Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

[PERSON] , звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 06 вересня 2018 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 06.09.2018 року, виконкомом Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області. Позивачка зазначає, що у шлюбі з відповідачем в них народився син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею. [PERSON] зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що подружні відносини з відповідачем фактично розірвані, спільного господарства вони не ведуть та їх шлюб має тільки формальний характер. Також зазначає, що у них з відповідачем зовсім різні погляди на життя, що суперечить їх подальшому сумісному проживанню. Вважає, що з наведених обставин їх шлюб є лише формальним. Примирення між ними неможливе, тому просить суд, позов задовольнити та шлюб розірвати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася. 22.02.2023 року до канцелярії суду надійшла заява, в якій [PERSON] заявила, що користуючись правом ст. 49 ЦПК України відмовляється від позовних вимог в частині відновлення свого дошлюбного прізвища « [PERSON] », оскільки зміну такого проведе в позасудовому порядку. Решту вимог позовної заяви підтримує та просить їх задовольнити, примирення не бажає. Просить розгляд справи провести без її участі. Проти ухвалення заочного рішення, не заперечує. Відповідач [PERSON] відповідно до положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором за №9050001537679, у судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву, не надходило. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що позивачка просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 06 вересня 2018 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 06.09.2018 року, виконкомом Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 4.02.2019 виконкомом Тересв`янської селищної ради, Тячівського району Закарпатської області. Спору про виховання дитини між сторонами на час розгляду справи, не виникає. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, про що зазначає у позовній заяві та поданій нею заяві, яка надійшла на адресу суду 16 листопада 2022, у якій [PERSON] просить про розгляд справи у її відсутності та зазначила, що примирення не бажає та просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який не виявив бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дитини, поділу спільного майна сторін, не заявлено.

Outcome: approved