Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому просять суд: стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором позики № 1827146 від 13 березня 2021 року в розмірі 15 945,00 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказували, що між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики в кініці строку позики) № 1827146 від 13 березня 2021 року, відповідно до умов якого відповідач отримала кошти у сумі 3000,00 грн строком на 22 дні зі сплатою процентної ставки 1,99 % за день. 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] . В порушення умов договору позики відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 15945,00 грн, яка складається з наступного: -5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; -10945,00 грн - сума заборгованості за відсотками; Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 листопада 2022 року головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01 лютого 2023 року витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» детальний розрахунок щомісячно заборгованості за договором позики № 1827146 від 13 березня 2021 року, із зазначенням сплачених сум та нарахованих відсотків. 27 лютого 2023 року на офіційну електронну адресу суду надійшла заява представника позивача про виконання вимог ухвали, до якої долучено розрахунок щомісячно заборгованості за договором позики за період з 13 березня 2021 року по 16 серпня 2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Копія позовної заяви та ухвала суду про відкриття спрощеного позовного провадження надсилалась відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Від відповідача 27 лютого 2023 року надійщла заява, в якій вона просить проводити розгляд справи за її відсутності, з огяду на обмежену можливість вільно пересуватися через проблеми зі здоров`ям. Також вказувала, що не визнає позовні вимоги, оскільки кредит не оформляла, важає, що її дані були використані для оформлення кредиту сторонньою особою. Крім того, просила врахувати і її майновий стан та у разі стягнення коштів зменшити розмір заборгованості. До заяви долучила роздруківку з карткового рахунку, з якої вбачається, що щомісячний розмір отримуваної нею пенсії становить 2300,00 грн. З огляду на висловлену в заявах позицію сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність, за наявними матеріалами справи та ухвалити рішення. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 березня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики (на умовах поврнення позики в кініці строку позики ) № 1827146. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (елктронного) підпису і був надісланий на мобільний номер телефону позичальника (п. 11 Договору позики). Згідно п. 1 Договору позики, за цим договором позичальник зобов`язується передати позичальнику у власність кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом її перерахування на банківський карткових рахунок позичальника, а позичальник зобов`язуються повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Пунктом 2 Договору позики від 13 березня 2021 року між сторонами погоджено суму позики у розмірі 3000,00 грн строком на 22 дні зі сплатою процентної ставки /день у розмірі 1,99 %. В цьому пункті Договору також зазначено, що орієнтована загальна варстість позики становить 4313,00 грн. Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що вона ознайомилась на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п.4.1 п. 4 Договору позики). Крім того, позичальник погодилась, що до моменту підписання Договору позики вивчила цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі Правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору їй зрозумілі. (п.п. 4.2 п. 4 Договору позики). Зазначені Правила долучені позивачем до матеріалів справи та досліджені судом (а.с.6-10). 14 червня 2021 року між ТОВ « Фінансова компанія «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог, інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку № 1 є невідємною частиною договору. Відповідно до реєстру боржників № 3 від 16 серпня 2021 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 15945,00 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за договором № 1827146 від 13 березня 2021 року за період з 16 серпня 2021 року по 31 серпня 2022 року становить 15645,00 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу складає 5000,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 10945, 00 коп. (а.с. 17). Судом також досліджений наданий на виконання ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 01 лютого 2023 року про витребування доказів, детальний розрахунок щомісячно заборгованості за договором позики № 1827146 від 13 березня 2021 року, із зазначенням сплачених сум та нарахованих відсотків. Згідно вказаного розрахунку, позичальником 18 березня 2021 року додатково отримано грошові кошти у сумі 2000,00 грн, з цього ж дня проценти збільшені до 99,50 грн. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. З розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що заборгованість [PERSON] по відсотках станом на 31 серпня 2022 року становить 10945,00 грн. (а.с.17). Проте суд не може погодитися із порядком та вказаним розміром їх нарахування, з огляду на наступне. У розділі 7 Правил визначено порядок продовдення строку користування позикою. Так, згідно п. 7.1 Правил позичальник має право продовжити строк користування позикою (далі - Пролонгація). За подовженння строку користування позикою, позичальник сплачує товариству проценти на умовах, обраних позичальником для здійснення певного виду пролонгації. Пунктом 7.2 встановлено, що умови пролонгації вказуються в Особистому кабінеті позичальника на сайті. При цьому, розмір процентів, що сплачує позичальник для оформлення пролонгації визначається виходячи з процентної ставки, зазначеної у Договорі позики та кількості днів, на яку позичальник бажає оформити пролонгацію. Відповідно до п. 7.7 Правил, при кожному подовженні строку користування позиколю, змінюється кінцева дата строку позики та кінцева дата строку (терміну) дії Договору позики на відповідну кількість календарних днів. Після кожного оформлення пролонгації, на електронну адресу позичальника, яку позичальник зазначив як контактну при реєстрації на сайті, товариство відправляє повідомлення з інформацією про формлену позичальником пролонгацію. Таке повідомлення містить інформацію, зокрема, щодо нового строку позики, кінцевої дати строку позики, розміру заборгованості до повернення позичальником. Пунктом 2 Договору позики від 13 березня 2021 року між сторонами погоджено строк дії договору протягом 22 днів, тобто до 03 квітня 2021 року включно. Датою поврнення позики вказано 04 квітня 2021 року. Будь яких доказів, того що відбуласть пролонгація договору матеріали справи не місять. З огляду на зазначене суд приходить до висновку щодо відсутності підстав вважати, що договір позики укладений [PERSON] з ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агенство необхідних кредитів», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», був пролонгований. У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». З огляду на розрахунок заборгованості, нарахування відсотків за користування кредитними коштами після закінчення строку дії договору є неприйнятним. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами, поза межами строку дії договору, задоволенню не підлягають. Крім того, з наданого позивачем детального розрахунку щомісячно заборгованості за договором позики № 1827146 від 13 березня 2021 року, вбачається, що 18 березня 2021 року відповідачем ніби то було отримано ще 2000,00 грн. Однак будь-які докази надання цих коштів відповідачу відсутні. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, та відстоки протягом строку дії договору не сплачені, суд приходить до переокнанння, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість у розмірі 3000,00 грн та сума заборгованості за відсотками виходячи з розрахунку: 22 дні ? денну фіксовану ставку 1,99 % від суми отриманої позики, що в сумі складає 1333,40 грн., що відповідає тексту та умовам договору № 1827146, в якому містяться відомості про загальний розмір вартості позики (а.с.5). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, та розміру задоволених позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 671,09 грн (виходячи з розрахунку 4313, 00?2481 ? 15945,00 = 671, 09).

Outcome: partial