Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього на свою користь суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 36461,56 грн та судовий збір. В обґрунтування позову посилається на те, що 05 березня 2020 року о 14 год. 05 хв. у м. Дніпро по вул. Макарова біля електроопори №402 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Acura, номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач, та KIA, номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 червня 2020 року відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказує, що цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована та представник потерпілого своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 06 березня 2020 року та заявою про виплату страхового відшкодування від 06 березня 2020 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 47122,56 грн. Загальний розмір витрат позивача з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 48611,56 грн. Відповідачем у досудовому порядку було сплачено борг у сумі 12150 грн та після цього жодних виплат від відповідача не надходило. Розмір боргу, за вирахуванням суми, яку було сплачено відповідачем у добровільному порядку, складає 36461,56 грн. Оскільки на момент завдання шкоди потерпілому цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то згідно приписів ст. 38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілому виникло право регресної вимоги до відповідача у розмірі 36461,56 грн. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 05 березня 2020 року о 14 год. 05 хв. в м. Дніпро по вул. Макарова біля електроопори №402 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Acura MDX», реєстраційний номер [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Кia Rio», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду та за інерцією здійснило зіткнення з транспортним засобом «Daewoo Sens», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що зупинився попереду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водій [PERSON] порушив вимоги п.2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2020 року, яка набрала законної сили 16 червня 2020 року, відповідача визнано винним у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340 гривень (а.с.4). Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Кia Rio, реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, належить [PERSON] (а.с.10). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля Кia Rio, реєстраційний номер [NUMBER] , на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до полісу обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/2080052 в ПрАТ "СК АСКО ДС" (а.с.8). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Acura, реєстраційний номер [NUMBER] , на день скоєння ДТП не застрахована (а.с.5). 06 березня 2020 року представник [PERSON] [PERSON] звернувся до позивача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), що сталася 05 березня 2020 року (а.с.6-7). Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця №144/20А з визначення матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТС, складеного 26 травня 2020 року, матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Кia Rio 1.4і, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 47122,56 грн (без урахування складової ПДВ) (а.с.11-29). За послуги аваркома (експерта) позивачем було сплачено на користь ФОП [PERSON] 1489 грн (а.с.33-35). 02 липня 2020 року потерпілому було здійснено відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих у розмірі 47122,56 грн (а.с.30, 31, 32). Відповідачем було сплачено на користь позивача борг на загальну суму 12150 грн (а.с.37). Таким чином, не відшкодованими залишаються 36461,56 грн. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст.38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у\~пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року № 6-2004цс16. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь в порядку регресу страхового відшкодування у розмірі 36461,56 грн (47122,56+1489-12150). Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2481 грн (а.с.3).

Outcome: approved