Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки укладений 30.09.2016 року між ним і Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-АГРО» (код ЄДРПОУ 31165007) щодо передачі в строкове платне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,0283 га, кадастровий номер земельної ділянки - 5123555100:01:004:0016; скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки; стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Агро» заборгованість по орендній платі в сумі 17450 грн. 49 коп.; судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-АГРО» (код ЄДРПОУ 31165007) договір оренди земельної ділянки, в частині виплати орендної плати не виконує належним чином, орендну плату за період 2020-2022 р.р. не сплачує, що й зумовило звернення позивача до суду з відповідним позовом. (а.с. 16-25) 01.11.2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено підготовче засідання по справі. (а.с. 31) 13.12.2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с. 49) Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження. Позивач і його представник, адвокат Павлова Г.М., у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Представник позивача адвокат Павлова Г.М. надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, на позовних вимогах наполягають. Представник відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Агро» у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідач про дату, час і місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення судових повідомлень, засобами поштового зв`язку, за адресою його реєстрації: [ADDRESS] . На адресу суду повернулися конверти з поштовим повідомлення з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до п. 99-2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, Рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Матеріалами справи підтверджено наявність в справі даних про повернення до суду судового повідомлення на ім`я відповідача з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», що за нормами Правил надання послуг поштового зв`язку здійснюється за відсутності осіб. Відповідно до частини 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач, третя особа або свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Відповідно до роз`яснення Державної судової адміністрації України від 24.01.2018 року за №10-2141/18 про розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи інформація про виклик у справі відповідача, третьої особи, свідка, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, розміщується безпосередньо судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України. Повідомлення відповідача, про дату, час і місце слухання справи, було здійснено шляхом розміщення на офіційному сайті Миколаївського районного суду Одеської області у розділі, у якому розміщуються оголошення про виклик учасників судових засідань до суду. Згідно з частиною п`ятою статті 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Пунктом 5.8 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21, встановлено, що офіційна електронна адреса - це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Таким чином, у розумінні Положення офіційною електронною адресою є адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Подібна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28 червня 2022 року у справі № 761/21436/20 і постанові від 07.07.2022 року за № 120/4298/21. Додатково повідомлення відповідача, про дату, час і місце слухання справи, було здійснено шляхом направлення судових повістокі повідомлень на електронну адресу відповідача - tov_inter-agro@ukr.net, яка міститься в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Агро», про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, зокрема: шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем юридичної особи, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України згідно із ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а також шляхом направлення судових повістокі повідомлень на офіційну електронну адресу відповідача. Відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Інших заяв і клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 6,0283 га для сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5123555100:01:004:0016, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 083443, а також інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за № 166250379 від 13.05.2019 року. (а.с. 19-20, 21) 30 вересня 2016 року між позивачем та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-АГРО» укладено договір оренди землі, кадастровий номер: 5123555100:01:004:0016 площею 6,0283 га строком на 7 (сім) років. Відповідно до п. 9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі коштів через касу підприємства або перерахування на банківську картку/рахунок Орендодавця, у розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. За згодою сторін розрахунок може бути проведено у натуральній формі або у відробітковому вигляді. Орендна плата сплачується з 01 серпня по 31 грудня року, за який вноситься орендна плата. Відповідно до п. 13 Договору, невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотку несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до п. 27 Договору, Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до п. 37 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою, або рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок грубого невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно до п. 5 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 193894,44 грн. (а.с. 16-17). Згідно акту приймання-передачі об`єкта оренди від 30.09.2016 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-АГРО» прийняло, а [PERSON] передав в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 6,0283 га кадастровий номер 5123555100:01:004:0016 (а.с. 18) Як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно , державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 13.05.2019 року, право оренди земельної ділянки зареєстровано в реєстрі речових прав 08.12.2016 року, номер запису про інше речове право 18101973. (а.с. 19-20) Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, далі - Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 24 Закону передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до частини першої статті 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У пункті «д» частини першої статті 141 Земельного Кодексу України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до частини першої статті 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд. Зазначеними нормами матеріального права визначено, що систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, є підставою для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але повторне порушення може свідчити про систематичність. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, необхідно виходити з того, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Згідно з якими договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом, або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо виплати орендної плати є самостійною та достатньою підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, і не має правового значення для вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди. Про те, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є самостійною підставою для розірвання такого договору, свідчить усталена судова практика Верховного Суду. Зокрема, такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16 та від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12. У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-1932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17. При цьому систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те чи виплачена в подальшому заборгованість. Той факт, що відповідач сплатив усю суму заборгованості з орендної плати, не має правового значення для вирішення цього спору. Згідно з пунктом 4 частини другої статті 532 ЦК України, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання. Частиною першою статті 537 ЦК України передбачено, що боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: 1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; 2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; 3) відсутності представника недієздатного кредитора. Укладаючи Договір оренди, позивач та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-АГРО» погодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі коштів через касу підприємства або перерахування на банківську картку/рахунок орендодавця у розмірі не менше 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. За згодою сторін розрахунок може бути проведено у натуральній або відробітковому вигляді. Орендна плата сплачується щорічно з 01 серпня по 31 грудня поточного року, за який вноситься орендна плата (п. 9 Догову (а.с.16-17). Але відповідач не надав відповідних доказів, які б підтверджували сплату ним орендної плати згідно умов Договору. Відповідачем не доведено належними доказами, що позивач отримував кошти. Також, відповідач не скористався іншими встановленими законодавством способами щодо належного виконання ним взятих на себе обов`язків зі сплати орендних платежів. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 613 ЦК України передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання Договору укладений між ним і СТОВ «ІНТЕР-АГРО», а також скасування його державної реєстрації, підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення орендної плати, суд зазначає наступне. Згідно Договору сторонами визначено розмір орендної плати на рівні не менше 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування (п. 9 Договору), умовами договору визначено також розмір нормативно грошової оцінки земельних ділянок, яка становить 193894,44 грн. (п. 5 Договору). Згідно розрахунків наведених позивачем і перевірених судом до стягнення підлягає: - заборгованість по орендній платі в сумі 17450,49 грн. = 193894,44 (нормативно грошова оцінка) * 3% (орендна плата)) *3 роки (2020, 2021 і 2022 роки) * 1 земельна ділянка; Отже, вимоги позивача щодо стягнення орендної плати в сумі 17450,49 грн. підлягають задоволенню. Крім того позивачем представлене документальне підтвердження понесених ним судових витрат, які слід стягнути на його користь з відповідача. Судові витрати, що включають судовий збір у розмірі 2977 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім) грн. 20 коп. відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача. Крім цього, підлягає поверненню позивачу надмірно сплачений судовий збір в розмірі 1 грн. 80 коп., оскільки відповідно до платіжних доручень позивачем сплачено судовий збір за подання даного позову в сумі 2979 грн., замість 2977,20 грн.

Outcome: approved