Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», на виконання своїх зобов`язань надає відповідачам послуги з постачання теплової енергії, але вони неналежно виконують свої зобов`язання щодо здійснення оплати за них, мають заборгованість. Позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.12.2018 по 01.07.2022 в розмірі 16339,62 грн., в тому числі: за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.12.2018 року по 04.11.2021 року в розмірі 8745,99 грн., та за послугу з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 року по 01.07.2022 року в розмірі 7420,17 грн., плату за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 01.07.2022 173,46 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн. Стислий виклад заперечень відповідачів. Відповідачі подали\~відзив на\~позов,\~з позовними\~вимогами не\~погоджуються,\~вважають їх необгрунтованими,\~не законними,\~оскількивони періодично сплачували комунальні платежі, а часткова оплата послуг не є підставою для перебігу позовної давності, і з огляду на те, що позивач звернувся з позовом до суду 14 листопада 2022 року, період з 01.12.2018 року по 14.11.2019 року виходить за межі трирічного строку, у зв`язку з чим просять застосувати строк позовної давності і зазначають, що борг зменшується до 7401,54 грн. (16339,62 грн. - 8938,08\~грн.)Водночас, за період з 31.07.2022 року по 23.12.2022 року вони сплатили на рахунок позивача 6262,81грн., а тому залишок боргу становить 1138,73 грн. (7401,54грн. 6262,81 грн.), а не 16339,62 грн., як вказує позивач. У зв`язку із спливом строків позовної давності у задоволенні позову просять відмовити. Стислий виклад відповіді позивача на відзив. Позивач у відповіді на відзив просив врахувати, що заборгованість у відповідачів виникла у зв`язку з неповною оплатою отриманих послуг. Щодо сплати відповідачами 6262,81грн. за період з 31.07.2022\~року по\~23.12.2022\~року,\~зазначив,\~що ці\~кошти було\~сплаченовже після подання позову до суду і цей період не входить до розрахунку заборгованості на час подання позову. Не погодився з позицією відповідачів щодо спливу строку позовної давності, оскільки відповідачі, хоч і не в повному розмірі, але здійснювали оплату за опалення, зокрема з грудня 2018 року неодноразово здійснювали сплату за централізоване опалення, тобто визнавали свій борг, чим переривали перебіг позовної давності. Оскільки після переривання перебіг позовної давності починається заново, тому представник позивача вважає, що відповідачі дійшли до висновку про пропуск позивачем строку позовної давності помилково, і просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Процесуальні дії у справі. 14.11.2022 позовна заява надійшла до суду. 08.12.2022 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів. 09.12.2022\~позовна заява\~прийнята до\~розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання. Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити з врахуванням відповіді на відзив. Відповідачі надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову заперечують, підтримали свої пояснення, які були викладені ними у відзиві. Просили застосувати строк позовної давності. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі за відсутності сторін, на підставі наданих ними доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.223 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2\~ст.247\~ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» надає послуги з постачання теплової енергії. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] і є споживачами послуг, які надає позивач, але оплату за надані послуги здійснюють не в повному обсязі, у зв`язку з чим мають заборгованість. За розрахунком позивача, заборгованість за послугу з централізованого опалення за період з 01.12.2018 по 04.11.2021 становить 8745,99 грн., за послугу з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 01.07.2022 - 7420,17 грн., плата за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 01.07.2022 173,46 грн. Правильність нарахування підтверджується відповідним розрахунком. Як видно із детального розрахунку заборгованості, відповідачі періодично здійснюють оплату послуг позивача. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань з оплати наданих послуг. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК, договір є обов`язковим для виконання сторонами, приписами ст.525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п.1 ч.3 ст.20 вищевказаного Закону). 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 цього Закону, до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. З часу набрання чинності цим Законом, споживачам встановлено плату за абонентське обслуговування, згідно з п.11 ч.1 ст.1 якого - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг.\~ Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 1, 5 ч.2 ст.7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частина 5 пункту 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198, передбачає обов`язок споживача теплової енергії своєчасно проводити розрахунки за використану теплову енергію. Відповідно п.18 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим...». Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Положеннями частини третьої, четвертої статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Разом з тим, нормою ст.261 ЦК України визначено початок перебігу позовної давності, який згідно з частиною першою цієї статті починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що відповідачі не виконують належним чином покладені на них законом обов`язки з утримання житла, оплату за надані житлово-комунальні послуги здійснюють не в повному обсязі, тому право позивача є порушеним і підлягає відновленню шляхом солідарного стягнення з відповідачів на його користь заборгованості. Вирішуючи клопотання відповідачів про застосування строку позовної давності, суд виходить із наступного. Як видно із детального розрахунку заборгованості, відповідачі протягом 2018-2022 років періодично здійснюють оплату послуг позивача, навіть у ті періоди, коли не надається теплопостачання, чим визнають свій борг, що є підставою для переривання строків позовної давності відповідно до положень ч.1 ст.264 ЦК України. Тому суд вважає, що позивач звернувся до суду в межах трирічного строку, у зв`язку з чим клопотання відповідачів про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає. Разом з тим, суд не приймає в якості доказу зменшення боргу новий розрахунок, доданий позивачем до відповіді на відзив, згідно з яким заборгованість зменшилась з 16339,62 грн. до 12839,62 грн., оскільки позивач, отримавши від відповідачів кошти вже після відкриття провадження по справі, позовні вимоги не уточнив, у відповіді на відзив не конкретизував, яку саме суму просить стягнути, у зв`язку з чим справа розглядається судом в межах пред`явленого позову за період з 01 грудня 2018 року по 01 липня 2022 року. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідачів\~підлягає стягненню\~на користь\~позивача документально\~підтверджена сплачена\~сума судового\~збору у\~розмірі,\~ 2481,00\~грн.,в рівних частинах з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved