Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання малолітньої дитини дочки [PERSON] ,\~2012\~року народження,у розмірі 1/2 частки з усіх видів його доходу (заробітку). На теперішній час змінився його сімейний стан, він має на утриманні ще одну дитину - [PERSON] , 2020 року народження. Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього у розмірі 1/2 частки доходу, до 1/4 частки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Процесуальні дії у справі. 09.08.2022 року позовна заява надійшла до суду. 31.08.2002 року судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою від 12.09.2002 року позов залишено без руху. 20.09.2022 року надійшла уточнена позовна заява. Ухвалою від 26.09.2022 року провадження у справі відкрито та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження. 30.11.2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Інші процесуальні дії у справі не здійснювались. Заяви, клопотання. Сторони про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Оскільки порядок її виклику до суду, передбачений ст.ст.128-130 ЦПК України, дотримано, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, в тому числі відповідача, на підставі наявних матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст.ст. 280-282 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Фактичні обставини, встановлені судом. Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 травня 2016 року і до повноліття дитини /а.с.9/. З 03 червня 2022 року позивач знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , з якою має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] /а.с.45-46/. Зміст спірних правовідносин. Встановленим судом обставинам відповідають правовідносини з порядку та умов призначення аліментів на неповнолітніх дітей, визначення їх розміру, а також права платника аліментів на їх зменшення. Норми права, які застосовує суд. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст.ст. 141, 180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд вважає, що позивач, як платник аліментів, має право на зменшення їх розміру. Надані позивачем доказами підтверджують зміну його сімейного стану, в зв`язку з народженням [INFO] ще однієї малолітньої дочки [PERSON] . Разом з тим, суду не надано доказів того, чи пред`явлено відповідачем по справі до примусового виконання рішення суду про стягнення з позивача аліментів на утримання дочки [PERSON] , 2012 року народження, чи відкрите відповідне виконавче провадження, чи має він заборгованість по аліментам, тобто відсутні докази фактичної сплати ним аліментів за рішенням суду, у зв`язку з чим суд критично ставиться до твердження позивача про погіршення його матеріального стану. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19, який відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватись усіма іншими судами при застосуванні відповідних норм права, зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. За таких обставин, оскільки позивачем не надано доказів погіршення його матеріального стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, враховуючи, що в задоволенні позову судом відмовляється, судові витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed