Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Літинський Т.О. звернувся до суду з позовом про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі, в обґрунтування зазначивши наступне. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,1328 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Городницької сільської ради Уманського району Черкаської області, яку було передано в оренду відповідачу ТОВ «Новий Світ-Агро» терміном на 49 років. Відповідач з моменту підписання договору оренди земельної ділянки, акту прийому-передачі земельної ділянки та інших додатків до договору, які є невід`ємною його частиною, позивачу не надав та оригінал державного акту на право власності на землю відповідач позивачу не повернув. В Уманському міськрайонному управлінні в Уманському районі та м. Умані ГУ Держгеокадастру у Черкаській області вказані документи також відсутні, що ставить під сумнів правомірність реєстрації таких прав. Однією із умов п. 7 Договору оренди землі сторонами визначено плату в розділі «Орендна плата» в розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить на момент укладеного договору 419,04 грн. зерном по ціні реалізації. Пунктами 7, 9 договору оренди землі встановлено обов`язок відповідача ТОВ «Новий Світ-Агро» своєчасно сплачувати орендну плату до 31.12. поточного року. Станом на 27.04.2018 року відповідач орендну плату не вніс, а отже в черговий раз не виконав умови договору. Також відповідач не проводив перерахунок орендної плати відповідно до нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Зазначене свідчить та вказує саме на те, що відповідач систематично не виконує істотні умови договору впродовж його дії та з моменту підписання, що має наслідком стягнення заборгованості, стягнення пені та надає право орендодавцю на розірвання договору оренди землі. При погоджені з відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, який відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, позивач розраховувала на отримання необхідного їй зерна, оскільки вона є мешканцем сільської місцевості і утримує на вигодовуванні худобу та птицю та не має фінансової можливості купувати зерно, не має роботи, живе за рахунок ведення власного господарства і отримання орендної плати є для неї значним. Отже, у зв`язку з порушенням строку сплати орендної плати впродовж всього періоду оренди з 2008 року по 2018 рік, позивач [PERSON] щорічно була позбавлена можливості отримання матеріальних благ, на якій розраховувала при укладенні договору оренди землі. Не зважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови договору оренди, відповідач не виявив доброї волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку. На момент пред`явлення позову зобов`язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є невиконаним. На неодноразові звернення до відповідача про здійснення розрахунку за договором оренди, останній відповідав відмовою, більше того, користуючись своїм становищем, приховуючи від позивача договір оренди землі, належний [PERSON] на праві власності Державний акт на землю, який є власністю позивача, відповідач створює умови, які суттєво утруднюють відстоювання [PERSON] своїх прав та інтересів, окрім того, відповідач розуміючи становище позивача знущається із неї у такий спосіб та принижує. Відповідно до інформаційної довідки міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 23.01.2018 року та від 23.04.2018 року, з урахуванням коефіцієнту індексації за період часу з 2015 по 2017 рік, вартість земельної частки (паю) в с. Городниця Уманського району Черкаської області становить: станом на 01.01.2015 рік - 79 543,30 грн.; на 01.01.2016 рік - 95 444,00 грн.; станом на 01.01.2017 та 01.01.2018 роки - 95 444,00 грн. Розмір орендної плати залежить від грошової оцінки земельної ділянки, яка орендується. Згідно п. 7 договору - орендна плата становить 1,5 % від грошової оцінки землі, в грошовому виразі станом на 25.04.2018 року виникла заборгованість, яка згідно розрахунку становить: за 2015 рік - 1 193,14 грн.; за 2016 рік - 1 431,66 грн.; за 2017 рік - 1 431,66 грн. Загалом заборгованість за останні три роки становить 4 056,46 грн. У відповідності до п. 12 договору оренди землі передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожний день прострочення. Також нарахування пені за невиконання умов договору регламентується ЦК України. Розмір пені, на думку представника позивача становить: за 2015 рік - 3,5794485 грн. на день. Розмір заборгованості, згідно вказаного представником позивача розрахунку, становить 8 073,05 грн. і складається із 4056,46 грн. орендної плати та 4016,59 грн. пені. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату - є істотною умовою договору. У зв`язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою з моменту підписання договору 2008 року та, зокрема, в 2015, 2016 і 2017 роках - є невиконанням обов`язків відповідачем, передбачених договором оренди землі, а отже порушенням зобов`язання, що є підставою для розірвання договору оренди землі. У зв`язку з цим, просить суд розірвати договір оренди землі площею 2,1328 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 7124381700:02:000:1413, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий Світ-Агро» строком на 49 років, зареєстрований 05.09.2008 року. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Світ-Агро» на користь [PERSON] заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 4056,46 грн. та пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 4016,59 грн. Зобов`язати відповідача передати позивачу земельну ділянку загальною площею 2,1328 га, що розташована на території Городницької сільської ради Уманського району Черкаської області, кадастровий номер 7124381700:02:000:1413, належну позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 190183 в стані, придатному для цільового використання. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність її представника [PERSON] , позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] направив до суду заяву, у якій вказує, що категорично не погоджується із обставинами, викладеними у відзиві та наполягає на задоволенні позову. Зазначає, що посилання відповідача на те, що усі документи щодо оренди земельної ділянки мають бути у позивача, нічим не підтверджено, до відзиву надано письмові докази законність яких викликає у нього сумнів. Разом з тим, вказує, що сам представник відповідача підтверджує, що договір оренди земельної ділянки дійсно був укладений з позивачем, але підтвердження того, що умови цього договору відповідачем виконуються нічим також не підтверджено. Згідно видаткового касового ордеру датованого 27.11.2008 року, зазначено розмір орендної плати, який сплачено позивачу становить 12000,00 грн., але ця сума не відповідає умовам договору оренди земельної ділянки, укладеному сторонами. Вказаним видатковим касовим ордером, відповідач визначив орендну плату за увесь період дії договору, орендну плату сплатив наперед та розмір такої орендної плати визначив самовільно у розмірі 12000,00 грн. Тобто, орендар самовільно, у односторонньому порядку, без погодження з орендодавцем змінив істотні умови договору оренди землі в частині щорічної орендної плати, зменшивши її із 991,79 грн. до 244,897 грн., що є істотним порушенням умов договору. Фактично сплачена сума орендної плати на увесь час дії договору у повному обсязі, однак фактично не доплатив орендарю значну суму, а саме близько 2/3 від орендної плати, тобто 31697,71 грн. із належної суми 43697,71 грн. за 49 років. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, про розгляд справи повідомлені у встановленому порядку. Раніше представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий світ-Агро» Шилюком В.П. направлено на адресу суду відзив, у якому просить суд винести рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на наступне. Між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Новий світ-Агро» 03 листопада 2008 року на прохання позивача укладено договір оренди земельної ділянки розміром 2,1328 га кадастровим номером 7124381700:02:000:1413 терміном на 49 років та акт прийому-передачі земельної ділянки. Договір оренди землі, акт прийому передачі земельної ділянки підписані сторонами та зареєстровані 03 листопада 2008 року Уманським відділом держземгеокадастру в Черкаській області, де вчинено запис № 040879400076. Реєстраційна справа виготовлена приватним підприємцем [PERSON] на замовлення позивача [PERSON] , тому у позивача мають знаходитися всі необхідні документи по реєстрації договору, так як на реєстрацію [PERSON] подавала їх власноручно. У ТОВ наявний лише один примірник реєстраційної справи, яку ТОВ отримало від позивача. Земельна ділянка використовується згідно договірних умов. Орендну плату позивач [PERSON] отримала наперед - 27 листопада 2008 року згідно видаткового касового ордеру № 176 від 27.11.2008 року за своїм власноручним підписом. З усними чи письмовими зверненнями позивач [PERSON] до відповідача з питанням перегляду орендної плати не зверталася. Суд, врахувавши позицію сторін по справі, вивчивши письмові матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у заявах по суті та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, із врахуванням заперечень відповідача, оцінивши позиції сторін та докази у справі за принципами, встановленими ст. 89 ЦПК України, прийшов таких висновків. Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Суд вважає, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами у справі врегульовані нормами Конституції України, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Відповідно до ст.14 Конституції України - земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Крім того, ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Отже, із наведених судом норм Конституції України вбачається, що держава Україна приділяє особливу увагу захисту права власності на землю. Відповідно до ст. 1, 13, 14 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України (220-2004-п ). Згідно ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ст.35 Закону України «Про оренду землі» спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі за № 4165, набула право власності на земельну ділянку, розміром 2,1328 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Городницької сільської ради Уманського району Черкаської області. Вказане також підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 190183, виданого 30.10.2008 року управлінням Держкомзему в Уманському районі Черкаської області. Кадастровий номер земельної ділянки 7124381700:02:000:1413. Крім того, згідно інформаційної довідки № 29-23-0.211-697/115-18 від 24.04.2018 року, наданої в.о. начальника Міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на адвокатський запит Літинського Т.О., земельна ділянка кадастровий номер 7124381700:02:000:1413 знаходиться у приватній власності [PERSON] відповідно до запису № 010879400042 від 30.10.2008 року в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на території Городницької сільської ради на ім`я [PERSON] було зареєстровано Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЗ № 190183 загальною площею 2,1328 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.08.2008 року № 4165. Вказана земельна ділянка була передана в оренду ТОВ «Новий світ-Агро» згідно договору оренди, який було зареєстровано в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України» в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 040879400076 від 05.09.2008 року терміном на 49 років. (Примірник договору оренди відсутній з невідомих причин). Згідно копії договору оренди землі, укладеного 03 листопада 2008 року між [PERSON] (орендодавцем) та ТОВ «Новий світ-Агро» (орендарем), зареєстрованого в реєстрі за № 040879400076, орендодавець передає орендарю в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,1328 га нормативною грошовою оцінкою 24726,459 грн. строком на 49 років. У відповідності до п. 7 цього договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки і становить 891,79 грн. (зерном по ціні реалізації). Пунктом 9 Договору визначено, що орендна плата вноситься щорічно до 31.12. Згідно пунктів 35 та 36 Договору оренди дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, придбання орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки або примусового її відчуження, ліквідації юридичної особи - орендаря, шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін та на підставі рішення суду. Згідно наданої відповідачем копії видаткового касового ордеру № 176 від 27.11.2008 року, [PERSON] за оренду земельної ділянки, згідно договору оренди, укладеного на 49 років, отримала 12 000,00 грн. орендної плати. Підставою для звернення позивача до суду стало те, що відповідачем було порушено умови спірного договору оренди щодо виплати орендної плати. Отже, згідно видаткового касового ордеру, орендна плата у розмірі 12000,00 грн., тобто за 13 років, якщо враховувати вказану у п. 7 договору оренди суму щорічної орендної плати, відповідачем позивачу була сплачена і станом на час звернення до суду на 13.07.2018 року значно перевищувала розмір орендної плати, який мав би сплатити відповідач на користь позивача, оскільки розмір орендної плати з моменту укладення договору, а саме з 2008 року і на час звернення до суду на 13.07.2018 року мав би становити 8026,11 грн. (повних 09 років), оскільки до 31.12.2018 року залишалося п`ять місяців, тоді як відповідачем було сплачено 12000,00 грн. При цьому, у вищевказаному пункті договору оренди зазначено, що розмір щорічної орендної плати становить 891,79 грн. (зерном по ціні реалізації) і має відповідати 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки, розмір якої у відповідності до п. 3 цього договору становив 24726,459 грн. і мав би становити фактично 419,04 грн., як і вказує сам представник позивача у позові, а не 891,79 грн., тобто у такому разі отримана позивачем орендна плата перевищує розмір орендної плати за 28 років оренди. Крім того, позивач за отримання орендної плати у розмірі 12000,00 грн. особисто розписалася у видатковому касовому ордері, і її представником у позовній заяві та заяві після отримання відзиву, не заперечується факт отримання вказаних коштів і з моменту їх отримання, а саме з 27.11.2008 року не пред`являлися претензії щодо зміни розміру отриманої орендної плати, або перегляду розміру щорічної орендної плати. До позовної заяви додана вимога про погашення заборгованості за орендну плату, датована 28.04.2018 року та підписана [PERSON] , але підтвердження, що така вимога була направлена на адресу відповідача та ним отримана або не отримана через певні обставини, позивачем не надано, оскільки на цій вимозі відсутня відповідна відмітка про отримання, а також не додано конверту, якщо б така вимога була направлена шляхом поштового зв`язку. Тобто у вказаному випадку представником відповідача було підтверджено, що по сплаті орендної плати заборгованості перед [PERSON] не існує. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно з положеннями ст. 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Приписами ст.24 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Положеннями ст.32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Отже, розглядаючи спори про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, слід мати на увазі, що згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Таким чином, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. У зв`язку із зазначеним, суд прийшов до висновку про те, що позивачем не підтверджено порушення відповідачем зобов`язань по сплаті орендної плати за договором оренди земельної ділянки з її власником, і станом на час розгляду справи заборгованості у відповідача перед позивачем по сплаті орендної плати не існує, а тому відсутні підстави для розірвання договору оренди землі. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок зібраних у справі доказів у їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 03.11.2008 року, не підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] , судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed