Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернулось до суду з вищевказаною позовною заявою мотивуючи свої вимоги тим, що 22.03.2017 між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено угоду №С07.217.72843 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до п.п. 2, 3 якої банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривні, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії два роки з моменту її випуску. Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. (пп. 3.1. договору); ліміт кредитної лінії, що доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 3 000,00 грн. (пп. 3.2. договору); процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00 % річних (пп. 3.3. договору). Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та надавши кредитні кошти в розмірі 3 000,00 грн в межах кредитного ліміту. 03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №12/90 відповідно до якого до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перейшло право за договорами кредиту, у тому числі і за договором №С07.217.72843 від 22.03.2017, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та\~\~відповідачем. У зв`язку із неповерненням заборгованості за договором та відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за договором станом на 03.12.2020 заборгованість\~\~відповідача становить 9969,28 грн. Крім того, позивач зазначає, що він вправі здійснити нарахування 3% річних та інфляційних втрат за весь час прострочення. Оскільки по теперішній час відповідач свої зобов`язання зі сплати заборгованості не виконує, позивач змушений звернутись до суду з цією позовною заявою за захистом своїх прав та законних інтересів, в якій просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 11298,94 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3000,00 грн; заборгованості за відсотками у розмірі 6969,28 грн; 3% річних за користування кредитом у розмірі 322,78 грн; інфляційних втрат у розмірі 1006,88 грн, а також суму сплаченого судового збору та судові витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було прийнято до свого провадження цивільну справу та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлявся належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подала до суду відзиву на позовну заяву. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, що регулюють питання виконання зобов`язань. Судом встановлено, що 22.03.2017 між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено угоду №С07.217.72843 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до п.п. 2, 3 якої банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривні, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії два роки з моменту її випуску. Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. (пп. 3.1. договору); ліміт кредитної лінії, що доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 3 000,00 грн. (пп. 3.2. договору); процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00 % річних (пп. 3.3. договору). Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та надавши кредитні кошти в розмірі 3 000,00 грн в межах кредитного ліміту. 03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №12/90 відповідно до якого до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перейшло право за договорами кредиту, у тому числі і за договором №С07.217.72843 від 22.03.2017, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та\~\~відповідачем. У зв`язку із неповерненням заборгованості за договором та відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за договором станом на 03.12.2020 заборгованість\~\~відповідача становить 9969,28 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1049\~ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч.1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.\~514\~ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Будь-яких застережень про неможливість заміни кредитора у зобов`язанні угода №С07.217.72843 не містить. Також не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст. 525 ЦК України). Статтею 610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною 1 ст.\~625\~ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач не спростувала відповідними доказами наявність заборгованості як за основним боргом, так і по нарахованим відсоткам, власного розрахунку не продала. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивач просив стягнути з відповідача на підставі\~ст.\~625\~ЦК України 3% річних за користування кредитом у розмірі 322,78 грн та інфляційних втрат у розмірі 1006,88 грн. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом вказаної норми нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування чужими грошовими коштами. За таких обставин суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у повному обсязі. Згідно зі ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позову в сумі 2481,00 грн. Частиною 2 статті 137\~ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. До матеріалів справи, на підтвердження понесених позивачем витрат, долучено: копію договору про надання правової допомоги, копію акту прийому-передачі наданої правової допомоги, копію наказу (розпорядження) копію платіжного доручення про оплату за правову допомогу. З урахуванням викладеного, суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому зазначена сума у розмірі 2 000,00 грн., яка є видом судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved