Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до [PERSON] з позовною заявою та просить розірвати шлюб, укладений 30 серпня 2014 року, доньку [PERSON] , [INFO] залишити проживати з батьком. Вказав, що між ними відсутні почуття любові та поваги, подружнє життя у них не склалось через різний світогляд та різне бачення подальшого сімейного майбутнього. В результаті цих обставин шлюбні стосунки між ними припинені, проживають окремо, а тому немає наміру та бажання на подальше збереження сім`ї. Малолітня дитина донька [PERSON] проживає з ним. Вважає, що фактично шлюб є формальним, оскільки відносини між ними мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування, проживати у такому шлюбі він не бажає, що і стало причиною для звернення до суду з вказаним позовом. 22 грудня 2022 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і призначено судове засідання. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити. Позивач пояснив, що сторони 1, 5 - 2 роки не підтримують подружніх відносин, втратили почуття любові та поваги. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, вказала, що тривалий час 1- 1, 5 роки разом не проживають. Пояснила, що готується до виїзду за кордон, чоловік дійсно проживає з дочкою та забезпечує її усім необхідним. У вихованні дитини допомагають батьки позивача. Заслухавши позивача, його представника, відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони уклали шлюб 30 серпня 2014 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2257, серія [NUMBER] . Від даного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з батьком [PERSON] . Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин та не проживають разом, поновлювати їх наміру не мають. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. \~ Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ Враховуючи викладене та визнання відповідачем позову, а також те, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, сім`я розпалась остаточно та шлюб існує формально, а тому вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Проживання дитини з батьком не позбавляє матері приймати участь у вихованні та розвитку дитини. Згідно з частиною 1 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до статті 19 СК України,\~під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. А тому, в даному позові під час розгляду цієї справи не вирішувалось питання про визначення місця проживання дитини. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня донька [PERSON] , суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами станом на час ухвалення рішення. Разом з тим, суд встановив, що на час розгляду справи, позивач проживає разом з малолітньою донькою. Відповідач не подавав до суду своїх заперечень щодо проживання спільної дитини разом із батьком, доказів наявності спору щодо питання про залишення проживання дитини з батьком також не містить. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15 січня 2020 року справа №200/952/18 провадження № 61-14859св19. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2066 грн. На підставі наведеного, ст.110-112,\~113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved