Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника, адвоката Янковського В.В. звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача суму боргу за договором безвідсоткової позики від 05.06.2020 в розмірі 438822,20 грн., штраф (неустойку) в розмірі 54852,90 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4936,75 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05 червня 2021 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір безвідсоткової позики, за яким позивач передав, а відповідач отримав у власність 450 000,00 грн, що еквівалентно на день укладення договору 15 000 доларів США, зі строком повернення зазначеної суми до 31.01.2022. На підтвердження укладення договору та його умов відповідач надав позивачу розписку від 15 червня 2021 року, за змістом якої відповідач підтверджує, що отримав від позивача грошову суму в розмірі 450 000,00 грн., що еквівалентно 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США зі строком повернення зазначеної суми до 31.01.2022 включно на умовах укладеного договору безвідсоткової позики від 5 червня 2021 року. Пунктом 3.2 договору передбачено, що за несвоєчасне повернення суми позики, позивач має право вимагати від відповідача сплатити штраф в розмірі 10 відсотків від суми позики. Отриману суму відповідач зобов`язується повернути відповідно до умов укладеного договору. Станом, на час подання позову до суду, відповідач частково повернув борг у розмірі 3 000 доларів США. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.12.2022 провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача, адвокат Янковський В.В. в судовому засіданні, проведеному в режимі відео конференції позов підтримав в повному обсязі, в обґрунтування позовних вимог посилався на підстави, зазначені в позовній заяві. Просив задовольнити позовні вимоги, не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не надав. В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Оскільки відповідача повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за його відсутність в судовому засіданні процесуальним законом повністю покладено на відповідача. Відповідно до п. 4 ст. 223 ЦПК України в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вислухавши пояснення представникам позивача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. 05.06.2021 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір безвідсоткової позики, за пунктом 1.1 договору позивач передав, а відповідач отримав у власність 450 000,00 грн, що еквівалентно на день укладення договору 15 000 доларів США, зі строком повернення зазначеної суми до 31.01.2022. Оригінал договору позики та розписки міститься в матеріалах справи. (а.с.36, 37) В рахунок погашення боргу відповідачем сплачено всього 3000,00 доларів США, що підтверджується розписками від 23.22.2021 та 30.12.2021, оригінал яких міститься в матеріалах справи (а.с. 38) Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Наслідки порушення договору позичальником визначені статтею 1050 ЦК України, відповідно до частини першої якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана в оригіналі розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Такі правові висновки про застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладені в постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17. Оригінал боргової розписки від 15.06.2021 про отримання грошової суми на умовах договору позики та оригінал договору безвідсоткової позики від 05.06.2021 надано суду представником позивача, що доводить невиконання відповідачем своїх зобов`язань. Оскільки письмова форма договору позики внаслідок її реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й факту передачі грошової суми позичальнику позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 438822,20 грн.. ($ 12000 х 36, 5686 грн. = 438 822,20 грн. за офіційним курсом НБУ станом на час звернення до суду). Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу (неустойки), суд вважає необхідним зазначити наступне. Пунктом 3.2 договору позики від 05.06.2021 передбачено, що за несвоєчасне повернення суми позики, позивач має право вимагати від відповідача сплату штрафу в розмірі 10% від суми позики. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору позики, неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначаються актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі). Враховуючи вищевикладене, а також невиконання відповідачем [PERSON] умов договору позики, вимога про стягнення з нього у національній валюті - гривні, яка дорівнює 1 500 доларів США ($ 15 000 х 10% = $ 1500), що станом на дату звернення із позовом (офіційний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України - 36, 5686 грн. ($ 1500 х 36, 5686 грн. = 54 852,90 грн.)) - складає 54 852,90 грн. штрафу також підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved