Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернувся до Московського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з останньої на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2008717277 від 13.05.2014 року , яка утворилась за період з 13.04.2016 р. по 13.05.2019 р. у розмірі 24 614 грн. 65 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 22 399 грн. 48 коп. (основна сума (тіло кредиту - 22 395 грн. 87 коп. та проценти за користування кредитом -3 грн. 61 коп.), а також у відповідності до ст. 625 ЦК України індекс інфляції у розмірі 1070 грн. 17 коп. та 3% річних у розмірі 1145 грн. за період з 29.01.2019 р. по 12.10.2021 р., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13.05.2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №2008717277 від 13.05.2014 року (далі - Кредитний договір), у відповідності до якого остання отримала кошти у розмірі 35 370 грн. 49 коп. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних. З яких 33 289 грн. 87 коп. надано на споживчі цілі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 4 від 13.05.2014 р. 13.06.2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №13/06/16 від 13.06.2016 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до [PERSON] за Кредитним договором №2008717277 від 13.05.2014 р. В подальшому, 29.01.2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до [PERSON] за Кредитним договором №2008717277 від 13.05.2014 року. Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредитні кошти на умовах передбачених умовами договору. В свою чергу, відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не сплатила щомісячні мінімальні платежі. Таким чином, у порушення ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України та умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. Згідно акту передачі справ від 27 липня 2022 року вище вказану справу передано з Московського районного суду м. Харкова до Октябрського районного суду м.Полтави , яка зареєстрована Октябрським районним судом м. Полтави 22 лютого 2023 року за Вх № 12185. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2023 року [PERSON] визначено головуючим по справі . Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2023 року вище вказану справи прийнято до провадження . Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про наявність цивільної справи через оголошення на офіційному сайті судової влади, що передбачено ст. 128 ЦПК України, оскільки зареєстроване її місце проживання невідоме, відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України не скористалася своїм правом та не направила суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено, що 13.05.2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №2008717277 від 13.05.2014 року, у відповідності до якого остання отримала кошти у розмірі 35 370,49 грн. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних (а.с. 7-9). З вказаних коштів 33 289,87 грн. надано на споживчі цілі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 4 від 13.05.2014 року (а.с.11). Відповідно до п. 1.4.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний повністю повернути Банку суму отриманих Кредитів та виконати всі інші зобов`язання встановлені Кредитним договором не пізніше 13 травня 2019 року та відповідно до графіку платежів (а.с. 7). Згідно п. 3.6. Кредитного договору, Банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за Кредитним договором та/чи Угодою третій особі. 13.06.2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №13/06/16 від 13.06.2016 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до відповідачки [PERSON] за Кредитним договором №2008717277 від 13.05.2014 року (а.с. 12-15). ПАТ «ОТП Банк» повідомив [PERSON] про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» 13.06.2016 року (а.с.18). В подальшому, 29.01.2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до [PERSON] за Кредитним договором №2008711405 від 12.05.2014 року (а.с. 19-22). ТОВ «ФК «Прайм Альянс» скористалось своїм правом та направило на адресу [PERSON] вимогу про погашення кредитної заборгованості від 18.02.2019 року на підставі ст.ст. 530, 512, 516 ЦК України, відповідно до якої [PERSON] було повідомлено про необхідність погасити заборгованість протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання вимоги, але не пізніше ніж до 18.03.2019 року або зв`язатися з Новим кредитором для узгодження вигідних умов подальшої сплати заборгованості. Направлення даної вимоги підтверджується списком №16029-2-182-123 згрупованих поштових відправлень Укрпошта стандарт та квитанцією з Укрпошта (а.с. 28-29). Згідно довідки ТОВ «ФК «Прайм Альянс» №7172 від 17.11.2021 року, станом на 22.10.2021 року залишок заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «Прайм Альянс» становить 50 853,81 грн. (а.с. 31). На дану вимогу [PERSON] не було здійснено жодних дій щодо погашення наявної заборгованості. Окрім того, відповідачкою не було надано жодних заперечень щодо зазначеної суми заборгованості та строків її погашення. Разом з тим, заборгованість є непогашеною, відповідно до Графіку платежів, що є невід`ємною частиною Кредитного договору, сума заборгованості за період з 13.04.2016 року по 13.05.2019 року складає 22 3989,48 грн., з яких основна сума кредиту (тіло) - 22 395,87 грн. та проценти за користування кредитом - 3,61 грн. З метою захисту своїх прав ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернулося з позовною заявою про стягнення часткової заборгованості за Кредитним договором №2008717277 від 13.05.2014 року, а саме суми заборгованості з 13.04.2016 року по 13.05.2019 року у розмірі 22 399,48 грн., яка складається з суми заборгованості за тілом у розмірі 22 395,87 грн. та суми заборгованості за процентами за користування кредиту у розмірі 3,61 грн. (відповідно до Графіку платежів). Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Коде\-ксу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1, 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник. який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами законодавстві при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5 за змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційне нарахування на суми боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційним процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, у зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань по поверненню кредитних коштів за Кредитним договором №2008717277 від 13.05.2014 року утворилась заборгованість, що становить 22 399,48 грн., яка складається з заборгованості за кредитом з 13.04.2016 року по 13.05.2019 року у розмірі 22 399,48 грн. (основна сума кредиту (тіло) - 22 395,87 грн. та проценти за користування кредитом - 3,61 грн.). При цьому 3% річних та індекс інфляції у відповідності до ст. 625 ЦК України за період з 29.01.2019 року по 12.10.2021 року становить 2215,17 грн. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе за договором зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved