Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати зареєстрований між ними шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей. Свої вимоги мотивує тим, що 18.06.2014 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Пугачівської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що їхнє подружнє життя з відповідачем не складалося через те, що вони мають різні характери та різні погляди на життя, ведення господарства та виховання дітей, між ними зникло взаєморозуміння та довіра, що призвело до фактичного розпаду сім?ї в січні 2022 року. Після фактичного розпаду сім?ї діти залишилися проживати з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач належної допомоги на утримання дітей не надає. У зв?язку з тим, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та є недоцільним, вона просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] , а також стягнути аліменти з відповідача на утримання синів. Ухвалою судді від 07.02.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. Копію позовної заяви з додатками відповідач [PERSON] отримав особисто, що підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 18.06.2014 Виконавчим комітетом Пугачівської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис № 2, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 18.06.2014. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.03.2013, та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.09.2015, відповідно. Відповідно до вказаних свідоцтв про народження, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] . Подружнє життя сторін не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на життя, ведення господарства та виховання дітей, між ними відсутнє взаєморозуміння та довіра, що призвело до фактичного розпаду сім?ї, яка існує лише формально з січня 2022 року. Після фактичного розпаду сім?ї діти залишилися проживати з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебувають на її утриманні. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, батько матеріальну допомогу на утримання синів не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов`язку їх утримання. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Так, судом встановлено той факт, що син [PERSON] та син [PERSON] перебувають на утриманні позивача, відповідач у добровільному порядку допомогу не надає, тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України та дійшов висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно їх повноліття. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна вимога про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Також, суд вбачає всі підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів та понесені судові витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved