBER] та архівної довідки №2352 від 19.12.2019 з метою реалізації права заявника на оформлення та отримання пенсії, що відповідає вимогам п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved