Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

27.12.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів його заробітку щомісячно, на термін навчання останньої, посилаючись на те, що донька є студенткою першого курсу денної форми навчання Запорізького національного університету Міністерства освіти і науки України і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Зі своїх доходів позивач не може повністю забезпечити повноцінне навчання дочки та її утримання. Ухвалою судді від 28.12.2022 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк на усунення виявлених недоліків. 05.01.2023 року позивач [PERSON] надала суду заяву про усунення недоліків. Ухвалою від 06.01.2023 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву, в якій зазначає, що згоден платити аліменти на повнолітню доньку поки вона буде навчатися, а саме до 30.07.2026 року. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи, що всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів, яких достатньо для ухвалення рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, суд розглядає справи на засадах змагальності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі з 14.02.2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 532 від 14.12.2006 року та Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 14.12.2006 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 10). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 18 (а.с. 9). [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місяця проживання фізичної особи і знаходиться на її утриманні (а.с. 19). Згідно з довідкою Запорізького національного університету від 11.11.2022 року за № 220053, [PERSON] є студенткою першого курсу, денної форми навчання/контракт, факультет журналістики, спеціальність: Інформаційна, бібліотечна та архівна справа/Інформаційно-комунікаційна справа, термін навчання з 01.11.2022 року по 30.07.2026 року (а.с. 11). \~ \~ \~ \~ Отже, судом встановлено, що на даний час [PERSON] навчається у Запорізькому національному університеті, на контрактній основі, несе витрати на проїзд, харчування, придбання навчальної літератури. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 200 СК України суд\~визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу.\~ При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки щомісячно, у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), до закінчення навчання, але не більш, як до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 79\~та ч. 1 ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Проте оскільки на день подачі позову до суду 27.12.2022 року [PERSON] не виповнилось 18 років, то аліменти слід стягувати починаючи з 28.12.2022 року. Таким чином, виходячи з того, що відповідач визнав позовні вимоги позивача в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, враховуючи матеріальне становище сторін, стан їх здоров`я, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з з 28.12.2022 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більш, як до досягнення нею двадцяти трьох років. Оскільки позивач [PERSON] по даній категорії справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial