Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

У липні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилався на те, що він є власником 2/3 частин квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , які він отримав в дар від свого батька - [PERSON] . Власником іншої 1/3 частини вищезазначеної квартири була його рідна сестра - [PERSON] . Його сестра - [PERSON] потребувала постійного медичного догляду у зв`язку із розладами психічного здоров`я, тому вона перебувала та була зареєстрованою у Комунальному закладі "Верхівцевський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради", він постійно відвідував сестру, купував їй ліки та одяг, постійно цікавився станом її здоров`я. Зазначає, про те, що з моменту введення на території України карантинних заходів, пов`язаних із розповсюдженням короновірусної хвороби, він припинив відвідувати свою сестру, оскільки він є людиною похилого віку та перебуває в зоні ризику ураження вірусу, також посилався на порушення та тимчасове призупинення руху міжміського транспорту, внаслідок карантинних заходів, що призвело до неможливості відвідування його сестри, оскільки місце відстань між місцем його проживання та місцезнаходженням його сестри становила понад 100 км, а власного транспортного засобу він не має, проте він постійно намагався засобами телефонного зв`язку зв`язатись із Комунальному закладі "Верхівцевський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" з метою отримання актуальної інформації про стан здоров`я його сестри, однак відповідей не отримував. Додав, що у липні 2021 року йому стало відомо про те, що [INFO] його сестра - [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі й на належну останній на праві приватної власності 1/3 частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Він є спадкоємцем за законом після смерті рідної сестри. З метою оформлення своїх спадкових прав за законом, він звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашової Г. В., однак нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутності документально підтвердженого факту наявності родинного зв`язку із спадкодавцем, а також з причин пропуску ним строку, установленого ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини. Пояснив, що дійсно, з невідомих йому причин, його прізвище в паспорті громадянина України було видано на прізвище " [PERSON] ", в той час, як у свідоцтві про його народження його прізвище зазначено, як " [PERSON] ", до того ж прізвищем його батьків є " [PERSON] ", зазначаючи при цьому те, що в установлений законом строк він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в силу карантинних заходів, обмеження руху та тимчасової відсутності міжміського сполучення транспортного зв`язку між населеним пунктом його місця проживання та населеним пунктом місця перебування його сестри, що призвело до несвоєчасної обізнаності про смерть спадкодавця. У зв`язку з чим, позивач звертається до суду з метою захисту його спадкових прав за законом та просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була його рідною сестрою та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , терміном 3 місяці. Ухвалою суду від 20 липня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Цією ж ухвалою суду було задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 20). Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 65-66). Ухвалою суду від 06 квітня 2022 року постановлено про закриття підготовчого провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті (а.с. 71). Ухвалою суду від 13 жовтня 2022 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 97). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 117). Представник відповідача - Новомосковської міської ради у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив прийняти рішення у справі згідно з чинним законодавством та на підставі наявних у матеріалах справи доказів (а.с. 26). Третя особа - приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашова Г. В. у судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 83). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом установлено, що [INFO] в с. Кулебівка Новомосковського району Дніпропетровської області (після 1958 року - м. Новомосковськ Дніпропетровської області)народився [PERSON] , батьками якого записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 вересня 1948 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 12). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 02 липня 1997 року Новомосковським МВ УМВС України в Дніпропетровській області і наданого суду у засвідченій позивачем копії, останній видано на ім`я позивача - [PERSON] , [INFO] , який з 27 червня 1997 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Позивач [PERSON] є власником 2/3 частин квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зазначене нерухоме майно останній отримав в дар від [PERSON] , на підставі договору дарування від 15 березня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шевченко Г. В., зареєстрованого в реєстрі за № 1125 і наданого суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 13). Разом з тим, згідно із повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00031621284 від 13 липня 2021 року, у вересні 1960 року народилась [PERSON] , батьками якої записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , які мешкали за адресою: [ADDRESS] (а.с. 54-55). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого в грудні 1998 року Верхньодніпровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області і наданого суду в копії у відповідь на запит суду, останній видано на ім`я [PERSON] , [INFO] , яка з 26 травня 1998 року зареєстрована за адресою: буд. Інтернат м. Верхівцеве (а.с. 103 зворот-104). Судом установлено, що з 01 травня 2014 року [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства безстроково, що підтверджується відповідною довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0240984, наданою суду в копії у відповідь на запит суду (а.с. 103). У 1998 році батько [PERSON] - [PERSON] звернувся до Комунального закладу "Верхівцевський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" із заявою про влаштування [PERSON] до вищезазначеного закладу, оскільки остання є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, а він в силу похилого віку не здатен самотужки здійснювати догляд за нею (а.с. 106). Відповідно до акту обстеження [PERSON] при влаштування до вищезазначеного Комунального підприємства, остання є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, спостерігалась у лікаря-психіатра з діагнозом: шизофренія, проживає за адресою: [ADDRESS] , її батьком є [PERSON] , 1913 року народження (а.с. 107-111). Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що 15 червня 2020 року виконавчим комітетом Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 21 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть, а також актовим записом про смерть № 21 від 15 червня 2020 року, наданими у відповідь на запит суду (а.с. 86, 105). Разом з тим, відповідно до довідки Верхньодніпровської міської ради № 487 від 13 липня 2021 року, виданої [PERSON] , його сестра [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована і проживала на території ради за адресою: Комунальний заклад "Верхівцевський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" з 26 травня 1998 року і по день смерті (а.с. 56 зворот). Таким чином, факт того, що позивач - [PERSON] є рідним братом [PERSON] , померлої [INFO] , підтверджується зібраними в матеріалах справи доказами у своїй сукупності. Встановлення факту родинних відносин для позивача має юридичне значення і необхідно для оформлення спадкових прав. Зважаючи на те, що законом не визначено іншого порядку встановлення цього факту, суд вважає необхідним встановити факт, що позивач є рідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] , а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, судом установлено, що 13 липня 2021 року з метою оформлення своїх спадкових прав, позивач звернуся на адресу приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашової Г. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті сестри [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 50 зворот-51), але постановою приватного нотаріуса від 13 липня 2021 року позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із відсутністю документального підтвердження родинного зв`язку із спадкодавцем, а також пропуском ним строку для звернення із заявою про прийняття спадщини (а.с. 15). Матеріали спадкової справи № 134/2021 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , надані на запит суду, доказів наявності інших спадкоємців за заповітом та за законом, у тому числі й спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині не містять. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 статті 1269 ЦК України установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією зазначеної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абз. 1, 3, 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк; якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців; або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини. Підставою для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України є переважно письмові докази, а саме: довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України. У судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивач з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини. Доводи, викладені позивачем у позові розцінюються судом, як поважні причини, пов`язані з істотними для позивача труднощами на вчинення такої дії. Ураховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , з поважних причин і є підстави для застосування ч. 3 ст. 1272 ЦК України до спірних правовідносин, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню, позивачеві належить визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved