Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Буського районного суду із вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Вказаний будинок вона набула на підставі договору дарування посвідченого 14.04.1993 року, державним нотаріусом Буської державної нотаріальної контори Дячик А.В., зареєстрований у реєстрі № 721. З часу набуття будинку вона за ним доглядала, проводила поточні ремонти, сплачує платежі за комунальні послуги. На момент посвідчення договору дарування 14.04.1993 року зазначення повної адреси не вимагалось, і реєстрація договору підлягала у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації. Через незнання позивачка договір у БТІ не зареєструвала. Коли ж виникла необхідність, то позивачка звернулася в КНАП Красненської селищної ради для внесення відомостей про неї, як власника будинку у реєстр речових прав на нерухоме майно. Однак у цьому їй було відмовлено, оскільки договір дарування не належно оформлений, а саме у ньому відсутня повна адреса житлового будинку. Тому позивачка змушена звернутися до суду для можливості реєстрації житлового будинку. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не прибула, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Відповідач Красненська селищна рада явку свого повноважного представника в підготовче судове засідання не забезпечила, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, заперечень не має. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а від так, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Частиною 1\~статті 4 ЦПК України\~встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною 1\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 82 ЦПК України\~встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до копії договору дарування житлового будинку, укладеного в місті Буську Львівської області 14 квітня 1993 року, [PERSON] та гр. [PERSON] , які проживають в [ADDRESS] склали цей договір про те, що гр. [PERSON] подарувала, а гр. [PERSON] прийняла у дар житловий будинок, що знаходиться в с. Балучин Буського райну Львівської області . житловий будинок складається з однієї житлової кімнати та кухні. Розмір житлової площі становить: 15,1 кв. метрів. Цей житловий будинок належить дарителю [PERSON] на підставі свідоцтва на право на спадщину за заповітом, виданого Буською державною нотаріальною конторою 27 лютого 1992 року за Р № 190 та зареєстрованого у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації 01 березня 1993 року за № 3. Дар цей сторони оцінюють в сумі 75439 (сімдесят п`ять тисяч чотириста тридцять дев`ять) карбованців. Договір дарування житлового будинку підписано сторонами: дарителем [PERSON] та обдарованим [PERSON] , а також державним нотаріусом Буської державної нотаріальної контори Дячик А.В. Позивачка не може у встановленому порядку здійснити реєстрацію права власності за договором дарування житлового будинку [ADDRESS] , оскільки їй у цьому відмовлено через те, що в договорі дарування не вказано номер будинку. Згідно довідки № 53 від 19.07.2022 року виданої Красненською селищною радою житловий будинок, який рахується за [PERSON] (підстава: договір дарування) знаходиться в [ADDRESS] згідно рішення виконкому Балучинської сільської ради № 28 від 10.06.1999 року «Про присвоєння назв вулицям і номерів будинків». Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Згідно ст.\~718\~ЦК України дарунком\~можуть бути\~рухомі речі,\~в тому\~числі гроші\~та цінні\~папери,\~а також\~нерухомі речі. Дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому. Відповідно до положень\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч. 2\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 3\~ст. 334 ЦК України\~- право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ч1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених\~Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. Згідно з ч. 2\~ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 3\~ст. 3 зазначеного Закону України, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Статтею 392 ЦК України\~встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична\~або юридична\~особа має\~право мирно\~володіти своїм\~майном.\~Ніхто не\~може бути\~позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В\~статті 55 Конституції України\~закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Ураховуючи, що позивачка не може в іншому порядку оформити право власності на житловий будинок, позовна заява про визнання права власності підлягає до задоволення.

Outcome: approved