Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 05 січня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про звільнення від сплати заборгованості з аліментів, в обґрунтування якої зазначив, що рішенням Малинського районного суду по справі №283/2004/15-ц було призначено стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO] . Згідно виконавчого листа 2/283/750/215, виданого 14.12.2015 року Малинським районним судом з позивача стягувались на користь [PERSON] . Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 02.11.2022 по справі №283/1331/22, [PERSON] було звільнено від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини. Під час розгляду вказаної справи суд виходив з того, що спільна донька не проживає більше зі своєю матір`ю, а з 10 грудня 2021 року проживає зі своїм батьком та знаходиться на його повному утриманні. Зазначене рішення набрало законної сили в грудні 2022 року, але у позивача перед відповідачем утворився борг по сплаті аліментів в розмірі 100 675,21 грн., у зв`язку з чим з [PERSON] на користь [PERSON] продовжують стягуватися аліменти на утримання дитини, які фактично використовуються не за їх прямим призначенням. Спільна дитина вже більше одного року не проживає з відповідачем, а тому повністю відпала необхідність у сплаті аліментів на користь відповідача, так як фактично дитина проживає з Позивачем і знаходиться на його повному утриманні з 10.12.2021. Заборгованість по аліментах у позивача виникла у зв`язку з тим, що у період з жовтня 2015 року по березень 2020 року він сплачував кошти не через Державну виконавчу службу, а передавав відповідачу готівкою особисто, має на утриманні ще одну дитину від другого шлюбу, донька проживає з ним з 10.12.2022, він є особою з інвалідністю ІІІ групи, що вплинуло на працевлаштування. Вимогами позову, [PERSON] просить суд звільнити його від сплати нарахованої заборгованості по аліментах, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] на підставі рішення Малинського районного суду №283/2004/15-ц, починаючи з 21 серпня 2015 року по 01 грудня 2022 року. Явка сторін по справі: Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно. 23.02.2023 представником позивача адвокатом Дмитрієвим А.І., який діє на підставі ордеру серії КС №607227 від 07.09.2021, подано заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, про причини неявки суд не повідомила, жодних заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило, відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, на яких він ґрунтується, до суду не подала. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України,\~розглядає справу\~у судовому\~засіданні за\~відсутності позивача\~і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23.02.2007 (а.с.11 зв.). Згідно свідоцтва серії [NUMBER] від 18.02.2010, між чоловіком [PERSON] та дружиною [PERSON] розірвано шлюб, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №17 від 18.02.2010 року (а.с.11). Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 02 листопада 2022 року по цивільній справі №283/1331/22 позов [PERSON] , до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів задоволено частково, а саме: припинено примусове стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються на підставі виконавчого листа, виданого Малинським районним судом Житомирської області 14.12.2015 на виконання рішення суду від 12.10.2015 року у справі №283/2004/15/ц з дня набрання даним рішенням сили. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.8-9). Згідно довідки №364 від 19.12.2022 року за підписом старости Луківського старостинського округу Венглівського І., [PERSON] , [INFO] , дійсно знаходиться на повному утриманні батька [PERSON] і проживає з ним в [ADDRESS] з 10 грудня 2021 року (а.с.10). 13.07.2022 здійснено реєстрацію адреси місця проживання [PERSON] в [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №2022/000418222 (а.с.10 зв.). Розрахунком заборгованості №481/01-25 від 09.11.2021, встановлено, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів згідно виконавчого листа №2/283/750/2015, виданого Малинським районним судом 14.12.2015, за період з 21.08.2015 по 30.11.2022 та станом на 01.12.2022 становить 100675,21 грн. (а.с.12). Мотиви та застосовані норми права. Відповідно до\~вимог ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Згідно ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~зобов`язана\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з\~ ч. 2 ст. 51 Основного Закону батьки зобов`язані\~ утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка\~\~ набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки\~ щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.\~ Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , 2007 року народження. Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 14.12.2015 року по цивільній справі №283/2004/15-ц стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] в розмірі частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Матеріалами справи\~підтверджено,\~що станом на 01.12.2022 за період з 21.08.2015 по 30.11.2022 заборгованість [PERSON] сплаті аліментів становить 100675,21 грн. Частиною 2 ст.197 Сімейного кодексу України визначено, що\~ за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. Окрім того, навіть за наявності зазначених в ч. 2\~ст. 197 СК України\~обставин закон надає лише право (суд може), а не зобов`язує суд повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами.\~При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Вочевидь звільнення від сплати заборгованості по аліментах на неповнолітню дитину повинно мати місце лише у виключних випадках. Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи рішенням Малинського районного суду від 02 листопада 2022 року по цивільній справі №283/1331/22 припинено примусове\~стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються по справі №283/2004/15/ц з дня набрання даним рішенням сили. В мотивувальній частині вказаного рішення зазначено, що змінилася обставина, яка впливає на стягнення аліментів з [PERSON] , а саме з 10 грудня 2021 року дитина [PERSON] проживає з батьком. Таким чином, вказана обставина щодо зміни місця проживання дитини з батьком є істотною обставиною, що в силу вимог ч. 2 ст.197 Сімейного кодексу України є підставою для звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по сплати аліментів за період\~з 10\~грудня 2021\~року по\~03\~грудня 2022\~року (день набрання законної сили рішенням по цивільній справі №283/1331/22 ). В обґрунтування доводів щодо звільнення від сплати заборгованості за аліментами за період з 21.08.2015 по 10.12.2022, коли дитина проживала з матір`ю і рішенням суду [PERSON] був зобов`язаний сплачувати аліменти, позивач посилався на те, що на його утриманні заходиться ще одна неповнолітня дитина від другого шлюбу і він є особою з інвалідністю ІІІ групи. В розумінні положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути\~лише ті\~істотні обставини,\~які вплинули\~та пов`язані\~із самим\~фактом виникнення\~такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає. Як вбачається з поданих матеріалів, відсутні істотні обставини, що вплинули б на виникнення заборгованості по сплаті аліментів за період з 21.08.2015 по 10.12.2022. [PERSON] не наведено будь-яких переконливих доказів, а також у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували б наявність підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами за вказаний період. Позивач зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття незалежно від того, що має інших дітей від іншого шлюбу, а також наявність ІІІ групи інвалідності не свідчить про непрацездатність особи. \~ \~ \~ \~Наведені в позові\~\~ обставини не можуть слугувати підставами для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами за період з 21.08.2015 по 09.12.202 включно. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial