Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Позивач ЧНУ ім. Петра Могили звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання в університеті її доньки [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та [PERSON] як платником та [PERSON] , в якості одержувача вищої освіти було укладено Договір № 323/17 від 01.09.2017 року за умовами якого позивач бере на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача [PERSON] здійснити надання освітньої послуги по отриманню ступеня вищої освіти магістр денної форми навчання за спеціальністю "Публічне управління та адміністрування" [PERSON] . Відповідно до п. 5.2 Договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання протягом 2017-2019 н.р. становить 15 850, 00 грн., в тому числі: 9 500, 00 грн. за перший рік навчання; 6300, 00 грн. за другий рік навчання. Згідно з Наказом Університету № 476-С від 15.08.2017 року [PERSON] було зараховано в якості одержувача освітніх послуг до ЧНУ ім. Петра Могили. Порушуючи умови Договору [PERSON] навчання не відвідувала та створилась академічна заборгованість. Наказом Університету № 61-С від 21.01.2019 року [PERSON] було відраховано за академічну неуспішність. 29.09.2021 року відповідачу була направлена претензія щодо погашення заборгованості за навчання в університеті № 01/1094-08 від 26.08.2021 року, однак, у вказаний термін борг відповідач не повернула, чим ухиляється від виконання свого зобов`язання. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом направлення повісток, та опублікування оголошення на сайті Судової влади , причини неявки суду невідомі. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 21 Конституції України визначено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати май-но, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.ч. 1 та 4 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; до договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства; сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір); до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 628 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. Відповідно до п. 18 ст. 1 Закону України «Про освіту», освітня послуга - це комплекс визначених законодавством, освітньою програмою та/або договором дій суб`єкта освітньої діяльності, що мають визначену вартість та спрямовані на досягнення здобувачем освіти очікуваних результатів навчання. Згідно ч. 6 ст. 79 Закону України «Про освіту» договір на здобуття освіти укладається між закладом освіти і здобувачем освіти (його законними представниками) та/або юридичною чи фізичною особою, яка здійснює оплату; інші питання оплати навчання, підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації, додаткових освітніх послуг у закладах освіти регулюються законодавством. Між ЧНУ ім. Петра Могили та [PERSON] , як платником, в інтересах доньки [PERSON] в якості одержувача вищої освіти було укладено Договір № 323/17 від 01.09.2017 року. Відповідно до п. 3.2 Договору, Студент вносить плату за навчання у строк визначений Договором. Відповідно до п. 5.2 Договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання протягом 2017-2019 н.р. становить 15850, 00 грн., в тому числі: 9500, 00 грн. за перший рік навчання; 6350, 00 грн. за другий рік навчання. Згідно з Наказом Університету № 476-С від 15.08.2017 року [PERSON] було зараховано в якості одержувача освітніх послуг до ЧНУ ім. Петра Могили. Порушуючи умови Договору відповідач не виконав у повному обсязі свій обов`язок стосовно виконання вимог освітньої програми ( п.4.1.Договору) Наказом Університету № 61-С від 21.01.2019 року [PERSON] було відраховано за академічну неуспішність Згідно до п. 8.1 Договору всі спірні питання між Сторонами вирішують в порядку передбаченому чинним законодавством. Оскільки Договір було порушено, а кошти не сплачено суд вважає за потрібне задовольнити даний позов. У відповідності з ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved