Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

30.12.2022 року позивач звернувся із позовною заявою і просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі 28883,53 грн. Свої вимоги мотивує тим, що з 19.02.2020 року по 25.07.2022 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. 25.07.2022 року звільнений за власним бажанням (ст.38 КЗпП). При звільненні з ним не був проведений повний розрахунок. Ухвалою суду від 02.01.2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Відповідачем, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відзив на позовну заяву не надано, явку представника у судове засідання не забезпечено, про причини неявки суд не повідомлено. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з 19.02.2020 року по 25.07.2022 року перебував у трудових відносинах з відповідачем та 25.07.2022 року позивач звільнився з роботи за власним бажанням (ст.38 КЗпП). Після звільнення [PERSON] з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг», роботодавцем не проведено розрахунок по заробітній платі. Станом на дату звільнення [PERSON] сума заробітної плати, належної до виплати складає 28883,53 грн. Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. Згідно з ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідність стягнення з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь [PERSON] заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у розмірі 28883,53 грн. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved