Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Чимирис О.В. звернувся в суд із позовом до [PERSON] , ПрАТ «СК «Еталон» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в наслідок вчинення кримінального правопорушення. В позовній заяві представник зазначає, що 05 червня 2022 року в світлий час доби, близько 12 години 05 хвилин, водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2101» реєстраційний номер [NUMBER] рухався на 554 кілометрі мокрого асфальтобетонного покриття автомобільної дороги «Стрий-Тернопіль- Кропивницький-Знам`янка» з боку села Гереженівка в напрямку села Паланка, Уманського району, Черкаської області. В цей же час з лівого узбіччя по ходу руху автомобіля «ВАЗ 2101» реєстраційний номер [NUMBER] розпочав перетинати проїзну частину зліва направо пішохід [PERSON] оглядовість якого для водія [PERSON] була необмежена. В ході подальшого руху, водій [PERSON] , маючи можливість в повному обсязі спостерігати за дорожньою обстановкою та враховувати її зміну, виявивши пішохода [PERSON] вчасно не зменшив швидкість аж до зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 12.3. Правил дорожнього руху України, згідно з якими: - «12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди». Внаслідок порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій [PERSON] допустив наїзд керованого ним транспортного засобу на пішохода [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого розриву ключично-акроміального зчленування з вивихом акроміального кінця правої ключиці, закритого уламкового 2-х кісточкового переламу правого гомілкового-ступеневого суглобу зі зміщенням, розриву ДМС правої нижньої кінцівки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №05-7-01/335 від 12.07.2022 відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я. Між порушенням водієм [PERSON] правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України й наслідками, що наступили, - спричиненням потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесного ушкодження є прямий причинний зв`язок. За вказаним фактом зареєстровано кримінальне провадження за №12022250320000635 від 05.06.2022 року відносно [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, потерпілим у кримінальному провадженні визнано [PERSON] . Вироком Уманського міськрайонного суду від 26.09.2022 року [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Вказує, що даним кримінальним правопорушенням потерпілому [PERSON] було спричинено матеріальну шкоду на лікування, придбання медикаментів, медичного інвентарю, медичного обстеження, що складає загальну суму 97 133 гривні 32 копійки. Також, [PERSON] завдано моральну шкоду, яка полягає в моральних та фізичних стражданнях, що виразилось у сильних душевних переживаннях, страхах, фізичному болю. В результаті заподіяних тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] втратив тимчасово працездатність з 15.04.2022 по 01.06.2022. Крім того, потерпілий [PERSON] зазнав значного фізичного болю та страждань внаслідок отримання тяжких тілесних ушкоджень та душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Тому суму компенсації за моральну шкоду [PERSON] оцінює у 80 000 грн. Представник позивача зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована у приватному акціонерному товаристві «Еталон», поліс № ЕР-206492873, термін дії з 26.10.2021 року по 25.10.2022 року, тому у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність покладається на страхувальників, інших осіб, відповідальність яких застрахована, страховиків. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму моральної шкоди, яка складає 80 000 грн.; стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» на користь [PERSON] суму матеріальної шкоди, яка складає 97 133 гривні 32 копійки. Ухвалою судді справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до ст. 274 ЦПК України, без повідомлення сторін. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідачі повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від відповідачів судом у встановлений строк не отримано. 28.12.2022 р. від представника ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» Панченко Ю.Ю. на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву в якому не погоджується з вимогами, заявленими позивачем у справі, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та зазначає, що дані правовідносини регулюються нормами спеціального закону, а саме Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вищезазначеним законом встановлено процедуру звернення до страхової компанії за виплатою страхового відшкодування. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно з ч. 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Представник вказує, що позивач не звертався до ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» з заявою про виплату страхового відшкодування, відповідно до норм чинного законодавства, також йому не було відмовлено у виплаті страхового відшкодування і як наслідок не порушено жодних прав позивача. Згідно з ст. 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я, однак, більшість чеків, які долучені до позовної заяви стороною позивача та які надіслані на адресу ПрАТ «СК» «Еталон», у нечитабельній формі, а відтак неможливо ознайомитись, які лікарські препарати було придбано, дату придбання, вартість та ін. Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) також подана в нечитабельній формі, копія вищезазначеного документа та всіх додатків до позовної заяви долучена в жахливій якості. А відтак, долучивши такої якості копії документів, сторона позивача обмежила ПрАТ «СК» «ЕТАЛОН» щодо ознайомлення з останніми. Тобто, неможливо встановити суму витрачену на придбання ліків, а відтак вимога позивача незаконна та документально не підтвердження. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 26.12.2022 р. представник позивача [PERSON] - адвокат Чимирис О.В. подав на адресу суду Відповідь на Відзив в якій зазначив аналогічну позицію, викладену у позовній заяві, щодо предмета спору та крім того, зазначив, що до позовної заяви додано належним чином завірені копії квитанції та копії довідок та виписки з медичної карти, що свідчать про понесені витрати на лікування [PERSON] . Оригінали вказаних квитанцій, довідок та виписки з медичної карти знаходяться у позивача, та в разі необхідності будуть надані суду для дослідження. Просить позов задоволити. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] 05 червня 2022 року в світлий час доби, близько 12 год. 05 хв., керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2101» р.н. [NUMBER] рухався на 554 км мокрого асфальтобетонного покриття автомобільної дороги «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам"янка». В цей же час з лівого узбіччя по ходу руху автомобіля «ВАЗ 2101» р.н. [NUMBER] розпочав перетинати проїзну частину зліва направо пішохід [PERSON] оглядовість якого для водія [PERSON] була не обмежена. В ході подальшого руху, водій [PERSON] , маючи можливість в повному обсязі спостерігати за дорожньою обстановкою та враховуючи її зміну, виявивши пішохода [PERSON] вчасно не зменшив швидкість аж до зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Внаслідок порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій [PERSON] , допустив наїзд керованого ним транспортного засобу на пішохода [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого розриву ключично-акроміального зчленування з вивихом акроміального кінця правої ключиці, закритого уламкового 2-х кісточкового переламу правого гомілкового-ступеневого суглобу зі зміщенням, розриву ДМС правої нижньої кінцівки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №05-7-01/335 від 12.07.2022 відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я. Між порушенням водієм [PERSON] правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України й наслідками, що наступили - спричиненням потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесного ушкодження є прямий причинний зв`язок (а.с.27-28). Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 вересня 2022 року визнано [PERSON] винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді двох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на один рік, з іспитовим строком один рік шість місяців (а.с.27-28). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до довідки № 807 від 05.06.2022 р. КНП «Уманська ЦМЛ», виданої [PERSON] про те, що він звертався по допомогу до приймального відділення Уманської міської лікарні 05.06.2022 р. з приводу: політравма ЗЧМТ, розрив КАЗ ліворуч, закритий прямий перелом нижньої третини малої гомілкової кістки пр. гомілки зі зміщенням, закритий перелом медіальної кісточки пр. гомілки зі зміщенням, множинні садна голови, обох верхніх кінцівок та правої нижньої кінцівки (а.с.22). Відповідно до Епікризу, Виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в медичному центрі «РівнеМед» з 06.06.2022 р. по 08.06.2022 р. (а.с.23,24). Відповідно до Виписного епікризу, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в ТОВ «Клініка Мотор Січ» з 15.07.2022 р. по 18.07.2022 р. (а.с.25,26). [PERSON] проходив лікування і використовувались ліки та медичні препарати згідно лікарського призначення, купівля яких підтверджується товарними чеками (а.с.14-21). Як вбачається з Вироку Уманського міськрайонного суду від 26.09.2022 року [PERSON] було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого розриву ключично-акроміального зчленування з вивихом акроміального кінця правої ключиці, закритого уламкового 2-х кісточкового переламу правого гомілкового-ступеневого суглобу зі зміщенням, розриву ДМС правої нижньої кінцівки. Виявлені у [PERSON] середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження мають прямий причинний зв`язок, як такі, що настали від порушення водієм [PERSON] правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» N6 від 27.03.92 року володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки, а коли цьому сприяла винна поведінка володільця (не була забезпечена належна охорона і т.п.), відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, що протиправно заволоділа цим джерелом, і на його володільця відповідно до ступеня вини кожного з них. Згідно вищевказаної Постанови Пленуму під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Тобто, володільцем джерела підвищеної небезпеки на момент ДТП був відповідач [PERSON] , який на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом. Доказів зворотного суду не надано. При цьому, [PERSON] , вина якого у вчиненні ДТП підтверджується вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.09.2022, зобов`язаний відшкодувати завдану позивачу матеріальну шкоду. Згідно із ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайнових прав фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В судовому засіданні встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що внаслідок ДТП неправомірними діями відповідача позивачу було завдано матеріальної шкоди пов`язаної з витратами позивача на лікування на загальну суму 97 133,32 грн. Однак, слід зазначити про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована у приватному акціонерному товаристві «Еталон», поліс № ЕР-206492873, термін дії з 26.10.2021 року по 25.10.2022 року. У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність покладається на страхувальників, інших осіб, відповідальність яких застрахована, страховиків. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до полісу страхування № ЕР-206492873 від 26.10.2021 року сума виплати потерпілому за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 260 000 гривень. Таким чином, стягнення матеріальної шкоди, в сумі 97 133 гривні 32 копійки, на користь [PERSON] , підлягає з приватного акціонерного товариства «Еталон», оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована у вказаному товаристві, згідно полісу страхування № ЕР-206492873 від 26.10.2021 року. Щодо заявленої моральної шкоди у розмірі 80000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Так, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, до загальних підстав відповідальності, встановлених ст.1167 ЦК України, для покладення відповідальності на заподіювача моральної (немайнової) шкоди, відповідно, необхідна сукупність чотирьох умов, а саме: наявність шкоди; протиправність дій заподіювача; причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Внаслідок вчинення неправомірних дій відповідача [PERSON] , а саме нехтування правилами ПДР України, внаслідок чого було здійснено наїзд на позивача, було завдано позивачу шкоду здоров`ю як фізичного так і психологічного характеру, яка полягає у зміні нормального життєвого циклу, що потягнуло за собою додаткові зусилля для організації життя, що змушувало позивача прилаштовуватися до ситуації, що склалася, відчувати душевні страждання. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] суму завданої позивачу моральної шкоди у розмірі 5000 гривень. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial