Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що їм на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 07.06.2000 на праві спільної сумісної власності належать кімнати 86,87,88 будинку [ADDRESS] , що становить 56/100 квартири. Інші 44/100 частин - кімнати 83,84,85 належать відповідачам. Однак у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень зазначене свідоцтво про право власності на житло не зареєстровано. У зв`язку з чим в 2021 році позивачі звернулись до державного реєстратора прав на нерухоме майно. Однак державним реєстратором їм було відмовлено у реєстрації їх часток, оскільки в свідоцтві про право власності не вказані долі співвласників. Просять визначити за ними 56/100 частки квартири, а відповідачам залишити 44/100 їх частки. Позивачі в судове засідання не з`явились. Про дату та час розгляду справи повідомлялись судом своєчасно і належним чином. Від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись судом своєчасно і належним чином. Відзиву на позов не надали. Від відповідачів [PERSON] і [PERSON] надійшли заяви, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог вони не заперечують, просять розглянути справу без їх участі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 29 листопада 2021 року позов прийнято до розгляду суддею Князєвою Н.В., витребувано докази за клопотанням позивача. 14 липня 2022 року справу прийнято до свого провадження суддею Мазуренко В.В. та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 08 грудня 2022 року витребувані докази у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 07 червня 2000 року органом приватизації - Закритим акціонерним товариством «Криворіжаглобуд», згідно з розпорядженням від 17.05.2000 №1419, видано свідоцтво №3419 про право власності на житло, а саме на кімнати № [NUMBER] , [NUMBER] , [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.5). [PERSON] 11 лютого 2017 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.15). У довідці КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 12.02.2021 вказано, що відповідно до даних архівної справи, станом на 31.12.2012, право власності на частку квартири (а саме кім.86, 87, 88) за адресою: [ADDRESS] (за правовстановлювальним документом [ADDRESS] ) зареєстроване на праві спільної сумісної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі №18ПВШ-229-10271 на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] виданого 07.06.2000 ЗАТ «Криворіжаглобуд» (а.с.3,7). Із копії технічного паспорта на квартиру видно, що житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] складається з 6 кімнат житловою площею 73,2 кв.м., загальною площею 101,9 кв.м. (а.с.6). Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер запису 13319 в книзі: 23ПВШ-333 підтверджується, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності: [PERSON] -14/100 частки, [PERSON] 15/100 частки, [PERSON] 15/100 частки. Згідно примітки у витягу зазначено, що 44/100 частини квартири [ADDRESS] складають кімнати №83,84,85 (а.с.4, 20). Право приватної спільної часткової власності за вказаними особами зареєстровано в КП «Криворізьке БТІ» ДОР на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 25.11.2009, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради згідно з розпорядженням І534 від 10.12.2007. Рішенням про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №56762147 від 23.02.2021, державним реєстратором прав на нерухоме майно зупинено розгляд заяви, поданої [PERSON] для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна сумісна на кімнати, що розташовані: [ADDRESS] , кімнати 86,87,88 у зв`язку із тим, що документи подані не в повному обсязі, в тому числі договору про поділ спільного майна, договору про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду (а.с.8-9). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюються\~ЦК України. Статтями\~15,\~16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Аналогічна норма закріплена в ст. 321 ЦК України та зазначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі\~ст.355\~ЦК України\~майно,\~що є\~у власності\~двох або\~більше осіб\~(співвласників),\~належить їм\~на праві\~спільної власності\~(спільне\~майно).\~Майно може\~належати особам\~на праві\~спільної часткової\~або на\~праві спільної\~сумісної власності.\~Право спільної\~власності виникає\~з підстав,\~не заборонених\~законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Зі змісту\~ст.357 ЦК\~видно, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Про це також зазначено в інформаційному листі ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013. Відповідно до положень ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч.1 ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частинами 1, 2 ст.\~370\~ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом встановлено,\~що сторонам\~по справі\~належить право\~власності на\~квартиру [ADDRESS] .\~При цьому,\~частки відповідачів\~у вказаній\~квартирі визначені\~та всього\~ їм\~ належить\~44/100\~частки \~квартири,\~що складають\~кімнати № [NUMBER] .\~Позивачі у\~справі позбавлені\~можливості вільно\~володіти та\~розпоряджатися своєю\~часткою в\~квартирі,\~оскільки така\~частка в\~правовстановлюючих документах\~не визначена. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Аналізуючи матеріали справи та враховуючи обставини справи, визнання відповідачами [PERSON] та [PERSON] позовних вимог, суд приходить до висновку про доцільність визначення частки позивачів у праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] , а саме в розмірі 56/100 частки квартири, яку складають кімнати 86,87,88. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про залишення за відповідачами 44/100 вказаної квартири суд не розглядає, оскільки зазначення такої вимоги в прохальній частині позову є безпідставним, так як право власності відповідачів на таку частку спільної квартири позивачі не оскаржують та така частка визначена правовстановлюючими документами. Згідно з ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем не заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, судові витрати не стягуються.

Outcome: approved