Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

У січні 2023 року АТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що 24.07.2020 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №2031988465, який за правовою природою є змішаним договором кредитного договору та договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Відповідно до договору АТ «ОТП БАНК» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку, надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. Банк виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі 102400,00 грн. Відповідач свої обов`язки за договором виконував з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні місячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості тому, відповідно та ч.2 ст.1050 ЦК України, позивач, пред`явив вимогу про виконання боргових зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі. Так, у зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань станом на дату складання позовної заяви у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 86178,70 грн., яка складається з наступного: 72665,88 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 13 512,82 грн. заборгованість за відсотками, та заборгованість по картковому рахунку у розмірі 47721,20 грн., яка складається з наступного: 42580,40 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 5140,80 грн. заборгованість за відсотками. Зазначені суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2023 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, через засоби поштового зв`язку надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Зазначив, що дійсно отримав кредитні кошти та не виконав зобов`язання щодо їх повернення. Проте, вважає що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки кредитні зобов`язання він не виконав з поважних причин, оскільки він не має можливості виплачувати заборгованість, оскільки в країні іде війна і він втратив роботу. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 24 липня 2020 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №2031988465, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 102400,00 грн., зі строком остаточного повернення 24 липня 2025 року, з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом 18,00 % річних. За правовою природою цей договір є змішаним договором кредитного договору та Договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (а.с.4-6). Згідно п.2 договору, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП БАНК» www.otpbank.com.ua, позичальник бажав оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб. АТ «ОТП БАНК» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку, надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. На картковий рахунок відкритий за заявою відповідача було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Згідно умов обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, що підтверджується заявою на отримання готівки (а.с.19). Крім того, вказана обставина визнається сторонами та у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунків заборгованості, позичальником здійснювалися платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та за картковим рахунком, проте з порушенням умов договору щодо строків та розміру платежів, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі. Так, внаслідок порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасного погашення заборгованості станом на 22.09.2022 року утворилась заборгованість: - за кредитним договором №2031988465 від 24.07.2020 у розмірі 86178,70 грн., яка складається з наступного: 72665,88 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 7525,40 грн. заборгованість за відсотками, 5987,42 грн. комісія за РО (а.с.26-27); - заборгованість по картковому рахунку за договором №2031988465_CARD від 24.07.2020 у розмірі 47721,20 грн., яка складається з наступного: 42580,40 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 5140,80 грн. заборгованість за відсотками (а.с.28-37). Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. 13.10.2022 року позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу вих. 11682611 (а.с.24) про погашення заборгованості, однак, відповідачем вимогу не виконано, погашення заборгованості не здійснено. Факт наявності кредитної заборгованості відповідачем не заперечувався. При цьому, позивачем у позові наведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №2031988465 від 24.07.2020, за яким заборгованість у розмірі 86178,70 грн. складається з наступного 72 665,88 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 13 512,82 грн. це заборгованість за відсотками. Однак згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.26-27), заборгованість за відсотками становить 7525,40 грн., а решта суми - 5987,42 грн. це комісія за розрахункове обслуговування. Суд зауважує, що позовні вимоги про стягнення комісії, як складової частини заборгованості за кредитним договором, позивачем не заявлялися. Крім того, у наданому суду тексті кредитного договору №2031988465 від 24.07.2020 та підписаній відповідачем анкеті-заяві відсутні відомості про те, що сторони погодили сплату позичальником комісії та її розмір. Підписаних відповідачем умов та правил надання банківських послуг, тарифів тощо, до позовної заяви не додано. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову та присудження до стягнення на користь позивача заборгованості за Кредитним договором та відсотками за користування кредитними коштами. В частині стягнення комісії у позові слід відмовити у зв`язку з недоведеністю та безпідставністю. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про стягнення боргу у розмірі 133899,90 грн., за які сплачено судовий збір у розмірі 2481 грн. (а.с.3), оскільки судом задоволено позовні вимоги на суму 127912,48\~ грн., з відповідача слід стягнути суму витрат, понесених позивачем на сплату судового збору пропорційно у розмірі 2370,06 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial