Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

ТОВ «Будинок Комфорту» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов позивач мотивує тим, що 03.02.2021 між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] укладено Договір № 1144210203045 оренди майна з правом викупу шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що визначене п.2 Договору, а саме: LCDtv46-52 «Xiaomi Mi TV UHD 4S 50», з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від Орендодавця до Орендаря на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною цього Договору, а Орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати Орендодавцеві орендну плату. В п.2 Договору визначено дані щодо об`єкта оренди, його вартості, строк оренди, розмір щомісячного платежу погодженого сторонами, а саме: строк оренди майна за Договором складає 12 місяців; щомісячний платіж за Договором складає 3049 грн.; вартість об`єкта оренди при його викупі за 12 місяців складає 36588,00 грн., в т.ч.ПДВ, вартість включаючи ПДВ при викупі 90 днів 14075грн. Свої зобов`язання за Договором ТОВ «Будинок Комфорту» виконав у повному обсязі, відповідно до умов Договору надав орендареві у строкове платне володіння та користування майно об`єкт оренди, шляхом направлення орендарю об`єкта оренди оператором поштового зв`язку «Нова пошта». Орендар свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, та не вносить орендні платежі визначені п.3 Договору та розділом 5 Правил, в наслідок чого у орендаря утворилась заборгованість по сплаті орендних платежів, що складає 365888,00 грн. Відповідно до п.3 Договору та п.8.4 Правил за прострочення орендних платежів орендодавець має право нарахувати орендарю пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, але не більше 50% від загальної суми оренди за цим договором. Згідно п.8.5 Правил у разі нездійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення Договору, орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей Договір, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до факту дати такого розірвання. У такому разі орендар зобов`язується сплатити вже нараховану орендну плату, та додатково сплатити штраф у розмірі 50% від вартості об`єкта оренди, визначеної відповідно до п.1.3 Договору, та викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною відповідно до п.1.3 Договору, або повернути об`єкт оренди. Зважаючи на неналежне виконання орендарем умов Договору, ТОВ «Будинок Комфорту» 03.01.2022 направив відповідачу повідомлення про припинення договору з 01.02.2022, необхідність повернути об`єкт оренди, сплатити орендну плату. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином не виконав умови Договору №1144210203045 оренди майна з правом викупу від 03.02.2021, об`єкт оренди не повернув, станом на 21.12.2022 утворилась заборгованість в розмірі 164646 грн., що складається: з суми орендних платежів 36588,00 грн.; суми вартості об`єкта оренди - 36588грн.; штрафу 18294грн.; неустойки 73176грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також відшкодувати сплачений ним судовий збір. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання учасники справи не з`явились. Представник позивача у позовній заяві позовні вимоги підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводити за його відсутності. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Положеннями ч.3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та вважається належно повідомленою про судовий розгляд на підставі п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подано. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. За змістом статей 12, 16, 20, 43 ЦК України особа здійснює свої цивільні права, в тому числі право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, на власний розсуд. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII\~\~(далі - Закон №675-VIII) визначено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; Як передбачено ч. 3 ст. 11 Закону №675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11\~\~Закону №675-VIII пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Із положень ч. 6 ст. 11 Закону №675-VIII слідує, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. За змістом ч. 11 ст. 11 Закону №675-VIII покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено. В силу ч. 12 ст. 11 Закону №675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ч. 13 ст. 11 Закону №675-VIII електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором. Із положень ст. 759 ЦК України слідує, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками договір найму-продажу є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої наймач (орендар) передає покупцю товар у користування за плату з правом його викупу та набуває право вимоги оплати товару з розстроченням платежу, а покупець несе зобов`язання прийняти та оплатити товар. Такий договір є змішаним договором, оскільки він містить елементи купівлі-продажу та майнового найму. Договір найму-продажу між фізичною та юридичною особою має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти договір найму-продажу в електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Судом встановлено, що 03.02.2021 між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] укладено договір оренди майна з правом викупу №1144210203045, за умовами якого позивач зобов`язався передати у строкове платне володіння та користування майно, а саме: LCDtv46-52 «Xiaomi Mi TV UHD 4S 50» вартістю 36588,00 грн., з наступним переходом права власності відповідачу, а остання зобов`язувалася прийняти у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, та сплачувати орендну плату. Відповідно до пункту 3 Договору передача об`єкта оренди Орендодавцем та приймання його Орендарем у користування здійснюється протягом 10 робочих днів з дати укладення договору за товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта» або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі та отримання об`єкта оренди у користування. Сплата орендної плати у розмірі 3049 грн. здійснюється орендарем до 3-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди, який становить 12 місяців, де днем внесення останнього платежу є 03.02.2022. ТОВ «Будинок Комфорту» свої зобов`язання виконав, вказане майно передав у тимчасове користування відповідачу, що підтверджується Експрес-накладною (транспортною накладною) №20450341986723 від 04.02.2021. Однак відповідач, всупереч умовам договору оренди, свої зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого орендна плата не сплачувалася. Відповідно до п.5 Договору за прострочення орендних платежів Орендар зобов`язується сплатити на користь Орендодавця пеню в розмірі 2% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за цим Договором. Відповідно до п.8.5. Правил надання майна у оренду у разі не здійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору оренди майна з правом викупу, орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір оренди майна з правом викупу, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до фактичної дати такого розірвання. У такому разі орендар зобов`язаний сплатити вже нараховану орендну плату, додатково сплатити штраф у розмірі 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів за договором оренди майна з правом викупу, та викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною у договорі оренди майна з правом викупу за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення договору оренди майна з правом викупу орендних платежів, або повернути об`єкт оренди. Внаслідок невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за договором утворилася заборгованість перед Орендарем по сплаті орендних платежів, що складає 36588,00 грн. 03.01.2022 ТОВ «Будинок Комфорту» направило відповідачу повідомлення про розірвання договору, повернення об`єкту оренди та сплати орендних платежів. Статтею 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою статті 764 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 536 ЦК України визначено за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплатити проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Згідно із частин першої, третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі сплати орендних та авансових платежів. Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість по сплаті орендних платежів, про що свідчить наданий позивачем розрахунок. Згідно з розрахунком заборгованості за договором оренди майна з правом викупу станом на 21.12.2022 борг відповідача становить 164646грн., з яких: 36588,00 грн. орендна плата, 36588,00 грн. вартість об`єкта оренди; 18294грн. - штраф, 73176грн. - неустойка. Відповідно до положень ч.1 ст. 526, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи, що відповідачем не виконано умови укладеного між сторонами договору, допущено прострочення зі сплати орендних платежів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за орендними платежами в розмірі 36588,00 грн. Щодо стягнення вартості викупу майна суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором. Оскільки, відповідно до Договору орендні платежі є вартістю об`єкта оренди, вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача 36588,00 грн. суми вартості об`єкта оренди задоволенню не підлягає, оскільки вартість об`єкта оренди вже стягнута та становить суму прострочених орендних платежів. В іншому випадку відбудеться подвійна оплата вартості товару за комбінованим договором найму-продажу. Щодо стягнення штрафу у розмірі 18294,00 грн. та неустойки у розмірі 73176,00 грн., то суд зазначає таке. Умовами вказаного договору оренди від 03.02.2021, крім штрафу (п.п. 8.4, 8.5) за порушення строків платежів, передбачена сплата неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення (п.6.4.6). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф є одним із видів цивільно-правової відповідальності - неустойки, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15, та Верховного Суду, викладеній у постанові від 25 липня 2018 року у справі №2-2171/11. ТОВ «Будинок Комфорту» надало суду докази про порушення відповідачем умов договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення орендної плати. У той же час за це порушення позивачем нараховано і штраф, і неустойку, що, відповідно до вказаного вище, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку у виді штрафу у розмірі 18294,00 грн. та відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення неустойки у розмірі 73176,00 грн. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача 54882грн., з яких: 36588,00 грн. заборгованість по орендних платежах та 18294,00 грн. штраф. Дана сума заборгованості визначена на підставі наданих позивачем доказів, які відповідачем не спростовано. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути 827грн. понесених і документально підтверджених судових витрат, у виді судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial