Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просить суд: - визнати його батьком [PERSON] , [INFO] ; - зобов`язати Татарбунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису про народження №151 від 23 серпня 2005 року, [PERSON] (до зміни прізвища та по-батькові [PERSON] ), [INFO] , який народився в м. Татарбунари, Одеської області (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ), виключивши з актового запису про народження №151 від 23 серпня 2005 року, [PERSON] (до зміни прізвища та по-батькові [PERSON] ) дані про батька [PERSON] , зазначивши батьком [PERSON] (до зміни прізвища та по-батькові [PERSON] ) громадянина України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , та видати нове свідоцтво про народження; - визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , за адресою постійного проживання батька, у зв`язку із фактом самостійного вихованням дитини батьком [PERSON] без участі матері. Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що з грудня 2003 року він та відповідачка [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від цивільного шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON] . [PERSON] зазначає, що зв`язку із тим, що на той час відповідачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] , з яким фактично не проживала, то в свідоцтві про народження сина батьком вказаний саме відповідач [PERSON] , та прізвище дитини було вказано « [PERSON] », а по-батькові « [PERSON] », що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.12.2005 року. Також вказує, що 14.06.2006 року шлюб між відповідачкою [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданим 28.07.2021 року, актовий запис №50. 26.12.2006 року позивач [PERSON] та відповідачка зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26.12.2006 року, актовий запис №117. Після чого відповідачка змінили прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач вказує, що після народження сина [PERSON] та до березня 2022 року він та відповідачка [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, спільно брали участь у вихованні та утриманні дитини. Після того як сину [PERSON] виповнилося 16 років, він користуючись правом, наданим ст. 295 Цивільного кодексу України, змінив власне прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданим 06.11.2021 року, актовий запис №7. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] також зазначає, що на протязі останнього часу сімейне життя між ним та [PERSON] поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин сторонами. На даний момент сторони не ведуть спільне господарство та сумісне проживання фактично припинено, за переконанням позивача подальшого позивача сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] припинили шлюбні відносини та з березня 2021 року проживають окремо. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , за власним бажанням залишився проживати разом із батьком за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] вказує, що на теперішній він один виховує неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , дитина знаходиться на його повному утриманні та вихованні. Відповідачка [PERSON] не спілкується із сином, не проявляє до сина уваги, не цікавиться його розвитком, не підтримує будь-якого зв`язку. Тим самим Відповідачка фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не приймає участі у здобутті сином морального та фізичного виховання. За адресою проживання позивача створені належні умови для проживання сина. Позивач вважає, проживання сина за місцем проживання батька, а саме за адресою: [ADDRESS] , належним місцем проживання дитини та таким, що відповідає його інтересам. На підставі наведеного просить задовольнити позов. Процесуальні дії. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 січня 2023 року провадження по справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 21.02.2023 року сторони у судове засідання не з`явились. Позивач в судове засідання не з`явився, відповідно до поданої ним заяви від 20.02.2023 року просить справу розглядати у його відсутність та задовольнити позов у повному обсязі. 20.0.2023 року відповідачка [PERSON] надала до канцелярії суду заяву відповідно до якої зазначає, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, просить справу розглянути без її участі. Визнає та підтверджує обставини, які викладені позивачем в обґрунтування позову. Вказує також, що не заперечує проти визначення місця поживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за адресою просяного проживання позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. 13.02.2023 року на адресу суду надійшла заява відповідача [PERSON] відповідно до якої останні вказує, що він визнає позовні вимоги [PERSON] , просить справу розглядати без його участі посилаючись на те що він перебуває за межами території України. У заяві також підтверджує доводи, які викладені позивачем в обґрунтування позову. У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Фактичні обставини справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом було встановлено, що з грудня 2003 року позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від цивільного шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON] . [PERSON] зазначає, що зв`язку із тим, що на той час відповідачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] , з яким фактично не проживала, то в свідоцтві про народження сина батьком вказаний саме відповідач [PERSON] , та прізвище дитини було вказано « [PERSON] », а по-батькові « [PERSON] », що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.12.2005 року. Також вказує, що 14.06.2006 року шлюб між відповідачкою [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданим 28.07.2021 року, актовий запис №50. 26.12.2006 року позивач [PERSON] та відповідачка зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26.12.2006 року, актовий запис №117. Після чого відповідачка змінили прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач вказує, що після народження сина [PERSON] та до березня 2022 року він та відповідачка [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, спільно брали участь у вихованні та утриманні дитини. Після того як сину [PERSON] виповнилося 16 років, він користуючись правом, наданим ст. 295 Цивільного кодексу України, змінив власне прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданим 06.11.2021 року, актовий запис №7. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] також зазначає, що на протязі останнього часу сімейне життя між ним та [PERSON] поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин сторонами. На даний момент сторони не ведуть спільне господарство та сумісне проживання фактично припинено, за переконанням позивача подальшого позивача сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] припинили шлюбні відносини та з березня 2021 року проживають окремо. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , за власним бажанням залишився проживати разом із батьком за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] вказує, що на теперішній він один виховує неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , дитина знаходиться на його повному утриманні та вихованні. Відповідачка [PERSON] не спілкується із сином, не проявляє до сина уваги, не цікавиться його розвитком, не підтримує будь-якого зв`язку. Тим самим Відповідачка фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не приймає участі у здобутті сином морального та фізичного виховання. За адресою проживання позивача створені належні умови для проживання сина. Позивач вважає, проживання сина за місцем проживання батька, а саме за адресою: [ADDRESS] , належним місцем проживання дитини та таким, що відповідає його інтересам. Під час розгляду справи відповідачка [PERSON] позов [PERSON] визнала у повному обсязі. Окрім того, обставини, викладені позивачем у позові, підтверджуються також письмовими показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , наявними у матеріалах справи. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved