Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-07 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити за нею частку у спільній сумісній власності на земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер 26220862202:01:001:0023, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в [ADDRESS] , в розмірі 5/6 часток, з яких: 4/6 - визнані за нею на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області, 1/6 - як частка, яка є у спільній сумісній власності згідно із державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 550678, а іншу 1/6 частку у спільній сумісній власності вказаної земельної ділянки визначити за відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що 04.08.2004 за її покійним чоловіком було зареєстровано право власності на 4/6 частки домоволодіння по [ADDRESS] , а за нею та її внуком - по 1/6 частці вказаного домоволодіння за кожним. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцем за законом є вона, як дружина покійного. Після смерті чоловіка вона звернулась до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дуткевич О.Я. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа № 160/2021). 18 серпня 2022 року приватним нотаріусом видано їй свідоцтво про право на спадщину за законом. До спадкового майна, на яке видано свідоцтво, увійшло 4/6 частки житлового будинку, які належали покійному чоловікові. Також після смерті чоловіка відкрилась спадщина на частку земельної ділянки з кадастровим № 2622086202:01:001:0023, площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності. У видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дуткевич О.Я. відмовила, оскільки не визначено розмір частки у спільній власності, яка належала її чоловіку [PERSON] . У зв`язку з цим вона зверталася до Долинського районного суду з позовом про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2022 року за нею визнано право власності в порядку спадкування за законом на 4/6 частки земельної ділянки з кадастровим № 2622086202:01:001:0023, площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . Отримавши рішення суду, вона звернулася в ЦНАП в м. Долина для реєстрації права власності на 4/6 частки вищевказаної земельної ділянки, однак працівники ЦНАПу, оглянувши подані для реєстрації документи, вказали, що коли вони зареєструють вищевказане рішення на 4/6 частки земельної ділянки, то пропадуть дві частки земельної ділянки, які належать на праві спільної сумісної власності їй та [PERSON] по 1/6 кожному, а тому рекомендували звернутися до суду для визначення часток земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності. З урахуванням викладеного, просить визначити їй та її внукові [PERSON] по 1/6 частці у спільній сумісній власності на спірну земельну ділянку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задоволити. Представник відповідача - адвокат Ільницький Я.І. у судовому засіданні позов визнав, вказавши, що оскільки його довірителю належить 1/6 частка будинковолодіння в [ADDRESS] , то і частка у спільній власності на земельну ділянку для обслуговування даного будинковолодіння також становить 1/6. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 15.02.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 27 лютого 2023 року від представника відповідача на електронну адресу суду поступило клопотання про проведення підготовчого судового засідання за відсутності його та його представника, позовні вимоги визнали, не заперечили проти їх задоволення. Ухвалою суду від 27.02.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: як встановлено під час розгляду справи, [PERSON] та [PERSON] належало на праві власності домоволодіння по [ADDRESS] , по частці кожному. [PERSON] помер [INFO] . Зі змісту «свідоцтв про право на за законом» від 22.06.2004 встановлено, що спадкоємцями майна [PERSON] є мати [PERSON] , батько [PERSON] та син [PERSON] , кожен по 1/3 частці спадкового майна. Спадкове майно, на яке видані свідоцтва, складається з частки домоволодіння по [ADDRESS] (а.с. 7, 9). На підставі вказаних свідоцтв зареєстровано право приватної власності за [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частці за кожним, на що вказують відповідні витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 8, 10). Як вбачається з довідки № 140 від 17.06.2022, виданої Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, згідно з архівними даними, право власності на домоволодіння по [ADDRESS] зареєстровано 04 серпня 2004 року: за [PERSON] у розмірі 4/6 частки, підстава для реєстрації права власності - свідоцтво про право власності, видане 23.12.2003 згідно з рішенням виконкому Старомізунської сільської ради від 31.10.2003 № 89, та свідоцтво про право на спадщину, видане 22.06.2004 державним нотаріусом Долинської міської ДНК Белей Е.І.; за [PERSON] у розмірі 1/6 частки, підстава для реєстрації права власності - свідоцтво про право на спадщину, видане 22.06.2004 державним нотаріусом Белей Е.І.; за [PERSON] у розмірі 1/6 частки, підстава для реєстрації права власності - свідоцтво про право на спадщину, видане 22.06.2004 державним нотаріусом Белей Е.І. Переходів права власності на даний об`єкт в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалось (а.с. 6). Тобто [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належало домоволодіння по [ADDRESS] , за кожним відповідно по 4/6, 1/6 та 1/6 частці. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 11.10.2021 (а.с. 15). Згідно з даними, які містяться у свідоцтві про право на спадщину за законом від 18.08.2022, спадкоємицею [PERSON] є дружина [PERSON] (факт подружніх відносин підтверджується їхнім свідоцтвом про одруження (а.с. 16)). Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з права власності на 4/6 частки житлового дерев`яного будинку, що за вищевказаною адресою, з яких 3/6 частки на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Старомізунською сільською радою 23.12.2003, 1/6 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.06.2004 (а.с. 11). 18 серпня 2022 року зареєстровано право приватної власності [PERSON] на 4/6 частки житлового будинку по [ADDRESS] , який перебуває у спільній частковій власності, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 307697475 від 18.08.2022 (а.с. 12). Таким чином, на даний час [PERSON] на праві власності належить 5/6 часток домоволодіння по [ADDRESS] , [PERSON] 1/6 частка. Також в судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на частку земельної ділянки з кадастровим № 2622086202:01:001:0023, площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] , яка, як підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 550678 від 14.01.2009, належала [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності (а.с. 17). Земельну ділянку зареєстровано в ДЗК 14.01.2009, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-0000577472022 від 05.07.2022 (а.с. 18). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 102646,73 грн (а.с. 19). Враховуючи те, що земельна ділянка перебувала у спільній власності кількох осіб без визначення часток кожного з них, позивачка зверталася до суду із позовом про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом. Як вбачається зі змісту рішення Долинського районного Івано-Франківської області від 27.10.2022, за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на 4/6 частки земельної ділянки з кадастровим № 2622086202:01:001:0023, площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 13-14). З вищевказаного слідує, що на даний час є невирішеною доля 2/6 часток вказаної земельної ділянки, у зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з даним позовом. Оцінка суду: беручи до уваги визнання позову відповідачем в особі його представника, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 1\~ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2\~ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Як визначено ч. 1\~ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Згідно з ч. 1\~ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. Отже, земельне та цивільне законодавство закріплює принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2016 року у справі 6-2225цс16, в якій зазначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Як встановлено в судовому засіданні,\~на даний час\~ [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка з кадастровим № 2622086202:01:001:0023, площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] . При цьому, за [PERSON] числиться 5/6 часток будинковолодіння [ADDRESS] , яке розміщене на вищевказаній земельні ділянці, а [PERSON] належить на праві приватної власності 1/6 частка вказаного будинковолодіння. Як вказала позивачка, вона звернулася до ЦНАПу з метою реєстрації за собою земельної ділянки, однак отримала відповідь про те, що доки не буде визначено частки у праві власності на земельну ділянку між нею та відповідачем, вона позбавлена можливості зареєструвати за собою право власності на таку ділянку у частці належного їй будиноковлодіння. Таким чином, приймаючи до уваги, що позивачка та відповідач є співвласниками на праві спільної сумісної власності земельної ділянки, їх частки на неї не визначені, що не дає можливості [PERSON] оформити свої права на належне їй майно, однак, зважаючи на те, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження належність [PERSON] 5/6 часток, а [PERSON] 1/6 частки будинковолодіння в [ADDRESS] , та виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі, суд приходить до висновку, що є достатні підстави, щоб заявлений позов задовольнити та визнати за [PERSON] частку у спільній власності на земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер 26220862202:01:001:0023, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в [ADDRESS] , в розмірі 5/6 часток, з яких: 4/6 - визнані за нею на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2022 року, 1/6 - як частка, яка є у спільній сумісній власності згідно із державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 550678, а іншу 1/6 частку у спільній сумісній власності вказаної земельної ділянки визначити за [PERSON] . На підставі викладеного, ст.\~368,\~370 ЦК України,\~ст. 377 ЦК України,\~ст. 120 ЗК України, та

Outcome: approved