Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

Адвокат Волков С.В., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті все своє майно заповів своїм синам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах. 24 листопада 2003 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки, площею 0,4703 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивач звернулась до Вишгородської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02.02.2012 року у справі № 2-259/2012 року, частково змінене рішенням апеляційного суду Київської області від 17.03.2015 року, скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.11.2003 року виданого Вишгородського державною нотаріальною конторою [PERSON] ; визнано за відповідачами за кожною право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться в [ADDRESS] та 1/4 частину земельної ділянки площею 0,4703 га на території [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 12.10.2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до Вишгородської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , на частки земельних ділянок, площею 0,4703 га., які розташовані на території [ADDRESS] та належали [PERSON] на підстав свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] . [PERSON] , яке зареєстроване в реєстрі за № 7616. 13.10.2021 року Вишгородською районною державною нотаріальною конторою винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] . Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стало відсутність правовстановлюючого документу, який підтверджував би право власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку. Відсутність у позивача правовстановлюючого документу який підтверджує право власності [PERSON] , який помер [INFO] , на частки земельних ділянок, площею 0,4703 га, які розташована на території [ADDRESS] , пов`язане із тим, що такий документ був скасований рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02.02.2012 року у справі № 2-259/2012, залишеного без змін в цій частині рішенням Апеляційного суду Київської області від 17.03.2015 року. В той же час, рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02.02.2012 року та рішенням Апеляційного суду Київської області від 17.03.2015 року у справі № 2-259/2012 встановлено, що земельні ділянки, площею 0,4703 га, які розташовані на території [ADDRESS] належали на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] , після смерті якого частки спадкової маси, в тому числі й земельних ділянок площею 0,4703 га прийняв у встановленому законом порядку [PERSON] , а тому згідно положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню. Представник позивача зазначив, що позивач прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] , проте свідоцтво про право на спадщину на частки земельних ділянок, площею 0,4703 га, які розташовані на території [ADDRESS] не отримала в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 28.01.2019 року у справі № 363/3578/18, визнано за [PERSON] , право власності на частину житлового будинку загальною площею 78,0 кв.м., житловою площею 33,8 кв.м з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Зазначив, що позивач будучи єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину, має право на оформлення спадщини та відповідне право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] . На підставі викладеного звернувся до суду та просив визнати за [PERSON] право власності на частини земельних ділянок 0,4703 га, які розташовані на території [ADDRESS] , що належали [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-КВ №110187, виданого 21.11.2000 року на підставі рішення Лютізької сільської ради від 25.05.2000 року за № 43 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 64, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, спадкоємцем якого був на частки спадкової маси, [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.06.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08.11.2022 рокузакрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає та просить їх задовольнити. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів своїм синам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах. Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку розміром 0,4703 га, яка розміщена на території [ADDRESS] . 21.11.2003 року [PERSON] звернувся до Вишгородської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] батька [PERSON] за законом. 24 листопада 2003 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки, площею 0,4703 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкоємцем після його смерті є його донька - [PERSON] , яка у зв`язку із укладенням шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02.02.2012 року у справі № 2-259/2012, скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.11.2003 року виданого Вишгородського державною нотаріальною конторою [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 7616; визнано за [PERSON] та [PERSON] за кожною право власності на спадкове майно після смерті [INFO] [PERSON] на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться в [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав та 1/4 частину земельних ділянок площею 0, 4703 га, які розташовані на території [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2015 року, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 02.02.2012 року скасовано в частині визнання права власності на спадкове майно за [PERSON] та [PERSON] та ухвалено в цій частині нове, яким визнано за [PERSON] та [PERSON] за кожною право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться в [ADDRESS] та 1/4 частину земельної ділянки площею 0,4703 га на території [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В іншій частині позову [PERSON] , [PERSON] відмовлено. В іншій частині рішення Вишгородського районного суду Київської області залишено без змін. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 28.01.2019 року визнано за [PERSON] , право власності на частину житлового будинку загальною площею 78,0 кв.м., житловою площею 33,8 кв.м з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 12.10.2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до Вишгородської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , на частки земельних ділянок, площею 0,4703 га., які розташовані на території [ADDRESS] та належали [PERSON] на підстав свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , яке зареєстроване в реєстрі за № 7616. 13.10.2021 року Вишгородською районною державною нотаріальною конторою винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би право власності [PERSON] на земельну ділянку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. На підставі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як вбачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Згідно ч.ч. 1, 3 та 4 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02.02.2012 року та рішенням Апеляційного суду Київської області від 17.03.2015 року у справі № 2-259/2012 встановлено, що земельні ділянки, площею 0,4703 га, які розташовані на території [ADDRESS] належали на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] , після смерті якого частки спадкової маси, в тому числі й земельних ділянок площею 0,4703 га прийняв у встановленому законом порядку [PERSON] , а тому згідно положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню. Отже, позивач в суді довела, що право на спірні земельні ділянки належало спадкодавцеві, а відтак має бути нею успадковане. Оскільки позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину в позасудовому порядку у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на майно, визнання за нею прав на спадкування земельних ділянок має відбутися в суді. Відтак за позивачем слід визнати право власності на частини земельних ділянок 0,4703 га, які розташовані на території [ADDRESS] , що належали [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-КВ №110187, виданого 21.11.2000 року на підставі рішення Лютізької сільської ради від 25.05.2000 року за № 43 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 64, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, спадкоємцем якого був на частки спадкової маси, [PERSON] , який помер [INFO] , що є достатнім для захисту її порушених прав. Питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відтак, заявлене позивачем право підлягає визнанню, а пред`явлений позов задоволенню.

Outcome: approved