Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

[PERSON] 20 лютого 2023 року звернулася в суд із заявою, у якій просить встановити юридичний факт смерті особи, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець села Півнівка Міловського району Луганської області, помер [INFO] в смт Мілове Луганської області, Україна. Свої вимоги мотивує наступним. Заявниця вказує, що відповідно до свідоцтва про її народження серія [NUMBER] , виданого 13.01.1966, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Вона 27.02.1992 уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із чим змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] . Зазначає, що у зв`язку із розпочатими росією бойовими діями 24.02.2022 смт Мілове Луганської області стало тимчасово окупованою територією України. Через розпочаті бомбардування та обстріли 25.02.2022 вона разом із чоловіком покинули своє місце проживання в [ADDRESS] і стали внутрішньо переміщеними особами. Вказує, що на даний час вона з чоловіком зареєстровані як внутрішньо переміщені особи в [ADDRESS] , а фактично проживають в [ADDRESS] . Зазначає, що в с. Півнівка Луганської області залишився проживати її батько [PERSON] , [INFO] , який був здоровим на час їхнього від`їзду та покидати обжите місце проживання не бажав. Однак 05.07.2022 стан його здоров`я погіршився і через тиждень її батько [PERSON] , [INFO] , помер "власною смертю" [INFO] в смт Мілове Луганської області. Стверджує, що факт смерті її батька [INFO] може засвідчити також її чоловік [PERSON] , який хоч і не був очевидцем подій, однак спілкувався із родичами і сусідами, які залишилися проживати на окупованій росією території України в смт Мілове Луганської області та здійснювали поховання померлого. Вказує, що у зв`язку із тим, що смт Мілове Луганської області знаходиться на тимчасово окупованій території України, де продовжуються бойові дії, встановити факт смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , та отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану українського взірця є неможливим. Вказує, що свідоцтво про смерть її батька, який помер [INFO] , видане окупаційною владою [INFO] є нікчемним та незаконним. Зазначає, що її батько [PERSON] , який помер [INFO] , склав 07.06.2017 заповіт, яким заповів їй земельну ділянку (пай), яку вона не може отримати в порядку спадкування після смерті батька через відсутність свідоцтва про смерть батька українського взірця. У зв`язку із наведеним просить заяву задовольнити. Відповідно до норми ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 20 лютого 2023 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено невідкладно справу до розгляду в порядку окремого провадження на 21 лютого 2023 року о 09:30 год. з врахуванням необхідності повідомлення заінтересованої особи. Заявниця [PERSON] в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання заявлених вимог. Представник заінтересованої особи, Жовківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від них на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечують проти задоволення заяви. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі заявниці та представника заінтересованої особи, зважаючи на подані ними клопотання про розгляд справи у їх відсутності, висловлену заінтересованою особою позицію у справі Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку . Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються в судовому порядку, передбачений у частинах першій та другій статті 315 ЦПК України. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України). Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. З матеріалів справи не вбачається, а під час розгляду справи судом не знайдено доказів того, що встановлення факту смерті особи в певний час пов`язане із подальшим вирішенням спору. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. З точки зору закону, під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року (справа №640/10329/16). Враховуючи наведене, встановлені судом обставини, те, що між заявницею відсутній спір із заінтересованою особою, відсутні відомості про спори з іншими особами, те, що встановлення факту смерті особи жодним чином не має можливості вплинути на виникнення, зміну або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви, а тому суд розглядає справу в порядку окремого провадження. Суд враховує, що прийняття рішення про встановлення юридичного факту смерті особи заявниця обгрунтовує необхідністю державної реєстрації смерті її батька, отримання свідоцтва про смерть, прийняття спадщини за заповітом на пай після смерті батька. Суд бере до уваги, що встановити іншим способом факт смерті особи в певний час як рішенням суду неможливо. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] у селі Півнівка Міловського району Луганської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Міловським РС УДМС України в Луганській області 14 вересня 2013 року (а.с. 4). З копії свідоцтва про укладення шлюбу, яке видане в Луганській області 27 лютого 1991 року, вбачається, що заявниця, [PERSON] , 27 лютого 1991 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу цього ж дня було зроблено відповідний актовий запис за № 09 (а.с. 7). Із копій довідок від 19 квітня 2022 року № 1319-7000827810 та № 1319-70008284416, виданих Рава-Руською міською радою Львівського району Львівської області, про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, вбачається, що заявниця та її чоловік є внітнішньо переміщеними особами, зареєстроване місце проживання яких за адресою: [ADDRESS] , а фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-11). Із копії свідоцтва про народження заявниці серія [NUMBER] , виданого 13.01.1966, вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Тобто суд констатує, що заявниця [PERSON] є дочкою [PERSON] . Батько заявниці [PERSON] [INFO] склав заповіт, яким, на випадок своєї смерті, заповів дочці [PERSON] земельну ділянку (пай) (а.с. 13). Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] , є членом його сім`ї, а тому є належним заявником, враховуючи норму ч. 2 ст. 317 ЦПК України. Суд враховує, що з 24 лютого 2022 року на східних та південних територіях України, відбуваються бойові дії між військами України (з одного боку) та військами російської федерації, невизнаних утворень ЛДНР (з іншого боку), що є загальновідомим фактом, а отже, у відповідності до ч. 3 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування. Міловська селищна територіальна громада в Луганській області з 24 лютого 2022 року є тимчасово окупованою російською федерацією територією України згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004. Заявниця зазначила, що в с. Півнівка Луганської області залишився проживати її батько [PERSON] , [INFO] , який був здоровим на час від`їзду заявнипці та її чоловіка і покидати обжите місце проживання не бажав, а 05.07.2022 стан його здоров`я погіршився і через тиждень він помер "власною смертю" [INFO] . При спілкувався із родичами і сусідами, які залишилися проживати на окупованій росією території України в смт Мілове Луганської області заявниця із чоловіком довідалися про смерть [PERSON] та його поховання. Через те, що Міловська селищна територіальна громада в Луганській області з 24 лютого 2022 року є тимчасово окупованою територією, отримати свідоцтва про смерть батька заявниця не може. Суд приходить до висновку, що зазначене заявницею не викликає сумнівів у достовірності. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно з Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 No 52/5 підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Таким чином, виникає необхідність встановити юридичний факт смерті особи, [PERSON] , для подальшої реєстрації його смерті на підставі рішення суду. Суд враховує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на сьогоднішній день. Суд бере до уваги те, що смерть батька заявниці настала на тимчасово окупованій російською федерацією території України, тому зареєструвати факт смерті в органах РАЦС та отримати свідоцтво про смерть батька заявниця на даний час з об`єктивних причин позбавлена можливості. Згідно з ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Нормою ст. 3 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. За змістом статей 13, 89, 294 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Правова позиція суду та рішення суду мають грунтуватися на тому, що згідно норм Конституції України та наведених положень законів забезпечення можливості реалізації та захист прав, свобод та інтересів громадян є одним із головних обов`язків держави, виконання якого не може бути вибірковим. Отже, держава повинна захищати та сприяти реалізації законних прав, свобод та інтересів всіх своїх громадян, в тому числі права на проведення державної реєстрації актів цивільного стану як офіційного визнання і підтвердження державою фактів, з якими пов`язується подальше виникнення в громадян та реалізація ними певних цивільних прав і обов`язків. Підставою для встановлення факту смерті особи є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть такої особи в певний час, за певних обставин та на певній території. Стосовно даної цивільної справи, то правом, яке держава має захищати та забезпечувати можливість для реалізації, є право заявника як громадянки України та дочки [PERSON] , на державну реєстрацію смерті свого батька, що, в свою чергу, є підставою для реалізації нею інших своїх прав, пов`язаних зі смертю батька. Відсутність документів у заявника, які вимагаються для реєстрації смерті особи, само по собі не може бути безумовною підставою для відмови судом у задоволенні заяви про встановлення факту смерті особи, оскільки визначений законом, зокрема п.1 Главою 5 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, перелік документів, на підставі яких територіальним органом ДРАЦС України підтверджується факт смерті особи та здійснюється подальша його державна реєстрація, є вичерпним джерелом доказів лише для такого територіального органу ДРАЦС України, а не для суду, оскільки суд при розгляді і вирішенні цивільних справ використовує ширше коло джерел та засобів доказування, що вбачається зі змісту статей 76, 82, 89 ЦПК України. Встановлення факту смерті батька заявниці не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. Враховуючи наведені вище обставини та додані докази, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення заяви та встановлення юридичного факту смерті особи, а саме того, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець села Півнівка Міловського району Луганської області, помер [INFO] в смт Мілове Луганської області, Україна. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення вимог заявниці. Відповідно до статей 317, 430 ЦПК України дане рішення суду має бути допущене до негайного виконання. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Outcome: approved