Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на момент смерті [PERSON] , разом з ним в житловому будинку проживала [PERSON] , 1943р.н. дружина. 19 лютого 2020 року [PERSON] склав заповіт на все належне йому майно в користь позивача. [PERSON] проживав у с. Добрянське Тячівського району. Після звернення в грудні 2022 року до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуску строку, встановленого законом для прийняття спадщини. Зазначив, що пропустив строк для прийняття спадщини з причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини: через проживання в Тячівському районі Закарпатської області в с.Добрянське та здійсненням догляду за [PERSON] , оголошенням на території України карантину - у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби, а також у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації та введенням воєнного стану в Україну, що триває до сьогодні. Таким чином, позивач вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин і просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, згідно якої, проти задоволення позовних вимог не заперечує, з`явитись в судове засідання не має можливості за станом здоров`я, зазначила, що є спадкоємцем обов`язкової частки до майна померлого чоловіка [PERSON] , проте бажає щоб усе спадкове майно після смерті чоловіка успадкував їх син, котрий разом з сім`єю на даний час проживає разом з нею та доглядають її. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України.\~\~ Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: [PERSON] помер [INFO] в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області 03 березня 2020 року, актовий запис №48. Згідно заповіту, посвідченого від 19 лютого 2020 року старостою с. Богданівка Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , який народився в с. Н. Прага Олександрійського району Кіровоградської області, на випадок смерті, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що законно матиме право, включаючи грошові заощадження у відповідних банківських установах заповів [PERSON] , [INFO] . У відповідності до довідки, виданої Підволочиською селищною радою 09 червня 2021 року №171 [PERSON] , який зареєстрований по [ADDRESS] , [PERSON] помер [INFO] . На день смерті [PERSON] , разом з ним, за адресою [ADDRESS] були зареєстровані: дружина- [PERSON] -1943р.н., невістка [PERSON] , 1972р.н., внуки [PERSON] , 1994р.н., [PERSON] , 2003р.н., [PERSON] , 2009р.н.. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №70932818 від 15 грудня 2022 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] спадкова справа не заведена, інформація у спадковому реєстрі відсутня. Як убачається із роз`яснення приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу №102/01-16 від 15 грудня 2022 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , проте йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та роз`яснено, що у зв`язку з тим, що [PERSON] не зареєстрований та не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, в строк, встановлений законом для прийняття спадщини до нотаріальної контори та/або приватного нотаріуса не звернувся, заяви про прийняття спадщини не подавав, а тому вважається таким, що спадщину не прийняв, а відтак для вирішення питання слід звернутися до суду. Разом з тим, як вбачається з пояснень [PERSON] , 1978р.н., жительки [ADDRESS] від 06 лютого 2023 року вона являється родичкою [PERSON] , 1951р.н. та проживає з нею в одному селі впродовж тривалого часу. Крім того, знайома з [PERSON] зятем [PERSON] . Підтвердила, що [PERSON] є фізично нездоровою людиною, котра перенесла дві офтальмологічні операції та не може самостійно здійснювати догляд за собою, у зв`язку з чим потребує сторонньої допомоги. Ствердила, що в період час у з березня 2020 року по листопад 2022 року [PERSON] постійно проживав в зі своєю тещею [PERSON] та здійснював догляд за нею. У відповідності до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] 10 липня 2021 року [PERSON] перенесла операцію на OD: УЗ-ФЕ з імплантацією ІОЛ+20.50Д Alcon SA60AT. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , однак, у зв`язку із тривалою відсутністю за місцем відкриття спадщини, проживанням в Тячівському районі Закарпатської області та здійсненням догляду за [PERSON] , що підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, а тому враховується при ухваленні судового рішення, а також поширенням на території України коронавірусної хвороби, а опісля, військовою агресією Російської Федерації та введенням воєнного стану в Україні - у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернувся, у зв`язку з чим пропустив строк для прийняття спадщини. Згідно з Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020року №807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» у Тернопільській області ліквідовано Бережанський, Борщівський, Бучацький, Гусятинський, Заліщицький, Збаразький, Зборівський, Козівський, Кременецький, Лановецький, Монастириський, Підволочиський, Підгаєцький, Теребовлянський, Тернопільський, Чортківський, Шумський райони. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17липня 2020 року №807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» у Тернопільській області утворено Кременецький, Тернопільський та Чортківський райони. При цьому, до Тернопільського району (з адміністративним центром у місті Тернопіль) включено території Байковецької сільської, Бережанської міської, Білецької сільської, Великоберезовицької селищної, Великобірківської селищної, Великогаївської сільської, Залозецької селищної, Збаразької міської, Зборівської міської, Золотниківської сільської, Іванівської сільської, Козівської селищної, Козлівської селищної, Купчинецької сільської, Микулинецької селищної, Нараївської сільської, Озернянської сільської, Підволочиської селищної, Підгаєцької міської, Підгороднянської сільської, Саранчуківської сільської, Скалатської міської, Скориківської сільської, Теребовлянської міської, Тернопільської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Згідно постанови Верховного Суду України від 17 грудня 2021 року у справі №369/62/54/19-ц оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття, саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або суду. Окрім того, вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини, необхідно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. За змістом пункту 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Гарантоване статтею 6 Конвенції право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Принцип пропорційності тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Практика Європейського суду з прав людини застосовує принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема, й у питаннях захисту права власності. Цей принцип закріплений і у частині 3статті 2\~Цивільного процесуального кодексу України. Разом з цим, при вирішенні цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. При вирішенні питання пропуску позивачем [PERSON] строку на прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] суд застосовує правило встановлення всіх обставин у даній справі з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, яке не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, на підставі викладеного та досліджених доказів, суд прийшов до висновку, що причини, на які посилається позивач щодо пропущення строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] є поважними та пов`язані з об`єктивними обставинами. Зважаючи на викладені обставини, та із врахуванням того, що факт пропуску\~строку для\~прийняття спадщини\~не є\~підставою для\~усунення від\~спадкування,іншим чином захистити права позивача неможливо, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] є підставним і підлягає до задоволення шляхом визначення йому додаткового строку для подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини за заповітом, що залишилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном 3 місяці з часу набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved