Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

08 лютого 2023 року Ямпільським районним судом Вінницької області позовні вимоги \~ [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено в повному обсязі. Представником позивача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, де він просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 7000 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що 21 вересня 2021 року позивачем укладено договір про надання правової допомоги №21-09/21 з адвокатом Григоренком А.О. 08 січня 2022 року між позивачем та адвокатом було укладено додаток №5 до Договору в якому було погоджено, що адвокат бере на себе зобов`язання від імені та в інтересах замовника здійснити комплекс дій щодо подання позову та судового представництва замовника у межах судової справи за позовом замовника до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Погоджено розмір гонорару, що становить 2000 грн. за годину надання правової допомоги адвокатом. 2500 грн. за забезпечення адвокатом судового представництва замовника в суді першої інстанції або у відповідному суді апеляційної інстанції. 09 лютого 2023 року позивач та адвокат підписали акт №5 приймання-передачі правової дороги (послуг) до Договору та Додатку №5 від 08 січня 2022 року до Договору в якому зафіксовано факт передання адвокатом позивачу правової допомоги з надання послуг судового представництва замовника в межах судової справи № 153/50/23 на стадії розгляду справи в Ямпільському районному суді Вінницької області в розмірі 7\~000 грн. Оплата правової допомоги підтверджується квитанцією №8432-Е155-ЕМ39-263Т від 10 січня 2023 року. З урахуванням вищевикладеного, просить суд ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати позивача під час розгляду справи №153/50/23 у розмірі 7000 грн. В судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду заяви повідомлялися належним чином. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.4 ст.270 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Порядок розподілу судових витрат по справі визначений ст.141 ЦПК України, відповідно до якого та з врахуванням положень ст.265 ЦПК України, яка визначає зміст рішення суду, за загальним правилом, судові витрати розподіляються під час ухвалення рішення суду, за умови надання стороною до ухвалення такого рішення доказів понесення відповідних витрат. Виключення з цього правила міститься в ч.8 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналогічно, відповідно до п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України саме в резолютивній частині рішення вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат, але виключно за умови визначеної ч.8 ст.141ЦПК України (завчасного до закінчення судових дебатів подання заяви про розподіл судових витрат). Суд враховує, що вимога ч.8 ст.141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17. З матеріалів\~справи вбачається,\~що рішенням\~Ямпільського районного\~суду Вінницької\~області від\~08\~лютого 2023\~року \~позовні вимоги\~ [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено в повному обсязі. Оскільки представник позивача [PERSON] адвокат Григоренко А.О. у першому судовому засіданні спрощеного позовного провадження повідомив суд про намір у 5-денний строк після ухвалення рішення судом подати заяву щодо розподілу судових витрат у справі, зокрема витрат на правничу допомогу, тому суд вбачає за можливе вирішити питання щодо стягнення судових витрат на правову допомогу. Визначаючи розмір понесених витрат суд виходить з наступного. Згідно Договору про надання правової допомоги №21-09/21 від 21 вересня 2021 року встановлено, що між адвокатом Григоренком Андрієм Олександровичем та [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги. Адвокат бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу. Згідно додатку №5 до Договору про надання правової допомоги №21-09/21 від 21 вересня 2021 року встановлено, що сторонами погоджено розмір гонорару, що становить 2000 грн. за годину надання правової допомоги адвокатом. 2500 грн. за забезпечення адвокатом судового представництва замовника в суді першої інстанції або у відповідному суді апеляційної інстанції. З акта приймання-передачі правової допомоги (послуг) до Договору про надання правової допомоги №21-09/21 від 09 лютого 2023 року встановлено, що вартість фактичних наданих послуг становить 7 000 гривень. З копії квитанції №8432-Е155-ЕМ39-263Т від 10 лютого 2023 року встановлено, що [PERSON] , сплатив адвокату Григоренку А.О. за надання правової допомоги, згідно договору №21-09/21 від 21.09.2021 року , додатку №5 від 08.01.2023 року та акту №5 від 09.02.2023 року гонорар в розмірі 7000 грн. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до абз.5 п.3.1 та п.3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року (Справа N 1-23/2009) конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість. Серед функцій такого права у суспільстві слід окремо виділити превентивну, яка не тільки сприяє правомірному здійсненню особою своїх прав і свобод, а й, насамперед, спрямована на попередження можливих порушень чи незаконних обмежень прав і свобод людини і громадянина з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 01.08.2019 у справі №915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial