Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

У вересні 2022 року до Малиновського районного суду м.Одеси через систему «Електронний суд» звернулась з позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», за участі третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що у листопаді 2020 року позивачу стало відомо, що відносно неї приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 20.05.2019 року. Вказала, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки у позивача не було безспірної заборгованості перед стягувачем, стягувач не надавав нотаріусу оригіналу кредитного договору, тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис, а приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження з порушенням територіальної юрисдикції. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 14.09.2022 року позовна заява була залишена без руху. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 14.09.2022 року було повернуто заяву про забезпечення позову. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 27.09.2022 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 02.11.2022 р. Вирішено питання щодо витребування доказів. Також. відмовлено у відкритті провадження в частині - про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження N059150374 від 20.05.2019 та всі похідні від неї постанови ( Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інш. доходи боржника від 06.06.2020, Постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 20.05.2019) винесені приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною, відкритого на підстави виконавчого напису №8865 від 19.04.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2022 року вирішено питання щодо забезпечення позову. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 06.12.2022 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.01.2023 року. Позивач в судове засідання не з`явилась. Позивачем до суду було подано заяву, в якій вона вказла, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд справу слухати за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, по місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. 12.12.2022 року на офіційну електронну адресу суду надіслав до суду заяву про визнання позовних вимог, не заперечували проти визнання виконавчого напису № 8865 від 19.04.2019 року таким, що не підлягає виконанню, а також, просили стягнути з відповідача половину судового збору, у зв`язку з визнанням позивних вимог. Треті особи приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Хара Н.С.,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~м.\~Києва \~Юхименко О.Л. в судові засідання не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином та своєчасно, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні було встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 19.04.2019 року було вчинено виконавчий напис № 8865, відповідно до якого, приватним нотаріусом запропоновано стягнути заборгованість з [PERSON] на користь Акціонерного товариства\~«Перший Український\~Міжнародний банк» заборгованість у розмірі 34244,22 грн. На підставі виконавчого напису № 8865 від 19.04.2019 року, приватним виконавцем\~виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.05.2019 року (а.с.42-43), постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 20.05.2019 року (а.с.44-45), постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.06.2019 року. (а.с.46-47) Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 07.04.2021 року встановлено, що Наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2021 No 931/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату No 5 від 19.02.2021 та на підставі підпункту «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», а саме, у зв?язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане: Міністерством юстиції України 17.01.2008 за No 6685 на ім?я [PERSON] , анульовано. (а.с.48) Частиною першою\~статті 88 Закону України "Про нотаріат"\~передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У абзаці 3 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року N 20/5, вказано, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Згідно із пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172\~для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З урахуванням приписів статей\~15,16,18 ЦК України, статей\~50,87,88 Закону України "Про нотаріат"\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,88 Закону України "Про нотаріат"\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі N 6-887цс17. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі N 305/2082/14-ц (провадження N 14-557цс19). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року в справі № 910/5226/17. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, після 22.02.2017 року нотаріуси позбавлені права вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Оспорюваний виконавчий напис було видано 19.04.2019 року, що свідчить про незаконність його вчинення. Враховуючи вищевикладене, та враховуючи, що представником відповідача було подано заяву про визнання позовних вимог, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджуєтеся квитанцією № 1381 від 12.09.2022 року, та у розмірі 496,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову, що підтверджується квитанціє від 12.09.2022 року № 1384. Відповідно ч. 1 ст.\~141, ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (744,30 грн.), та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору (496 грн. 20 коп.), сплаченого при поданні позову. Повернення з державного бюджету 50 % судового збору за подання заяви про забезпечення позову, у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, чинним законодавством не передбачено.

Outcome: approved