Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2023 року позов задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 17\~466,19 грн. 24 січня 2023 року представником позивача адвокатом Жебеловою Г.І. подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі, в якому вона просила суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 13\~200,00 грн. Представник відповідача та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені. Представником відповідача направлено до суду клопотання про зменшення суми витрат на правову допомогу, в якому просив суд\~зменшити розмір\~заявлених до\~стягнення понесених\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу.Вважає суму витрат на професійну правничу допомогу необґрунтованою та завищеною з огляду на незначну складність справи, наявність усталеною судової практики в даних категоріях справ та ціну позову. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2023 року позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто одноразово\~з відповідача\~на користь\~позивача додаткові\~витрати на\~утримання дітей\~в розмірі\~17\~466,19\~грн..\~В іншій\~частині позову\~відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 174,20 грн. При ухваленні зазначеного вище рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2023 року судом не було вирішено питання про розподіл витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги. Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно ст. ст. 15, 60 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до додаткової угоди № 4 від 29 листопада 2021 року до договору про надання правової допомоги б/н від 10 лютого 2020 року між [PERSON] та адвокатом Жебеловою Г.С. за надання правової допомоги клієнт сплачує виконавцю винагороду в розмірі, яка визначається за результатами надання правової допомоги на підставі акті виконаних робіт. З акту приймання-передачі виконаних робіт № 3 від 20 січня 2023 року за договором про надання правової допомоги б/н від 10 лютого 2020 року вбачається, що загальна вартість правової допомоги склала 13200,00 грн. На час розгляду клопотання суду не надано документів, що підтверджують сплату вказаних коштів позивачем його представнику. Відповідно до правової позицій, викладеної в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 у справі № 922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Згідно з розрахунком часу наданої правової допомоги, адвокатом витрачено час на: складення листа вимоги про сплату заборгованості по додаткових витратах на дитину 0,75 год., 600,00 грн.; складення позовної заяви, підготовка та оформлення додатків до позовної заяви, подача до суду 10 год., 8000,00 грн.; складення заперечень на клопотання про зупинення провадження по справі - 2 год. 45 хв., 2200,00 грн.; складення клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, 0,25 год., 200,00 грн.; підготовка до участі в судовому засіданні 0,75 год., 600,00 грн.; участь в судових засіданнях - 2 год., 1600,00 грн. Всього сума наданих послуг складає в розмірі 13200,00 грн. За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частина 3 ст. 141 ЦПК України встановлює, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Ухвалюючи додаткове рішення про розподіл судових витрат, суд враховує, що справа є справою незначної складності, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що розмір витрати на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з позивача на користь відповідача в сумі 1716,00 грн. є розумним та справедливим.

Outcome: approved