Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

12 січня 2023 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на її користь за заочним рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 20 березня 2019 року та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірвано. Заочним рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 20 березня 2019 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1500 гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 06.11.2018 року. Наразі вона самостійно виховує спільних з відповідачем дітей. Між тим, діти ростуть, їх потреби постійно збільшуються, старша дитина хворіє, а тому витрати необхідні для виховання та проживання дітей збільшились. Відповідач не регулярно сплачує аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість по аліментам. Крім того, розмір аліментів, визначених судовим рішенням є значно меншим, ніж встановлений законом на теперішній час. Тому, з урахуванням наведеного, [PERSON] змушена звернутись до суду з даним позовом про збільшення розміру аліментів. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, від представника позивача [PERSON] надійшла заява з проханням розглянути справу за їх відсутністю. Позовні вимоги підтримують. [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю. З позовом згоден. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Так, з матеріалів справи вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16 травня 2008 року Вознесенською Другою сільською радою Тарутинського району Одеської області та [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25 серпня 2010 року виконавчим комітетом Вознесенської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області (а.с. 14, 16). 04 грудня 2018 року Тарутинським районним судом Одеської області ухвалено рішення №514/722/18, яким шлюб зареєстрований 25 серпня 2010 року виконавчим комітетом Вознесенської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області, за актовим записом №01 між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.11). Заочним рішенням Тарутинського районного суду Одеської області №514/1707/18 від 20 березня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1500 гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму, починаючи з 06.11.2018 року (а.с.11а). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржником [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей вбачається, що станом на 31.12.2022 року заборгованість дорівнює 36602,95 грн. (а.с.22-23). З довідок «Одеської обласної дитячої клінічної лікарні» вбачається, що [PERSON] має проблеми із зором і постійно потребує обстеження (а.с.19-20). З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається, що [PERSON] отримує доходи в розмірі мінімальної заробітної плати (а.с. 26). Відповідно до ч. ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд звертає увагу також на зміни в законодавстві України, що набрали чинності 09 липня 2017 року, та які мають на меті покращити захист права дітей на належне утримання (аліменти). Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року становить 2833 гривні. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений сторонами відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Враховуючи викладене вище, наведені сторонами обставини, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача за первісним позовом, суд вважає, що є всі підстави для задоволення первісного позову та зміни розміру аліментів та стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивачки за первісним позовом аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки усіх видів доходів (заробітку) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, що відповідатиме нормам чинного законодавства та інтересам дитини. Крім того, згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом 12 січня 2023 року (а.с.1). Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 12.01.2023 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року в розмірі 2684,00 гривні. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає - 1073 гривні 60 копійок. Тож, з відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved