Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

Рух справи 01.11.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, за підписом представника позивачів - адвоката Білоус Т.А. (діє на підставі ордерів), в якій позивач просить суд: - стягнути з Комунального підприємства та КП «Київтеплоенерго» на користь [PERSON] завдану майнову шкоду в розмірі 56 800,00 грн, вартості послуг суб`єкта оціночної діяльності в розмірі 2 500,00 грн, а також відшкодувати завдану моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн; - стягнути з Комунального підприємства та КП «Київтеплоенерго» на користь [PERSON] завдану майнову шкоду в розмірі 241 100,00 грн, вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності в розмірі 2 500,00 грн, а також відшкодувати завдану моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн; - стягнути з Комунального підприємства та КП «Київтеплоенерго» на користь [PERSON] майнову шкоду в розмірі 112 700,00 грн, вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності в розмірі 2 500,00 грн, а також відшкодувати завдану моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Справу фактично передано судді по реєстру 05.11.2021. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09.11.2021 вказаний позов прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16.02.2022 у задоволенні заяви КП «Київтеплоенерго» про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін - відмовлено. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16.02.2022 заяву Комунального підприємства про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - залишено без задоволення. Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/). Обґрунтування позову В позові вказується, що 21.01.2021 внаслідок розмерзання та аварійного пошкодження арматури гарячого водопостачання прориву труби на технічному поверсі (горищі будинку), сталося залиття квартири [ADDRESS] частина якої належить на праві власності [PERSON] . Зазначається, що факт залиття квартири [ADDRESS] , виявлені пошкодження та дефекти було зафіксовано актом від 02.02.2021, складеним комісією у складі працівників ЖЕД № 906 за підписом начальника зі змісту якого вбачається, що залиття відбулося у зв`язку з невисокою інтенсивністю водозабору та зниження температури гарячої води, а також через непрацюючу циркулярну мережу. В результаті залиття квартири [ADDRESS] , в кімнаті та в коридорі на стелі та шпалерах від потрапляння води спостерігаються руді плями, розбухла дерев`яна коробка, відстала масляна фарба, лиштва відстала від коробки. Також в позові зазначається, що 09.02.2021 відбулося аналогічне розмерзання та аварійне пошкодження арматури гарячого водопостачання прориву труби на технічному поверсі (горищі) того ж самого будинку внаслідок якого було залито квартиру [ADDRESS] , власником 1/4 частини якої є [PERSON] та квартиру [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Вказується, що виявлені пошкодження та дефекти квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] було зафіксовано актами від 22.02.2021, складеними комісією у складі працівників ЖЕД № 906 за підписом начальника зі змісту яких вбачається, що залиття відбулося у зв`язку з невисокою інтенсивністю водозабору та зниження температури гарячої води, а також через непрацюючу циркулярну мережу. Зауважується, в результаті залиття квартири [ADDRESS] в кімнатах, коридорі, кухні та ванній кімнаті на стелі від потрапляння води спостерігаються руді плями, на шпалерах від потрапляння води спостерігаються руді плями, а на підлозі - відшарування паркету; а в результаті залиття квартири [ADDRESS] , на стелях та шпалерах кімнати, коридору, кухні та ванної кімнати спостерігаються руді плями, на підлозі - відшарування ламінату, на стінах - відшарування декоративної штукатурки. Зазначається, що у зв`язку з вищевикладеними обставинами на замовлення позивачів було зроблено незалежну оцінку за висновками якої: -ринкова вартість матеріального збитку, завданого власнику квартири [ADDRESS] становить 56 800,00 грн без ПДВ, а вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності - 2 500,00 грн; -ринкова вартість матеріального збитку, завданого власнику квартири [ADDRESS] становить 112 700,00 грн без ПДВ, а вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності - 2 500,00 грн; -ринкова вартість матеріального збитку, завданого власнику квартири [ADDRESS] становить 241 100,00 грн без ПДВ, а вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності - 2 500,00 грн. Також в позові вказується, що кожен з позивачів у зв`язку з залиттям своєї квартири зазнав моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у моральних стражданнях, порушенні звичного укладу життя, психологічному стресі, нервовою напругою та переживаннями, пов`язаними з необхідністю проведення відновлюваного ремонту квартир, витратою часу на проведення обстеження квартир для визначення розміру матеріального збитку, зверненням до суду за захистом порушених прав, неможливістю врегулювання питання мирним шляхом, у зв`язку з чим кожен з позивачів оцінює завдану моральну шкоду у розмірі 20 000, 00 грн та просять її стягнути на свою користь. Щодо відзиву КП «Київтеплоенерго» 14.02.2022 до суду надійшов відзив КП «Київтеплоенерго», датований 09.02.2022, за підписом представника - Ніколаєнка О.В. (діє на підставі довіреності), в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 59-65). В обґрунтування таких вимог у відзиві КП «Київтеплоенерго» вказується, що позивачами не надано належних доказів наявності вини КП «Київтеплоенерго» у залиттях квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Звертається увага на те, що наявність вини, наряду з іншими обов`язковими умовами, зокрема: протиправною поведінкою, наслідками такої поведінки та причинно-наслідковим зв`язком є обов`язковими для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди. При цьому, зазначається, що позивачами не доведено жодного з вказаних елементів, а тому позов не підлягає задоволенню. Зауважується на тому, що висновки експертів зроблені на замовлення позивачів без залучення уповноважених осіб КП «Київводоканал» та не містять відомостей про те, що експерт був обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а тому такі не є допустимими та належними доказами. Зазначається, що жодним з позивачів не надано доказів ступеню тяжкості моральних страждань, а тому заявлені до стягнення суми моральної шкоди є необґрунтованими. Щодо відзиву КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» 22.02.2022 до суду надійшов відзив КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», датований 21.02.2022, за підписом виконуючого обов`язки директора, в якому останній просить в задоволенні позовних вимог до Комунального підприємства відмовити (а.с. 89-94). У відзиві Комунального підприємства вказується, що житловий будинок [ADDRESS] закріплено на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» та перебуває на обслуговуванні житлово-експлуатаційної дільниці № 906. Зазначається, що Комунальне підприємство обслуговує вказаний будинок на підставі договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Також, вказується що залиття квартири [ADDRESS] відбулося внаслідок розмерзання та аварійного пошкодження запірної арматури гарячого водопостачання на технічному поверсі (горищі). Зазначене пошкодження виникло внаслідок невисокої інтенсивності водозабору та зниження температури гарячої води, а також через непрацюючу зовнішню циркуляційну мережу, яка перебуває на балансі «КП «Київтеплоенерго». Крім того, у відзиві зазначається, що після аварійної ситуації 21.01.2021, ЖЕД № 906 звернулася з листом № 906/13-08 від 28.01.2021 до РТМ «Святошино», в змісті якого просило доручити відповідним службам невідкладно провести спільне обстеження з представниками ЖЕД № 906 для визначення необхідних заходів по відновленню якісних послуг з централізованого постачання гарячої води до зазначеного житлового будинку. Зауважується, що залиття квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] відбулося саме в результаті відсутності реакції КП «Київтеплоенерго» на лист № 906/13-08 від 28.01.2021 та невжиття заходів щодо усунення причин, які призвели до залиття квартири [ADDRESS] . Підсумовується, що аварійні ситуації, внаслідок яких було залито квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] відбулися у зв`язку з пошкодженням внутрішньобудинкових мереж, однак до цих пошкоджень призвела бездіяльність КП «Київтеплоенерго», оскільки останнім не вжито заходів для уникнення зниження температури гарячої води та забезпечення її циркуляції. Також звертається увага на необґрунтованість заявлених до стягнення сум матеріальних збитків, завданих власникам квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] з огляду на невідповідність висновків експерта вимогам належності доказів. Вказується, що зі змісту наданих висновків експерта неможливо встановити які саме роботи, їх об`єми, ціни на матеріали, вартість роботи врахована та застосована експертом для визначення ринкової вартості матеріального збитку. Звертається увага на те, що [PERSON] належить на праві власності лише 1/4 частка квартири [ADDRESS] , відтак остання має право на відшкодування матеріальної шкоди лише у розмірі, яка відповідає її частці у праві власності. Зазначається, що жодним з позивачів не надано доказів дійсного існування моральних страждань та підтверджень ступеню їх тяжкості, а тому заявлені до стягнення суми моральної шкоди є необґрунтованими. Щодо відповіді на відзив 29.06.2022 до суду надійшла відповідь на відзив КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», за підписом представника позивачів - адвоката Білоус Т.А. (діє на підставі ордерів), в якій викладено пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачами у відзивах заперечень і мотивів їх відхилення (а.с. 116-118). Зокрема, вказано, що факт залиття квартир позивачів, виявлені пошкодження та дефекти, заподіяні з вини відповідачів зафіксовано актами в порядку, передбаченому п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, що спростовує заперечення відповідачів. Зауважено на тому, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, а тому посилання відповідачів про недоведеність позовних вимог не заслуговує на увагу. Звертається увага, що посилання відповідачів на недопустимість та неналежність долучених позивачем висновків експерта не заслуговують на увагу, оскільки такі зроблені уповноваженою особою в передбаченому законом порядку. Вказується, що доводи відповідачів щодо недоведеності наявності завданої моральної шкоди та її розміру не може бути покладено в основу обґрунтування заперечень проти позовних вимог, адже кожен з позивачів у зв`язку з залиттям своєї квартири зазнав моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у порушенні усталеного ритму життя, що потягло за собою необхідність витрати додаткових зусиль на організацію свого життя. Щодо заперечень КП «Київтеплоенерно» на відповідь на відзив 05.07.2022 до суду від КП «Київтеплоенерно» надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с. 196-202), в яких, зокрема, вказується, що позивачами не надано належних доказів наявності вини КП «Київтеплоенерго» у залиттях квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Зауважується, що наявність вини, наряду з іншими обов`язковими умовами, зокрема: протиправною поведінкою, наслідками такої поведінки та причинно-наслідковим зв`язком є обов`язковими для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди. Зазначається, що позивачами не доведено жодного з вказаних елементів, а тому позов не підлягає задоволенню. Звертається увагу на те, що висновки експертів зроблені на замовлення позивачів без залучення уповноважених осіб КП «Київводоканал» та не містять відомостей про те, що експерт був обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а тому такі не є допустимими та належними доказами. Зауважується, що жодним з позивачів не надано доказів ступеню тяжкості моральних страждань, а тому заявлені до стягнення суми моральної шкоди є необґрунтованими. У зв`язку з викладеним ставиться питання про відмову у задоволенні позовних вимог до КП «Київтеплоенерго». Щодо заперечень КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на відповідь на відзив 13.07.2022 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від Комунального підприємства (а.с. 210-214), в яких, зокрема, зауважується на тому, що вина Комунального підприємства в залитті квартир позивачів зазначеними актами, складеними комісією у складі працівників ЖЕД № 906 та затвердженими начальником ЖЕД № 906, не зафіксована. Вказано, що згідно встановлених зазначеними актами фактів вбачається відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями або бездіяльністю Комунального підприємства та наслідками, які настали. Наголошується на тому, що в залитті квартир позивачів відсутня вина Комунального підприємства та причинно-наслідковий зв`язок між діями або бездіяльністю Комунального підприємства і залиттям зазначених квартир, оскільки непрацююча зовнішня циркуляційна мережа, яка призвела до аварійного пошкодження запірної арматури гарячого водопостачання не знаходиться на балансі Комунального підприємства, тому останній не має відношення до розмерзання та аварійного пошкодження запірної арматури гарячого водопостачання. Крім того, щодо наданих представником позивачів звітів про незалежну оцінку майнових прав по спірним квартирам з розрахунком відшкодувань, зауважено, що такі звіти не можуть бути належними та достовірними доказами у справі, оскільки містять відомості, які не відповідають дійсності, є безпідставними та викликають сумніви щодо об`єктивної оцінки майна, яке постраждало саме внаслідок залиття. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. Щодо квартири [ADDRESS] змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Відповідно до Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі гарячого водопостачання від 02.02.2021, складеного за участі головного інженера - [PERSON] , провідного інженера - [PERSON] , майстра технічної дільниці № 5 - [PERSON] , слюсаря-сантехніка - [PERSON] , 21.01.2021 відбулося залиття квартири [ADDRESS] з технічного поверху вищезазначеного житлового будинку (а.с. 19). Зі змісту акту вбачається, що в результаті залиття пошкоджено: в кімнаті: -на стелі, вкритій водоемульсійним фарбуванням від потрапляння води спостерігаються руді плями, приблизна площа пошкодження - 4,5 м2; -на стіні, вкритій шпалерами від потрапляння води спостерігаються руді плями, приблизна площа пошкодження - 12,0 м2; -від потрапляння води розбухла дверна коробка та відстала масляна фарба, лиштва відстала від коробки. коридор: -на стелі, вкритій вкритій водоемульсійним фарбуванням, від потрапляння води спостерігаються руді плями, приблизна площа пошкодження - 1,5 м2; -на стіні, вкритій шпалерами, від потрапляння води спостерігаються руді плями, приблизна площа пошкодження - 6,0 м2; Також в Акті про залиття, аварію, що трапилась на системі гарячого водопостачання від 02.02.2021 зазначено, що причиною залиття є розмерзання та аварійне пошкодження запірної арматури гарячого водопостачання на технічному поверсі (горищі). Зазначене пошкодження виникло внаслідок невисокої інтенсивності водозабору та зниження температури гарячої води, а також через непрацюючу зовнішню циркуляційну мережу, яка перебуває у володінні та користуванні «КП «Київтеплоенерго». Відповідно до висновка експерта про об`єкт незалежної оцінки від 01.06.2021, складеного оцінювачем - Фіастовським Л.Н. , ринкова вартість матеріального збитку становить: 56 800,00 грн без ПДВ. Адреса об`єкта оцінки: [ADDRESS] (а.с. 23). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 107, [PERSON] за незалежну оцінку згідно договору № 1331 від 25.05.2021 було сплачено 2 500,00 грн (а.с. 24). 18.08.2021 позивачкою [PERSON] було направлено претензію на адресу Комунального підприємства з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва зі змісту якого вбачається, що [PERSON] вимагала відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, а також вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності (а.с. 28-32). 14.09.2021 Комунальне підприємство з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва надало відповідь, за підписом виконуючого обов`язки директора - [PERSON], про відмову в задоволенні претензії [PERSON] (а.с. 44). Щодо квартири [ADDRESS] змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 17-18). Відповідно до Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі гарячого водопостачання від 22.02.2021, складеного за участі заступника начальника ЖЕД № 906 - [PERSON], інженера І категорії ЖЕД № 906 - [PERSON] , майстра тех./д.№ 5 ЖЕД № 906 - [PERSON] , слюсаря-сантехніка ЖЕД № 906 - [PERSON] , 09.02.2022 через пошкодження вінтелю на технічному поверсі (горищі) відбулося залиття квартири [ADDRESS] (а.с. 21). Зі змісту акту вбачається, що в результаті залиття пошкоджено: коридор: -на стелі, вкритій шпалерами, спостерігаються сліди від потрапляння вологи, приблизна площа пошкодження - 5 м2; -на підлозі, вкритій паркетом, спостерігається відшарування паркету після потрапляння вологи, приблизна площа пошкодження - 1 м2; санітарний вузол: -на стелі, вкритій водоемульсійною фарбою, спостерігаються від потрапляння вологи, приблизна площа пошкодження - 1 м2; -на стіні, вкритій шпалерами, спостерігаються сліди від потрапляння вологи, приблизна площа пошкодження - 6 м2; ванна кімната: -на стелі, вкритій водоемульсійною фарбою, спостерігаються від потрапляння вологи - руді плями, приблизна площа пошкодження - 7 м2; кухня: -на підвісній стелі спостерігаються сліди від потрапляння вологи - руді плями, приблизна площа пошкодження - 6 м2; кімната: -на стелі, вкритій водоемульсійною фарбою, спостерігаються сліди від потрапляння вологи - руді плями, приблизна площа пошкодження - 14 м2; кімната: -на стелі, вкритій шпалерами, спостерігаються сліди від потрапляння вологи, приблизна площа пошкодження - 16 м2; -на стіні, вкритій шпалерами, спостерігаються сліди від потрапляння вологи та відшарування шпалер від стіни, приблизна площа пошкодження - 22 м2; -на підлозі, вкритій паркетом, спостерігається відшарування паркету після потрапляння вологи, приблизна площа пошкодження - 8 м2. Також в Акті про залиття, аварію, що трапилась на системі гарячого водопостачання від 22.02.2021 зазначено, що причиною залиття є розмерзання та аварійне пошкодження запірної арматури гарячого водопостачання на технічному поверсі (горищі). Зазначене пошкодження виникло внаслідок невисокої інтенсивності водозабору та зниження температури гарячої води, а також через непрацюючу зовнішню циркуляційну мережу, яка перебуває у володінні та користуванні «КП «Київтеплоенерго». Відповідно до висновка експерта про об`єкт незалежної оцінки від 31.05.2021, складеного оцінювачем - [PERSON] , ринкова вартість матеріального збитку становить: 112 700,00 без ПДВ. Адреса об`єкта оцінки: [ADDRESS] (а.с. 26). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 06, [PERSON] за незалежну оцінку згідно договору № 1320 від 25.05.2021 було сплачено 2 500,00 грн (а.с. 27). 18.08.2021 [PERSON] , було направлено претензію на адресу Комунального підприємства з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва зі змісту якого вбачається, що [PERSON] вимагає відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, а також вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності (а.с. 38-42). 14.09.2021 Комунальне підприємство з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва надало відповідь, за підписом виконуючого обов`язки директора - [PERSON], про відмову в задоволенні вимог претензії [PERSON] (а.с. 43). Щодо квартири [ADDRESS] змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до акту від 22.02.2021 про залиття, аварію, що трапилась на системі гарячого водопостачання від 22.02.2021, складеного за участі заступника начальника ЖЕД № 906 - [PERSON], інженера І категорії ЖЕД № 906 - [PERSON] , майстра тех./д.№ 5 ЖЕД № 906 - [PERSON] , слюсаря-сантехніка ЖЕД № 906 - [PERSON] , 09.02.2022 через пошкодження вінт елю на технічному поверсі (горищі) відбулося залиття квартири [ADDRESS] (а.с. 20). Зі змісту акту вбачається, що в результаті залиття пошкоджено: санітраний вузол, ванна кімната: -на стелі, вкритій водоемульсійною фарбою, спостерігаються сліди від потрапляння вологи приблизна площа пошкодження - 5 м2 від дверної коробки; кухня студія: -на підвісній стелі, вкритій водоемульсійною фарбою, спостерігаються сліди від потрапляння вологи руді плями, приблизна площа пошкодження - 22 м2. -на стіні, вкритій декоративною плиткою, спостерігаються сліди від потрапляння вологи та відшарування декоративної плитки від стіни, приблизна площа пошкодження - 6,0 м2. -на стіні, вкритій шпалерами, спостерігаються сліди від потрапляння вологи та відшарування шпалер від стіни, приблизна площа пошкодження - 16 м2. -на стіні, вкритій фотошпалерами, спостерігаються сліди від потрапляння вологи та відшарування фото шпалер від стіни, приблизна площа пошкодження 12 м2 -на стіні, вкритій шпалерами від потрапляння води спостерігаються руді плями, приблизна площа пошкодження - 12,0 м2; кімната: -на стелі, вкритій водоемульсійною фарбою, спостерігаються сліди від потрапляння вологи - руді плями, приблизна площа пошкодження - 15 м2; -на стіні, вкритій шпалерами, спостерігаються сліди від потрапляння вологи та відшарування шпалер від стіни, приблизна площа пошкодження - 6 м2; -на підлозі, вкритій ламінатом, спостерігається відшарування ламінату після потрапляння вологи, приблизна площа пошкодження - 15 м2. Також в Акті про залиття, аварію, що трапилась на системі гарячого водопостачання від 22.02.2021 зазначено, що причиною залиття є розмерзання та аварійне пошкодження запірної арматури гарячого водопостачання на технічному поверсі (горищі). Зазначене пошкодження виникло внаслідок невисокої інтенсивності водозабору та зниження температури гарячої води, а також через непрацюючу зовнішню циркуляційну мережу, яка перебуває у володінні та користуванні «КП «Київтеплоенерго». Відповідно до висновка експерта про об`єкт незалежної оцінки від 31.05.2021, складеного оцінювачем - [PERSON] , ринкова вартість матеріального збитку становить: 241 100,00 грн без ПДВ. Адреса об`єкта оцінки: [ADDRESS] (а.с. 25). 28.09.2021 представником [PERSON] - адвокатом Білоус Т.А. було направлено Претензію на адресу Комунального підприємства з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва зі змісту якого вбачається, що адвокат просить відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану [PERSON] , а також відшкодувати вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності (а.с. 33-37). Відповіді на зазначену претензію до матеріалів справи не долучено. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Пунктами 8, 9 частини другої статті 19 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Щодо вимог про стягнення майнової шкоди Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV. Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управителем є особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору Згідно зі ст.. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Згідно з п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, а також забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що передане на його баланс. Підпунктом 8 частини другої статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок управителя забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів. Відповідно до статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель має право, зокрема, укладати договори з виробниками, виконавцями, споживачами в порядку, встановленому законом. Згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій (які зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за N 927/11207), у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Відповідно до актів від 02.02.2021 та від 22.02.2021, причинами залиття квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] є розмерзання та аварійне пошкодження запірної арматури гарячого водопостачання на технічному поверсі (горищі), яке виникло внаслідок невисокої інтенсивності водозабору та зниження температури гарячої води, а також через непрацюючу зовнішню циркуляційну мережу, яка перебуває у володінні та користуванні КП «Київтеплоенерго». Факт перебування зазначеного майна на балансі КП «Київтеплоенерго» представником останнього не заперечується. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідні висновки щодо застосування вказаних норм права викладені, зокрема у постановах Верховного Суду від 04.11.2022 у справі № 640/2713/18 (провадження № 61-9391св21), 12.03.2020 у справі № 640/20533/16-ц (провадження № 61-27366св18) та від 28.05.2020 у справі № 640/419/17 (провадження № 61-32844св18). Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Вказані правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 03.05.2022 у справі № 521/14202/14-ц, від 16.02.2022 у справі 201/2059/20, від 16.02.2022 у справі № 755/12796/20, від 02.02.2022 у справі № 447/938/14-ц, від 29.09.2021 у справі № 753/2965/20. Суд враховує, що факт залиття квартири відповідачами не спростовується, доказів протилежного відповідачами не надано. В той же час, як встановлено судом, залиття квартир відбулося внаслідок невисокої інтенсивності водозабору та зниження температури гарячої води, а також через непрацюючу зовнішню циркуляційну мережу, яка перебуває у володінні та користуванні КП «Київтеплоенерго», а отже належним відповідачем у даній справі є КП «Київтеплоенерго». При цьому, суд звертає увагу, що представником КП «Київтеплоенерго» доказів протилежного не надано, а факт непрацюючої зовнішньої циркуляційної мережі останнім в процесуальних заявах по суті справи не заперечується. Зі змісту долучених позивачами до матеріалів справи висновків експерта про об`єкт незалежної оцінки складеного оцінювачем - [PERSON] : -ринкова вартість матеріального збитку становить: 56 800,00 грн без ПДВ. Адреса об`єкта оцінки: [ADDRESS] ; -ринкова вартість матеріального збитку становить: 112 700,00 без ПДВ. Адреса об`єкта оцінки: [ADDRESS] ; -ринкова вартість матеріального збитку становить: 241 100,00 грн без ПДВ. Адреса об`єкта оцінки: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Посилаючись на необґрунтованість визначення розміру завданих збитків, КП «Київтеплоенерго» контррозрахунків зі свого боку не надало, процесуальними правами щодо ініціювання призначення відповідної судової експертизи не скористалося, на необхідності виклику експерта для надання усних пояснень щодо його висновку не наполягало. Враховуючи наведене суд приходить до висновку про задоволення позову в частині завданої позивачам майнової шкоди в частині належного відповідача - КП «Київтеплоенерго». При цьому, суд виходить з того, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10.02.2010). Щодо вимог про стягнення моральної шкоди Як вказано у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21): «Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України). Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18). Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22). Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61?1132св22). Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21)». Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі № 464/3789/17, зокрема, дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52). Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56). Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано. Крім того, що стосується її розміру, то відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В даному конкретному випадку суд вважає, що позивачами доведено, що пережиті ними негативні емоції досягли певного рівня «страждань». В ситуації, що склалась, суд враховує тривалість переживань позивачів, а саме від дня залиття до дня винесення рішення у даній справі, час та зусилля, які потрібні для відновлення попереднього стану, глибину душевних та психічних страждань, пов`язаних із пошкодженням житлових квартир, порушення нормального ритму життя, тяжкість вимушених змін, а також вимоги розумності та справедливості. На підставі викладеного та з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає, що на користь позивачів у відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню визначена позивачами грошова сума, а саме в розмірі по 20 000,00 грн на користь кожного з позивачів за рахунок відповідача КП «Київтеплоенерго». Такий розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди суд вважає співмірним з моральними стражданнями, які заподіяні позивачам, а також таким, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості. При цьому, суд враховує, що як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 756/3115/17 (провадження № 61-18653св20) реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Щодо судових витрат Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. 02.01.2023 до суду надійшла заява представника позивачів про стягнення судових витрат (а.с. 219-221) в якій він просить суд: - Стягнути з Комунального підприємства з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва (місцезнаходження: 03186, м.Київ, вул. Левка Мацієвича, буд. 6, код ЄДРПОУ 35756919) та Комунального підприємства «Київтеплоенерго» (місцезнаходження: 01001, м.Київ, пл. ІВАНА ФРАНКА, буд. 5 ЄДРПОУ 40538421) на користь [PERSON] (адреса реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) судові витрати в розмірі 5 826,53 гри; - Стягнути з Комунального підприємства з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва (місцезнаходження: 03186, м.Київ, вул. Левка Мацієвича, буд. 6, код ЄДРПОУ 35756919) та Комунального підприємства «Київтеплоенерго» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, пл. ІВАНА ФРАНКА, буд. 5 ЄДРПОУ 40538421) на користь [PERSON] (адреса реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) Судові витрати в розмірі 7 589,80 грн; - Стягнути з Комунального підприємства з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва (місцезнаходження: 03186, м. Київ, вул. Левка Мацієвича, буд. 6, код ЄДРПОУ 35756919) та Комунального підприємства «Київтеплоенерго» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, пл. ІВАНА ФРАНКА, буд. 5 ЄДРПОУ 40538421) на користь [PERSON] (адреса реєстрації: [ADDRESS] РНОКПП [NUMBER] ) судові витрати в розмірі 1 379,59 грн. При цьому, в такій заяві, зокрема, зазначено, що станом на 28.12.2022 позивачі по справі понесли судові витрати у вигляді сплати судового збору та витрати на надання правничої допомоги адвокатським об`єднанням «ЮрЛекс», а саме: - [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 926,53 грн (докази сплати судового збору містяться в матеріалах справи) та понесла витрати на правничу допомогу в розмірі 4 900,00 грн. (обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість наведено в акті приймання передачі наданих послуг, копія додається); - [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 2 689,80 грн (докази сплати судового збору містяться в матеріалах справи) та понесла витрати на правничу допомогу в розмірі 4 900,00 грн. (обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість наведено в акті приймання передачі наданих послуг, копія додається); - [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1 379,59 грн (докази сплати судового збору містяться в матеріалах справи). До зави представника позивачів про стягнення судових витрат додано докази її направлення сторонам, з яких вбачається, що копію такої зави разом з додатками було направлено КП «Київтеплоенерго» - 30.12.2022 (а.с. 246, 248), Комунальному підприємству - 30.12.2022 (а.с. 247, 249). Станом на день винесення рішення від відповідачів у справі будь-яких заяв та клопотань в порядку реагування на таку заяву не надійшло. Щодо вимог про відшкодування витрат на послуги суб`єкта оціночної діяльності До позовної заяви стороною позивачів долучено квитанції до прибуткового касового ордеру на підтвердження оплати послуг суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 24, 27). В той же час, докази стосовно понесення витрат [PERSON] на послуги суб`єкта оціночної діяльності в матеріалах справи відсутні, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні такої вимоги. Щодо судового збору Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача КП «Київтеплоенерго» на користь: -позивача [PERSON] підлягає стягненню 908,00 грн судового збору сплаченого за подання позовної заяви (а.с. 11); -позивача [PERSON] підлягає стягненню 2 636,00 грн судового збору сплаченого за подання позовної заяви (а.с. 12); -позивача [PERSON] підлягає стягненню1 352,00 грн судового збору сплаченого за подання позовної заяви (а.с. 13). Щодо сум, вказаних представником позивача у заяві про стягнення судових витрат, а саме: щодо стягнення на користь [PERSON] 926,53 грн судового збору, на користь [PERSON] - 2 689,80 грн судового збору, а на користь [PERSON] - 1 379,59 грн судового збору, то вбачається, що відповідні суми судового збору вказані представником позивачів з урахуванням комісії банку, знятої при оплаті судового збору. Разом з тим, як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 523/12032/18 (провадження № 61-6898св22): «банківська комісія - це грошові суми, що списуються з рахунків клієнтів як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг. Банківська комісія береться також за оплату чеків, розміщення депозитів, виконання постійних доручень, пряме дебатування. З огляду на вказане колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що стягненню на користь позивачки підлягають виключно судові витрати без врахування комісії, оскільки банк було обрано нею самостійно, та банківська комісія за своєю суттю не є частиною судового збору чи судовими витратами, який встановлюється державою відповідним нормативно-правовим актом та є обов`язковим до сплати. Комісію за обслуговування було стягнуто обраним позивачем банком за надання йому банківської послуги». Щодо витрат на правничу допомогу Згідно положень ч.ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) зазначено наступне: «Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду вважає, що посилання представника позивачки, що документи по суті справи підписувалися та подавалися до суду безпосередньо [PERSON] , що, на його думку, ставить під сумнів фактичні обсяги наданої правничої допомоги адвокатом Лісовським Р. А. не підтверджено, оскільки відповідачкою доведено реальність надання правничої допомоги. Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18 та інших». Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 607/4341/20 (провадження № 61-18451св20) вказано, що обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18). Такі ж висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постановах від 15.04.2020 у справі № 199/3939/18-ц та від 09.06.2020 у справі № 466/9758/16-ц. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд враховує, що відповідно до ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. В позовній заяві вказано попередній розрахунок судових витрат, які понесли і які очікують понести позивачі у зв`язку із розглядом даної справи у розмірі 20 000,00 грн (а.с. 8). Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14- 382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні». На підтвердження витрат на правову допомогу, разом із завою про стягнення судових витрат до матеріалів справи долучено копії: - договору про надання правової допомоги № 4 від 02.07.2021 (а.с. 222), укладеного між позивачем [PERSON] та адвокатським об`єднанням «ЮрЛекс»; - акту приймання-передачі наданих послуг від 13.10.2022 (а.с. 230) підписаного [PERSON] та керуючим партнером адвокатського об`єднання «ЮрЛекс» Білоус С.А., за змістом якого Адвокатське об`єднання надало Клієнту правову допомогу передбачену Договором, в тому числі , але не обмежуючись послугами: проаналізовано копії матеріалів для підготування претензії; підготовлено та направлено претензію - вартість 2 000,00 грн; підготовлено та направлено позов - вартість 1 500,00 грн; ознайомлено з матеріалами справи - 400,00 грн; підготовлено та направлено відповідь на відзив - 1 000,00 грн; Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню винагороду в сумі 4 900,00 грн за вказані послуги; - договору про надання правової допомоги № 12 від 27.07.2021 (а.с. 231-239), укладеного між позивачем [PERSON] та адвокатським об`єднанням «ЮрЛекс»; - акту приймання-передачі наданих послуг від 13.10.2022 (а.с. 230) підписаного [PERSON] та керуючим партнером адвокатського об`єднання «ЮрЛекс» Білоус С.А., за змістом якого Адвокатське об`єднання надало Клієнту правову допомогу передбачену Договором, в тому числі , але не обмежуючись наступними послугами: проаналізовано копії матеріалів для підготування претензії; підготовлено та направлено претензію - вартість 2 000,00 грн; підготовлено та направлено позов - вартість 1 500,00 грн; ознайомлено з матеріалами справи - 400,00 грн; підготовлено та направлено відповідь на відзив - 1 000,00 грн; Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню винагороду в сумі 4 900,00 грн за вказані послуги; - меморіального ордеру № 385363640 від 14.11.2022 про сплату [PERSON] 4 000,00 грн одержувачу «ЮрЛекс АО» (а.с. 241); - меморіального ордеру № 385808588 від 15.11.2022 про сплату [PERSON] 900,00 грн одержувачу «ЮрЛекс АО» (а.с. 242); - меморіального ордеру № 119316536 від 05.12.2022 про сплату [PERSON] 4 900,00 грн одержувачу «ЮрЛекс АО» (а.с. 243); Як зазначено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. У постанові Верховного Суду від 01.02.2023 у справі № 160/19098/21 (провадження № К/990/30188/22) вказано, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial