Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 07 лютого 2023 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу. 2. Позов обґрунтований тим, що позивач із відповідачем уклали шлюб 21 травня 2010 року, який зареєстрований Суразькою сільською радою Шумського району Тернопільської області. Від спільного шлюбу у сторін [INFO] народились донька - [PERSON] , [INFO] син - [PERSON] , [INFO] син - [PERSON] . Позивач зазначає, що за час спільного проживання сторони не змогли зберегти міцну та дружню сім`ю, а ті суперечності, що виникали між ними привели до її розпаду. Позивач та відповідач перестали підтримувати подружні стосунки, проживають окремо, а їх шлюб носить формальний характер. Позивач зазначає, що у неї з відповідачем давно відсутні почуття взаємної любові, поваги один до одного, дружби і взаємодопомоги, зрештою сімейних відносин також немає. Подальше збереження сім`ї з відповідачем є неможливим, а їх шлюб носить формальний характер, тому просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 09 лютого 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 23 лютого 2023 року, у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 09 березня 2023 року. 4. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. 5. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не представив. Тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 7. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 21 травня 2010 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 травня 2010 року Суразькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 5. 8. Від спільного шлюбу у сторін [INFO] народились донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 жовтня 2010 року Суразькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 25, [INFO] син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 червня 2013 року Суразькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 10, [INFO] син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 серпня 2016 року Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 117. 9. Згідно довідки про склад сім`ї виданої Шумською міською радою Тернопільської області №76 від 10 березня 2021 року, за адресою [ADDRESS] , до складу зареєстрованих осіб позивача входять: [PERSON] - [INFO] (дочка), [PERSON] - [INFO] (син), [PERSON] - [INFO] (син). ІV. Оцінка Суду. 10. Частина 1 статті 1 СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. 11. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (частина 1 статті 2 СК України). 12. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. 13. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 14. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. 15. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. 16. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рішення суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. 17. У Постанові від 25 вересня 2019 року прийнятій у справі №755/14148/18 (провадження № 61-11325св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. 18. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач зазначає, що подальше спільне життя із відповідачем, як подружжя, суперечить її інтересам, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає розірванню, а позов позивача [PERSON] до задоволення. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 19. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції № 6 від 06 лютого 2023 року позивачем сплачено 1073 грн. 60 коп., який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. З цих підстав, На підставі викладеного,

Outcome: approved