Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.11.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Буринського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №109, від якого мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . Мотивуючи його тим, що подружнє життя у них не склалося через неодноразові сварки на ґрунті непорозумінь з побутових питань та сімейного життя, внаслідок чого більше півроку вони проживають окремо. Посилаючись, що збереження сім`ї суперечить її інтересам, просила шлюб між ними розірвати без надання терміну для примирення. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 07.12.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 12.01.2023 року ухвалою суду за заявою відповідача зупинено провадження по даній справі відповідно до п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України, у зв`язку з наданням сторонам у справі строку для примирення. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 13.02.2023 року поновлено провадження у справі в зв`язку з закінченням строку на примирення. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились та про причини неявки суду не повідомили. Позивачка разом з позовною заявою подала до суду клопотання, в якому просила розглянути справу в її відсутність. Відповідач до надання строку на примирення також подавав заяву про розгляд справи без його участі. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та надавши їм належну оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 20.11.2009 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Буринського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №109. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище із " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копій свідоцтв про народження (а.с.11,12). Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України). Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до положень ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, протягом наданого судом строку для примирення будь-яких заяв про те, що вони примирилися не надали та до суду не з`явились. З`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки, понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, в сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved