Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.11.2011 року Сахновецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №12. Окрім того, позивач просила відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. 26.11.2011 року між сторонами Сахновецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області зареєстровано шлюб, актовий запис №12. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить її інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1. ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.11.2011 року вбачається, що дошлюбне прізвище позивача було « [PERSON] », однак позивач просить замінити її прізвище на дівоче « [PERSON] », що не передбачено ч. 1. ст. 113 СК України, тому у задоволенні вимог про зміну прізвища суд вважає за потрібне відмовити. При цьому, заявник не позбавлена можливості звернутися до відповідних органів про зміну прізвища у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 992,40 грн. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved