Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом в якому зазначив, що відповідно до Договору позики між ТОВ «Фінансове агентство необхідних кредитів» та [PERSON] від 12.04.2021 року за №1931752, остання отримала кошти в сумі 2050 грн. строком на 30 днів з щоденною процентною ставкою 1.99 % від суми отриманого кредиту з річною процентною ставкою 726.35%. та встановлено ставку за понадстрокове користування кредитом за день в розмірі 2.7%. 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансове агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21 відповідно якого право вимоги по договору позики між ТОВ «Фінансове агентство необхідних кредитів» та [PERSON] від 12.04.2021 року за №1931752 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Договору позики між ТОВ «Фінансове агентство необхідних кредитів» та [PERSON] від 12.04.2021 року за №1931752 [PERSON] не виконала умови договору позики у зв`язку з чим за нею станом на 31.10.2022 року склалась заборгованість в сумі 14246 грн., яка складається, з 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою та 9246 грн. 06 коп. сума заборгованості за відсотками. Позивач з врахуванням того, що відповідач не виконує умови укладеного договору не погашає існуючу заборгованість просить суд стягнути з відповідача на його користь 14246 грн.06 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 05 листопада 2022 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 05.01.2023 року вирішено подальший розгляд справи провести з викликом сторін. Представник позивача в судовому засіданні не з`явився але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні не з`явилась але подала відзив на позов та заяву про розгляд справи у її відсутність. У відзиві відповідач зазначила, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, та зазначила, що позивач не набув права вимоги за договором позики, позивач не надав повний розрахунок до позову з якого їй не зрозуміло з яких сум складається борг. У своїй відповіді на відзив представник позивача зазначила, що відповідно Договору позики між ТОВ «Фінансове агентство необхідних кредитів» та [PERSON] від 12.04.2021 року за №1931752, остання отримала кошти в сумі 2050 грн. строком на 30 днів з щоденною процентною ставкою 1.99 % від суми отриманої позики з річною процентною ставкою 726.35%. та встановлено ставку за понадстрокове користування позикою за день в розмірі 2.7%. Підписання договору позики здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні договору: [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості по Договором позики №1931752 від 12.04.2021 року, 27.04.2021 року позикодавцем видано кошти у розмірі 2950 грн. позичальнику, тобто загальна сума виданої позики [PERSON] становить 5000 грн. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши надані сторонами докази дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних правових підстав. Суд з`ясувавши обставини справи встановив, що відповідно до Договору позики між ТОВ «Фінансове агентство необхідних кредитів» та [PERSON] від 12.04.2021 року за №1931752, остання отримала кошти в сумі 2050 грн. строком на 30 днів з щоденною процентною ставкою 1.99 % від суми отриманого кредиту з річною процентною ставкою 726.35%. та встановлено ставку за понадстрокове користування кредитом за день в розмірі 2.7%. Відповідно до розрахунку до Договору позики №1931752 від 12.04.2021 року, 27.04.2021 року позикодавцем видано кошти позичальнику у розмірі 2950 грн., тобто загальна сума виданої позики [PERSON] становить 5000 грн.. 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансове агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21 відповідно якого право вимоги по договору позики між ТОВ «Фінансове агентство необхідних кредитів» та [PERSON] від 12.04.2021 року за №1931752 перейшло до ТОВ «ФК ЄАЗПБ». [PERSON] не виконала умови договору позики у зв`язку з чим за нею станом на 31.10.2022 року склалась заборгованість в сумі 14246 грн., яка складається, з 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою та 9246 грн. 06 коп. сумою заборгованості за відсотками. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з ч.5 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Отже, суд провівши системний аналіз наданих сторонами доказів та зазначених правових норм дійшов висновку, що поданий позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що відповідач не надала суду належні та допустимі докази у спростуванні доводів позивача а тому, суд вважає, що позивач не виконала умови укладеного договору позики та з [PERSON] на користь ТОВ «ФК ЄАПБ» підлягає стягненню сум боргу за договором позики укладений між ТОВ «Фінансове агентство необхідних кредитів» та [PERSON] від 12.04.2021 року за №1931752, в розмірі 14246 грн. та понесені судові витрати відповідно до ст..141 ЦПК України в сумі 2481 грн..

Outcome: approved