Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , на його користь аліменти на період навчання до 30.06.2025 року. Свої вимоги мотивує тим, що він [INFO] досяг повноліття, однак позивач є студентом 2 курсу Вінницького Національного аграрного університету, навчається на денній формі навчання за контрактом. За рік навчання його матір сплачує 12500 грн, позивач доходів не має, стипендію не отримує. Тому він змушений звернутися з указаним позовом до суду. 03 січня 2023 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження. Копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідач отримав 11.01.2023 року та 26.01.2023 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки він працює водієм і отримує невелику заробітню плату, на даний час сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в сумі 1418 грн. Крім того він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від даного шлюбу має двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на його утриманні. Стверджує, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , так як перебуває у скрутному матеріальному становищі. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення розгляду справи були повідомлені належним чином. У поданій до суду заяві позивач вказав про підтримання позовних вимог, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає, посилаючись на доводи, викладені у відзиві. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а.с. 7). У відповідності до довідки № 1949 від 25.11.2022 року [PERSON] дійсно є студентом другого курсу по спеціальності 201 «Агрономія» факультету агрономії та лісництва денної контрактної форми навчання Вінницького національного аграрного університету, навчання закінчує 30.06.2025 року (а.с. 8). Згідно з договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 51.21 дп-АтП від 12.08.2021 року вартість навчання на рік становить 12500 грн (а.с. 23). Правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років, але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки, це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, так як було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як вбачається із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач навчається на платній основі на денній формі навчання, не працює, а тому він потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Також судом досліджено письмові докази, надані відповідачем. Згідно довідки № ВІ000000009 від 12.01.2023 року [PERSON] працює в АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» водієм, сукупний дохід за період з 01.07.2022 р. по 31.12.2022 р. склав 55193,41 грн (а.с. 21). Згідно довідки № 22.12/431-23 від 20.01.2023 року [PERSON] сплачує аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1418 грн. Заборгованість станом на 20.01.2023 року відсутня (а.с. 23). На утриманні відповідача також перебувають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с. 26) та [PERSON] , [INFO] (а.с. 27). Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина, і цей обов`язок також розповсюджується на позивача. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином при вирішенні даного позову суд враховує, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження свого важкого матеріального стану, враховує те, що позивач є повнолітнім і працездатним, в силу чого має можливість забезпечувати своє життя самостійно, тоді як відповідачем надано докази свого матеріального становища, перебування на його утриманні інших дітей, сплата аліментів. А тому суд, виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст.13 ЦПК України, враховуючи викладене та те, що відповідач не має можливості утримувати повнолітнього сина, те, що розмір заявлених позовних вимог буде накладати непропорційний фінансовий тягар на відповідача, надавши аналіз наявним у справі доказам,

Outcome: dismissed