Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

25 травня 2022 року до суду з цим позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] , опікунської ради при виконкомі Брацлавської селищної ради Немирівського району Вінницької області про визначення місця проживання дітей. Позовна заява мотивована тим, що 12 жовтня 2014 року між сторонами був зареєстрований шлюб, який 09 грудня 2021 року рішенням Томашпільського районного суду було розірвано. Від шлюбу у сторін народилась [INFO] донька [PERSON] та [INFO] - син [PERSON] . Після розлучення діти фактично залишились проживати біля відповідача [PERSON] у будинку, який розміщений по [ADDRESS] , де вони народились і проживали на час шлюбних їхніх відносин. Вважає, що діти мають проживати біля неї за адресою [ADDRESS] , так як відповідач не має об`єктивної можливості та не має особливого бажання створити для дітей нормальні сприятливі умови для їх проживання та розвитку. При спілкуванні з дітьми вони виявляють бажання бути біля неї, за нею сумують, не отримуючи від матері належної уваги та турботи. 17 червня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 9 год 18 липня 2022 року. 13 липня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] , в якому просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Вказав, що він проживає біля своєї матері в належному їй будинку, в якому створені всі належні умови для проживання та розвитку дітей. Крім присадибної ділянки, належної його матері на підставі витягу з Державного реєстру речових прав, у їх з матір`ю користуванні є дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав. Дані земельні ділянки перебувають в оренді і приносять відповідні дивіденди. Також просить залучити в якості третьої особи опікунську раду при виконкомі Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області. Ухвалою суду від 18 липня 2022 року замінено третю особу - опікунську раду при виконкомі Брацлавської селищної ради Немирівського району Вінницької області та залучено службу у справах дітей Томашпільської селищної ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору до участі в справі. Ухвалою суду від 21 листопада 2022 року закінчене підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Вважає, що дітям буде кращати проживати біля неї. Представник позивача [PERSON] - адвокат Кіцула В.І. позов підтримує, просить його задовольнити. Вважає, що дітям буде краще проживати біля матері, діти не повинні бути позбавлені материнської любові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що діти проживають біля нього. Донька відвідує школу, а син дитячий садочок. Для дітей створені всі належні умови для їх проживання. Не заперечує, щоб мати спілкувалась з дітьми. Представник [PERSON] - адвокат Семко В.М. в позові просить відмовити. Пояснив, що діти проживають біля батька за адресою : в с. Гнатків Тульчинського району Вінницької області. Для дітей створені усі належні умови для її проживання, [PERSON] працює на роботі, отримує заробітну плату. Представник третьої особи Ярош Л.І. заперечує в задоволенні позову. Пояснила, що відповідач [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно. Працює в ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина». Має постійний заробіток, зарекомендував себе як дисциплінованим, працелюбним. Батько [PERSON] веде догляд за дітьми, утримує та виховує їх. [PERSON] не чинить перешкод матері [PERSON] у побаченні та спілкуванні з дітьми, проте мати участі у житті дітей не приймає. Також до виховання та догляду за дітьми долучається бабуся [PERSON] . При підготовці питання про визначення місця проживання дітей мати дітей [PERSON] була повідомлена належним чином усіма можливими засобам зв`язку, проте [PERSON] до служби у справах дітей селищної ради та на засідання з питань захисту прав дитини жодного разу не з`явилась. Розмови з [PERSON] відбувались лише по телефону. Висновок про визначення місця проживання дітей біля батька [PERSON] підтримує. Малолітні [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні відмовилися висловити свою думку. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що вихованням дітей займається батько з бабусею. [PERSON] не бачив давно, біля трьох років. Свідок [PERSON] суду пояснює, що [PERSON] до дітей не приїжджає, ні разу не бачила, щоб вона приїжджала. Вихованням дітей займається батько, допомагає бабуся. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2021 року. Під час шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей (а.с.11-12). З копії акта обстеження умов проживання від 16 листопада 2021 року складеного комісією встановлено, що позивач [PERSON] разом із своєю матір`ю [PERSON] проживає в будинку в [ADDRESS] . В даному будинку проживають [PERSON] та [PERSON] .Під час відвідування помешкання встановлено, що умови для проживання та розвитку дітей добрі (а.с.8). З копії витяга про реєстрацію права власності на нерухоме майно видно, що власником будинку в [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.18). Позивачем до матеріалів справи додано копію висновку опікунської ради при виконкомі Брацлавської селищної ради щодо проживаання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.20). Однак, такий висновок, суд до уваги не бере, оскільки він належно не оформлений та не вмотивований, не відповідає вимогам чинного законодавства. Актом обстеження умов проживання по [ADDRESS] встановлено, що в помешканні створені всі необхідні житлово-побутові умови для комфортного та повноцінного проживання. За цією адресою проживають та мають постійне місце реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Мати дітей [PERSON] із сім`єю не проживає з вересня 2021 року (а.с.42). У довідці про склад сім`ї зазначено, що по [ADDRESS] проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.50). З довідки виданої «Агрокомплес «Зелена долина» видно, що [PERSON] працює в ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина», займає посаду возія (а.с.51). Згідно ч.4. 5 ст 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Томашпільської селищної ради про визначення місця проживання дітей біля батька [PERSON] , жителя с. Гнатків Тульчинського району Вінницької області від 10 серпня 2022 року, вважають за доцільне визначити місце проживання дітей біля батька [PERSON] , [INFO] , за його фактичним місцем проживання за адресою : [ADDRESS] ( а.с.68-69). Отже, в судовому засіданні встановлено, що після припинення спільного проживання сторін, діти залишились проживати з батьком за адресою: [ADDRESS] . Зібрані докази у справі свідчать про те, що батько дітей [PERSON] піклується про дітей, діти забезпечені упорядженним житловим приміщенням, де створені умови для належного виховання та розвитку дітей. Дітям, проживаючи з батьком, не доведеться змінювати місце навчання та сталі соціальні зв`язки. Батько не заперечує дітям спілкуватись з матір`ю. У постанові від 17.10.2018 року у справі №402/428/16-ц Велика Палата Верхового Суду відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме ст. 161СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду вважає, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року. При цьому під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року. Виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дітей та враховуючи тривалість проживання малолітніх дітей за адресою разом з батьком, їх прихильність до батька, забезпечення сталості їх соціальних зв`язків з батьком та у соціумі в цілому, добросовісне виконання батьком батьківських обов`язків, створення для дітей необхідних умов для проживання, розвитку та навчання, а також відсутність обставин, які можуть негативно впливати на виховання дітей та розвиток, суд вважає, що в позові [PERSON] про визначення місця проживання дітей слід відмовити. Крім того, суд зазначає, що визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком не можна тлумачити, як наявність у батька переваги перед матір`ю, оскільки мати дітей у такому випадку не обмежена у своєму праві на спілкування з дітьми. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed