Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю"Автотранспортне підприємство 129966" звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на майно, вказавши в позові наступне. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство 129966" задоволено, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 129966» з кожного суму заборгованості 48 066 грн. 79 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору розміром 1 135 грн. Відповідачі є єдиними спадкоємцями [PERSON] , що встановлено рішенням суду від 21.09.2021 внаслідок дослідження матеріалів спадкової справи. З метою примусового виконання рішення від 21.09.2021 позивач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А., яким заведені виконавчі провадження № 67709061, № 67708686, проте рішення від 21.09.2021 року не виконано, відповідачі ухиляються від його виконання, коштів чи майна, за рахунок якого було б можливо примусове виконання рішення суду, відповідачі не мають. Посилаючись на вимоги ч.2 ст.1282 ЦК України, позивач просить суд звернути стягнення на 1/3 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] , що належить на підставі договору міни від 22.09.2000 року [PERSON] , яка померла [INFO] ,спадкоємцями якої є [PERSON] , [PERSON] , які прийняти спадщину, але не оформили своїх спадкових справ, в рахунок погашення вимог позивача за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2021 року, у спосіб реалізації шляхом проведення прилюдних торгів. Ухвалою суду від 29.08.2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство 129966" залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків позову. Ухвалою суду від 27.09.2022 року відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство 129966" до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на майно, справу вирішено розглянути у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі. Ухвалою суду від 23.02.2023 року у задоволенні заяви представника позивача про витребування доказів відмовлено. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені судом у встановленому законом порядку, заяв, клопотань, відзивів від відповідачів до суду не надходило. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. На підставі ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням суду від 21.09.2021, яке набрало законної сили встановлено, що 11.02.2016 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики на суму 31 800,00 грн., за умовами п. 7 якого остання зобов`язалась повернути таку ж суму грошових коштів протягом 14 днів від дня пред`явлення вимоги позикодавцем. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.06.2017 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 86 від 16.06.2017. З матеріалів спадкової справи № 338/2017, заведеної Третьою запорізькою державною нотаріальною конторою 28.11.2017 щодо майна померлої [PERSON] випливає, що 28.11.2017 із заявами про прийняття спадщини після її смерті звернулась [PERSON] в інтересах неповнолітніх на той час дітей померлої [PERSON] та [PERSON] . 04.04.2018 до нотаріальної контори від [PERSON] в особі [PERSON] надійшла заява про пред`явлення вимог до спадкоємців [PERSON] за вищезазначеним договором позики. 16.07.2018 між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 129966», позивачем у справі, укладено договір відступлення права вимоги за договором позики від 11.02.2016, на підставі якого відбулась заміна кредитора у зобов`язанні. Разом із тим, дотепер позика не повернута, рішення суду від 21.09.2021 року не виконано. За змістом ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Правовідносини, що виникли між позикодавцем та позичальником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між позикодавцем і спадкоємцем боржника й мають вирішуватись у порядку положень ст. 1282 ЦК України, яка передбачає додатковий за своєю правовою природою спосіб захисту цивільних прав та інтересів кредитора спадкодавця в разі, якщо спадкоємці не виконають його вимоги. Матеріалами справи не доведено, що зверненню до суду з позовом про звернення стягнення на майно спадкоємців передувала відмова спадкоємців повернути борг спадкодавця одноразовим платежем.Матеріали справи не містять жодного доказу тому, що вказані вимоги були вручені відповідачам у справі, що беззаперечно доводить, що на час подачі позову до суду, кредитор не довів до відома спадкоємців про існування боргу спадкодавця , не надав їм можливості погасити борг одноразовим платежем, та звернувся з вимогами про звернення стягнення на майно, в порушення порядку передбаченого ст. 1282 ЦК України. Крім того станом на дату звернення з позовом не було відомо, яке конкретно майно успадкує кожен зі спадкоємців на яке могло б бути звернуто стягнення, в разі відмови від повернення боргу одноразовим платежем. Як вже зазначалось вище, спадкоємці не отримували свідоцтва про право на спадщину до розгляду даної справи. Ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу лише за зверненням особи, поданим у відповідності з нормами ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Слід зазначити, що за обставинами даної справи встановлено, що між кредитором та боржником не укладався договір застави будь-якого майна, а тому кредитору спочатку потрібно було пред`явити вимогу до спадкоємців про повернення боргу одноразовим платежем, а лише після відмови виконати таку вимогу звертатись з позовом про звернення стягнення на майно. При цьому вид та розмір цього майна, місце його знаходження має бути конкретно зазначено в позовній заяві, так як суд звертає стягнення на майно передане спадкоємцям в натурі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Згідно зі ст.141 ЦПК України, у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed