Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом та просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по картковому рахунку за договором № 2013966663 від 16 листопада 2016 року в розмірі 81562 грн 24 коп. та судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~Посилається на те, що 16 листопада 2016 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 2013966663, який є змішаним договором кредитного договору та договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у вищезазначеному розмірі. Відповідачем умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого станом на 13 жовтня 2022 року утворилася вищезазначена заборгованість перед банком. 19 жовтня 2022 року на адресу відповідача була направлена вимога щодо необхідності сплати заборгованості за вищезазначеним кредитним договором. Відповідач на вимогу не відреагувала, заборгованість за вищезазначеним кредитним договором не сплатила. Представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Ухвалою від 26 січня 2023 року було відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою від 09 лютого 2023 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін для можливості виконання вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України ( виклик відповідача через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином в силу ч. 10ст. 187 ЦПК України, відзиву, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направила. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 280, 281 ЦПК України та вирішити її на підставі наявних доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено наступне. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підтвердження укладення кредитного договору представником позивача надана копія договору про надання споживчого кредиту № 2013966663 від 16 листопада 2016 року (а.с.5). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Крім того, представником позивача подано до суду копії наступних документів: копію графіку платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с.6-7); копія рахунку-фактури № СФРКН-0000004200 від 16 листопада 2016 року (а.с.10); копію видаткової накладної № ЧРКН2-0008 від 16 листопада 2016 року (а.с.12) та специфікації по кредитному договору (а.с. 13); розписку про отримання картки (а.с.14), вимогу про сплату боргу та докази направлення її боржникові (а.с. 15-16), копію паспорта відповідача (а.с.8-9); копію чеку магазину «Comfy», який не є читабельним. Також надано розрахунок заборгованості. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Будь-яких інших документів суду не надано, ніяких клопотань з цього приводу заявлено не було. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII від 12.05.1991 нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. \~ \~ \~ \~Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є доказом наявності або відсутності договірних зобов`язань між сторонами, а є доповненням до позовної заяви із зазначенням обрахунку позивачем позовних вимог майнового характеру та має інформаційний характер у контексті ціни позову. Виписок із особового рахунку відповідача про рух коштів на ньому суду не надано. Крім того, із наданого розрахунку не вбачається за можливе перевірити правильність нарахувань відповідних сум. Ніяких роз`яснень та доказів щодо принципу складення даних розрахунків справа не містить. Сам розрахунок не містить суми тіла кредиту, а отже, як вираховувались відсотки, прослідкувати неможливо. З матеріалів справи вбачається, що кредитний ліміт при видачі кредитної картки було встановлено в розмірі 500 гривень. Даних про те, що такий кредитний ліміт змінювався (в контексті заявленої заборгованості), не надано. Розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви, не може підтверджувати існування боргу, так як він не є первинним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших операцій. Отже, надані представником банку докази підтверджують укладення 16 листопада 2016 року між сторонами договору споживчого кредиту на суму 4216 грн. 80 коп. та отримання відповідачем картки із кредитним лімітом 500 гривень. Однак належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності заборгованості за кредитним договором та розміру такої заборгованості суду не надано. При чому, відсутні й докази, які дали можливість суду самостійно вирахувати таку заборгованість, що, в свою чергу, свідчить про недоведеність порушення відповідачем прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, й відсутність підстав для задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~При цьому, відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача суд не розцінює як визнання позовних вимог, оскільки подання заперечень на позов є правом, а не обов`язком відповідача і не звільняє позивача від доведення певних обставин як то передбачено ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягає. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.634, 1046, 1054 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: dismissed