Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просив шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 17 червня 1989 року, розірвати. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 17 червня 1989 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Шлюб між ними виявився невдалим, подружні стосунки не склалися. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, проживають окремо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. На примирення не згоден. Ухвалою від 01 лютого 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 21 лютого 2023 року. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, відзиву, клопотань не надала. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.06.1989 року сторони зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, зроблено відповідний актовий запис за № 225, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На вимогу ст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач однією сімєю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя. Таким чином, заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Позивачем [PERSON] при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., який він не просив стягувати з відповідача [PERSON] . На підставі викладеного і

Outcome: approved