Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

27 лютого 2023 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява представника [PERSON] адвоката Кравченка А.В., в якій вони просять видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , на строк 6 місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки: заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] , [INFO] , а саме 1/2 частині будинку за адресою: [ADDRESS] , яка на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] , а також в місцях роботи, інших місцях частого відвідування постраждалою особою; заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу - [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначає, що [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON] та проживає у одному з потерпілою будинку. Будинок за адресою: [ADDRESS] , фактично поділений на дві частини (перший і другий поверх), кожна з яких має окремий вхід. Одна частина (перший поверх будинку) на праві спільної власності належить [PERSON] та її батьку [PERSON] , [INFO] , в даній частині будинку проживає потерпіла особа - [PERSON] . Друга частина будинку (другий поверх) належить [PERSON] (яка є матір`ю [PERSON] ), в даній частині разом із співмешканкою [PERSON] проживає кривдник [PERSON] . Так, 01 січня 2023 року, приблизно о 15 годині 50 хвилин [PERSON] стала жертвою насильства з боку двоюрідного брата [PERSON] , що була викликана раптовою неадекватною поведінкою останнього, яка виразилась в словесних погрозах вчинення фізичного насильства щодо останньої, нецензурною лайкою, а також пошкодження транспортного засобу належного [PERSON] . Потерпіла викликала працівників поліції, які прийняли заяву [PERSON] про вчинення щодо неї домашнього насильства, зафіксували обставини події на нагрудну боді-камеру. Очевидцем протиправних дії [PERSON] щодо [PERSON] був неповнолітній [PERSON] . Працівниками поліції стосовно [PERSON] , [INFO] , у присутності двох понятих було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ №740451 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, про те, що 01 січня 2023 року, близько 15 години 50 хвилин, [PERSON] , перебуваючи за адресою проживання: [ADDRESS] , відносно своєї двоюрідної сестри [PERSON] , [INFO] , вчинив дії психологічного характеру, а саме: висловлювався в бік останньої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, пошкодив автомобіль «Volkswagen Jetta», державний номерний знак [NUMBER] , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить потерпілій, чим своїми діями завдав шкоди потерпілій. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 11 січня 2023 року по справі №367/84/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень 00 копійок. Вчинення [PERSON] щодо [PERSON] протиправних дій за викладених вище обставин, негативно вплинуло на її психологічний спокій, здоров`я та спокійний побут. Після погроз фізичною розправою в адресу [PERSON] , а також пошкодження належного їй автомобілю, остання має реальні побоювання, що [PERSON] реалізує свої погрози та спричинить фізичної шкоди потерпілій або її синові, оскільки [PERSON] не завжди може контролювати свої дії (вчинки). Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо [PERSON] необхідно до [PERSON] застосувати обмежувальний припис у вигляді заборони перебувати [PERSON] в місці проживання [PERSON] ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; та заборони вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. З огляду на вище зазначене, [PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, представник надав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив заяву розглядати без його участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надіслання смс-повідомлення на номер телефону, зазначений у заяві, яке було доставлено 28 лютого 2023 року, заяв про відкладення розгляду не надавав. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 01 січня 2023 року, близько 15 години 50 хвилин, [PERSON] , перебуваючи за адресою проживання: [ADDRESS] , відносно своєї двоюрідної сестри [PERSON] , [INFO] , вчинив дії психологічного характеру, а саме: висловлювався в бік останньої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, пошкодив автомобіль «Volkswagen Jetta», державний номерний знак [NUMBER] , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить потерпілій, чим своїми діями завдав шкоди потерпілій, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (вчинення домашнього насильства). Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 11 січня 2023 року по справі №367/84/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень 00 копійок. Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до пунктів 6, 8 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Згідно пункту 2 частини 1 статті 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до пункту 7 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частина 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. За правилами статті 350-5 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо заявника, а тому є висока вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту постраждалої особи - [PERSON] необхідно видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] . Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до частини 2 статті 350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. В силу частини 3 статті 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial