Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

04 січня 2023 року, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] інфляційних витрат у розмірі 37 288 гривень 34 копійки та 3% річних від суми боргу 7 421 гривень та, крім того, судові витрати. В обґрунтування якого зазначив наступне, 26.11.2008 року, відповідач - [PERSON] отримав від позивача у борг 15000 доларів США зі строком повернення до 26.05.2009 року, про що [PERSON] надав власноруч написану розписку. У зв`язку з неповернення боргу у зазначений строк, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення суми боргу. 26.08.2010 року Комунарський районний суд міста Запоріжжя виніс заочне рішення, за яким стягнув з [PERSON] - 147084, 79 грн. на користь [PERSON] .. На підставі вказаного рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 26.08.2010 року, був виданий виконавчий лист № 2-2677, на підставі якого Комунарським ВДВС м. Запоріжжя було відкрито виконавче провадження № 21912968. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо стягнення грошових сум та відкритого виконавчого провадження з його примусового виконання, яке не виконується боржником, надає право кредитору на отримання сум передбачених ст. 625 ЦК України. В грудні 2016 року, у зв`язку з тим що [PERSON] борг так не повернув, [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення інфляційних витрат та 3% річних від суми боргу. 19.04.2018 року Апеляційний суд Запорізької області постановив: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , за період з 12.12.2013 року по 12.12.2016 року суму втрат від інфляції у розмірі 130004, 71 грн., 3% річних від суми грошового зобов`язання у розмірі 12453, 63 грн. В грудні 2019 року, у зв`язку з тим що [PERSON] борг [PERSON] так не повернув, позивач знов звернувся до суду з позовом про стягнення інфляційних витрат та 3% річних від суми боргу 07.04.2020 року. Комунарський районний суд м. Запоріжжя (справа № 333/108/20) повністю задовольнив позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] інфляційних витрат в сумі 33318,40 грн. та 3% річних від суми боргу, в сумі 10401, 80 грн., за період часу з 27.12.2016 року по 27.12.2019 року. Згідно з повідомленням Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі (вих. № 53420/10-18.3-34 від 22.12.2022 року), станом на 02.12.2019 року сума боргу за виконавчим документом № 2-2677, виданим 29.09.2010 року Комунарським районний суд м. Запоріжжя (виконавче провадження № 21912968 ) складала 83849, 21 грн. Станом на 22.12.2022 року, з урахуванням перерахованих боржником сум, сума боргу за виконавчим провадженням № 21912968 складає 82460, 94 грн. Таким чином, за період часу з 31.12.2019 року по 30.12.2022 року, 3% річних від суми грошового зобов`язання у розмірі 82460, 94 грн. складає: 7421 грн. Інфляційні збитки за період часу з 31.12.2019 року по 30.12.2022 року, від суми грошового зобов`язання у розмірі 82460, 94 грн., складають: 37288, 34 грн. Ухвалою від 05 січня 2023 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити у повному обсязі та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 991 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 27 лютого 2023 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2010 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу та моральної шкоди задоволені частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 120 139 грн. 50 коп., проценти від суми позики в розмірі 18 690 грн. 73 коп., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 3 683 грн. 16 коп., моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. , судові витрати в розмірі 3 571 грн. 40 коп. В іншій частині позову відмовлено. Рішення набуло законної сили 07.09.2010 року (а.с. 7-8). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з довідки Комунарського ВДВС м. Запоріжжя за вих. № 53420/10-18.3-34 від 22.12.2022 року, станом на 02.12.2019 рік сума боргу за ВП 21912968 складає 83849,21 грн. 21.01.2021 року на рахунок [PERSON] перераховано суму у розмірі 90,91 грн, 19.02.2021 - перераховано суму у розмірі 90,91 грн та 24.03.2021 року - 90,91 грн в рахунок погашення заборгованості. Всього боржником за період з 01.01.2021 року по 15.04.2021 рік за ВП 21912968 сплачено погашення боргу 272,73 грн. Залишок за ВП 21912968 станом на 15.04.2021 рік складає 83576,48 грн. Згідно ВП 21912968- 20.04.2021 року на рахунок перерахованого суму у розмірі 90,91 грн та 08.06.2021 року - 90,91 гpн. Згідно ВП 21912968- 27.09.2021 року на рахунок перерахованого суму у розмірі 272,73 грн, які надійшла на депозитний рахунок 23.06.2021- 90,91 грн, 21.07.2021- 90,91 грн на 01.09.2021-90,91 грн. Згідно ВП 21912968- 05.11.2021 року на рахунок перерахованого суму у розмірі 90,91 грн, які надійна на депозитний рахунок 22.10.2021 року. За ВП 21912968 залишок боргу станом на 05.11.2021 рік складає 83031,02 грн. Згідно ВП 21912968- 23.12.2021 року на Ваш рахунок перерахованого суму у розмірі 181,82 грн, які надійшла на депозитний рахунок 13.12.2021 року. Згідно ВП 21912968- 10.06.2022 року на рахунок перерахованого суму у розмірі 115,53 грн, які надійшла на депозитний рахунок 01.02.2022 року. Згідно ВП 21912968- 23.08.2022 року на рахунок перерахованого суму у розмірі 90,91 грн, які надійшла на депозитний рахунок 21.08.2022 року. Згідно ВП 21912968- 27.09.2022 року на рахунок перерахованого суму у розмірі 90,91 грн, які надійшла на депозитний рахунок 23.09.2022 року. Згідно ВП 21912968- 02.11.2022 року на Ваш рахунок перерахованого суму у розмірі 90,91 грн, які надійшла на депозитний рахунок 27.10.2022 року. За ВП 21912968 залишок боргу станом на 22.12.2022 рік складає 82460 гривень 94 копійки (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. За змістом ст. ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Отже, станом на 22.12.2022 року сума боргу за виконавчим провадженням № 21912968 складає 82 460 гривень 94 копійок. Таким чином, за період часу з 31.12.2019 року по 30.12.2022 року, 3% річних від суми грошового зобов`язання у розмірі 82460, 94 грн. складає: 7421 грн. Інфляційні збитки за період часу з 31.12.2019 року по 30.12.2022 року, від суми грошового зобов`язання у розмірі 82460, 94 грн., складають: 37288, 34 грн. У зв`язку з тим, що боржник [PERSON] прострочив виконання грошового зобов`язання, всього збитки позивача з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% процента річних від простроченої суми, складають (7 421 гривня + 37 288 гривень 34 копійки) = 44 709 гривень 34 копійки. З урахуванням викладеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів ( договорів, рахунків тощо ). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Позивачем до матеріалів позовної заяви додано договір про надання правової допомоги від 15.12.2022 року, укладений між адвокатом Грецовим А.В. та [PERSON]., квитанцію від 15.12.2022 року про перерахування [PERSON] адвокату Грецову А.В. 4 000 грн. за складення позовної заяви відповідно до умов вище вказаного договору та підготовку та участь в 1 судовому засіданні. В силу ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 35 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Вказана сума витрат, понесених [PERSON] на професійну правову допомогу, яка підлягає стягненню із відповідача на його користь, обґрунтовується наданою позивачем вищевказаною квитанцією у сумі 4 000 грн.

Outcome: approved