Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

23 червня 2021 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Олійник О. А. звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилається на те, що він є власником земельної ділянки площею 5,25 га, кадастровий номер 1223281000:02:024:0169, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, зазначену земельну ділянку він успадкував у 2013 році. 30 жовтня 2016 року між ним та ТОВ "Агро-Віта 2000" було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, відповідно до умов якого він передав, а ТОВ "Агро-Віта 2000" прийняло в користування належну йому на праві приватної власності вищезазначену земельну ділянку терміном на 7 років. При цьому за умовами договору орендар зобов`язався щорічно, в строк до 31 грудня, сплачувати орендну платою в грошовій формі у розмірі 4,0 % від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2 889,00 грн., а також визначено обов`язок орендаря проводити безкоштовне завезення 1 тони соломи до садиби орендодавця та здійснення безкоштовної оранки та культивації присадибної земельної ділянки орендодавця до 0,40 га, в територіальних межах Орендаря. 17 квітня 2018 року між ним, ТОВ "Агро-Віта 2000" та ТОВ "АП "Придніпровське" було укладено додаткову угоду про заміну сторони та внесення змін до договору оренди, за якою було змінено орендаря на ТОВ "Аграрне підприємство "Придніпровське", а також змінено строк дії договору оренди земельної ділянки змінено до 31 грудня 2024 року зі щорічною орендною платою у грошовій формі у розмірі 7,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 8 116,11 грн., а також визначено обов`язок орендаря проводити безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснювати безкоштовну оранку та культивацію присадибної земельної ділянки Орендодавця до 0,40 га, в територіальних межах Орендаря, на підставі поданої письмової заяви Орендодавцем. Таким чином, у спірному договорі, з урахуванням додаткових угод, визначено три форми орендної плати: грошову; натуральну, яка є самостійною та підлягає виплаті (виконанню); відробіткову, яка є самостійною та підлягає виплаті (виконанню). Однак, починаючи з 2017 року позивач більше не отримував орендну плату за користування його земельною ділянкою, зокрема в частині надання послуг з оранки, культивації присадибної ділянки та надання послуг з поставки соломи до його садиби, а орендна плата у грошовій формі сплачувалась не в повному обсязі та із порушенням строків її виплати. Позивач вважає, що систематичне невиконання відповідачами своїх обов`язків за договором оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є грубим порушенням його прав, оскільки він не отримав ті блага, на які розраховував, а також вважає, що є всі достатні підстави для розірвання договору оренди, так як систематичне невиконання відповідачами своїх обов`язків порушує принцип добросовісного виконання договірних зобов`язань, у зв`язку з чим, позивач просить розірвати спірний договір оренди земельної ділянки площею 5,25 га (кадастровий номер 1223281000:02:024:0169). Не погоджуючись із пред`явленим позовом, 03 травня 2022 року представник відповідача - ТОВ "АП "Придніпровське" подав суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній заперечує щодо задоволення позовних вимог, оскільки на його думку відсутня систематичність невиконання Орендарем умов договору оренди в частині сплати орендної плати у грошовій, натуральній та відробітковій формах, посилаючись при цьому на те, що сторонами договору було вирішено передати право Орендаря на користь ТОВ "АП "Придніпровське", що було оформлено укладанням тристоронньої угоди 17 квітня 2018 року, у зв`язку з чим останнє взяло на себе обов`язки виплати орендної плати, яке у свою чергу виплатило позивачеві орендну плату за період з 2019 по 2021 роки (грошова форма) у повному обсязі, на підтвердження чого надав відповідні відомості та платіжні доручення. Також, стверджує, що позивач жодного разу не звертався із письмовими заявами на його адресу щодо здійснення оранки і культивації присадибної земельної ділянки, а також поставки соломи, як не надав жодних доказів їх наявності, а тому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Ухвалою судді від 25 червня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву. Відповідач ТОВ "Агро-Віта 2000" відзиву на позовну заяву не подавало, відповіді на відзив на позовну заяву від позивача на адресу суду не надходило, про розгляд справи сторони були повідомлені належним чином. Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених таких обставин. Судом установлено, що позивачеві [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 жовтня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л. П., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1446 і наданого суду у засвідченій представником позивача копії, на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,25 га, кадастровий номер 1223281000:02:024:0169, яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Право власності [PERSON] на вищезазначену земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23 жовтня 2013 року (номер запису про право власності 3005900), що підтверджується відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 11368469 від 23 жовтня 2013 року, наданим суду у засвідченій представником позивача копії. Судом установлено, що 30 жовтня 2016 року між [PERSON] (орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" (орендарем) укладено договір оренди земельної ділянки без номеру (надалі - "договір"), який 30 жовтня 2017 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (номер запису про інше речове право 23181778). Відповідно до п. 1, 2, 2.1, 2.2, 4 Договору, [PERSON] надав ТОВ "Агро-Віта 2000" в строкове, платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,25 га, кадастровий номер 1223281000:02:024:0169, яка розташована на території Василівської сільської ради, терміном на сім років. Пунктом 3 договору сторони погодили нормативну грошову оцінку земельної ділянки у розмірі 72 212,00 грн. Відповідно до п. 5 Договору ТОВ "Агро-Віта 2000" зобов`язався сплачувати [PERSON] щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 4,0 (чотири) відсотка від грошової оцінки землі, що становить 2 889,00 грн. за один рік, а також проводити безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби орендаря, оранку та культивацію його присадибної земельної ділянки до 0,40 га і сплатити за орендаря податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим договором у розмірі та у порядку встановленому законодавством. Крім того, орендар зобов`язався надати орендодавцю матеріальну допомогу на поховання члена його сім`ї у розмірі та в порядку, установленому орендодавцем. Строк видачі орендної плати: до 31 грудня поточного року (п. 7 договору). Абзацами 5, 6 пункту 5 Договору Сторони обумовили, що розрахунки за орендною платою, за спільною згодою, можуть бути виконані у натуральній та інших формах. Відповідно до п. 9 Договору Сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення. Судом установлено, що 17 квітня 2018 року між [PERSON] , ТОВ "Агро-Віта 2000"та ТОВ "АП "Придніпровське" було укладено додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі. Відповідно п. 1 цієї додаткової угоди від 17 квітня 2018 року - зі згоди [PERSON] , яка виражається шляхом підписання цієї угоди, ТОВ "Агро-Віта 2000" передає, а ТОВ "АП "Придніпровське" приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в договорі оренди. Також було вирішено змінити п. 4 та абз. 1 п. 5 договору оренди землі виклавши їх в новій редакції: -"п. 4.Договір діє до 31 грудня 2024 року, але в будь-якому випадку даний Договір та право оренди за даним Договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем. Після закінчення строку дії договору орендар має право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 1 (один) місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію" (п. 4.1 Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року); -"п. 5. За користування вказаною в договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5 (сім цілих п`ять десятих) відсотків від грошової оцінки землі, та становить 8 116,11 грн. (вісім т.сто шістнадцять грн. 11) грн., а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га в територіальних межах Орендаря на підставі поданої письмової заяви" (п. 4.2 Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року); Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з ст. 78 ЦПК України, судне бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З наданих ТОВ "АП "Придінпровське" до відзиву на позовну заяву письмових доказів вбачається, що 20 травня 2019 року сплачено орендну плату в сумі 8 711,00 грн., 27 вересня 2019 року сплачено орендну плату за 2020 плату в сумі 8 711,00 грн., а також 29 листопада 2021 року сплачено орендну плату в сумі 8 711,29 грн. При цьому доказів виплати орендної плати в грошовій формі за 2017-2018 роки відповідачами подано не було, таким чином, судом встановлено факт несплати відповідачами орендної плати у зазначений період. З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним та встановленим факт несвоєчасної та не у повному обсязі виплати орендної плати у грошовій формі. Також, суду не надано доказів виплати орендної плати у натуральній формі (поставки соломи до садиби позивача) та відробітковій формі (оранка і культивація присадибної земельної ділянки) жодним з відповідачів взагалі, розмір цієї орендної плати, визначений позивачем у позові, відповідачами не спростований. Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землюце платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. У відповідності до статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Положеннями статей 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" визначено основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. При цьому, відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Таким чином, при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом "д" частини першої статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться вглаві 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Відповідний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17. Відповідно до пункту "д" частини 1 статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 4 статті 263 ЦПК України установлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, відповідно до умов спірного Договору оренди землі від 30 жовтня 2016 року, доповненого додатковою угодою від 17 квітня 2018 року, орендна плата вноситься у грошовій формі в розмірі 7,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 8 116,11 грн. за рік оренди, а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі поданої письмової заяви орендодавцем. Відповідачами не спростовано, що в період з 2018 по 2020 рік присадибна земельна ділянка позивача не оралась та не культивувалась, солома до його садиби не поставлялася, грошова компенсація також не виплачувалася. Вирішуючи питання щодо умов договору про поставку соломи, а також оранку і культивацію присадибної земельної ділянки, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст. 21, 22 Закону України "Про оренду землі", в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Як зазначалося вище, спірний договір оренди землі визначає три основні складові орендної плати, якими є: орендна плата у грошовій формі; безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га на рік. Таким чином сторони укладаючи договір оренди визначили усі три форми орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, які є самостійними формами та підлягають виплаті. Пункт 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України визначає однією з загальних засад цивільного законодавства - свободу договору. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч. 1-3 ст. 6 ЦК України). Частина 1 ст. 14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як зазначалось вище, статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Системний аналіз наведених вище норм закону, дає суду підстави для розірвання договору оренди, в тому числі, в зв`язку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати, визначеної договором у формі безкоштовної поставки соломи до садиби позивача, проведення оранки і культивації присадибної земельної ділянки за 2018-2020 роки. Суду, в силу ст. 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів виконання відповідачем таких істотних умов договору, як виплата орендної плати у формі оранки та культивації земельної ділянки позивача, поставки соломи. Між тим, умови додаткової угоди від 17 квітня 2018 року не передбачають чітко прописаної процедури подачі письмової заяви Орендодавцем, навпаки мітять обов`язок орендаря внести орендну плату, в тому числі у виді оранки та культивації земельної ділянки Орендодавця, поставку соломи до садиби, що не може бути тотожним обов`язку Орендодавця. Таким чином, суд приходить до висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати в частині своєчасності і повноти виплати орендної плати в грошовій формі за період з 2017 року по 2018 рік, а також в частині поставки соломи, оранки і культивації присадибної земельної ділянки позивача за період з 2018 року по 2020 рік, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а спірний договір оренди - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved