Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 4 червня 2011 року. 23 липня 2015 року шлюб було розірвано рішенням Миронівського районного суду Київської області. За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого після розірвання шлюбу за погодженням батьків визначено з матір?ю. Між нею та відповідачем було досягнуто усної згоди про сплату відповідачем коштів на утримання сина у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Певний час відповідач домовленостей дотримувався, проте, починаючи з березня 2022 року, припинив надавати матеріальну допомогу на утримання сина без будь яких пояснень. Дитина перебуває на її утриманні. Окрім купівлі продуктів харчування, одягу, взуття, шкільного приладдя тощо, сина також необхідно забезпечити ноутбуком, або іншим пристроєм для організації його навчання в дистанційному режимі в зв?язку з воєнним станом в Україні. Крім того, син відвідує курси англійської мови, за які вона сплачує 700,00 грн на місяць, відвідує гурток роботехніки та програмування, за навчання в яких вона сплачує кошти у розмірі 1400,00 грн на місяць. Їй відомо, що відповідач утворив іншу сім?ю та має дитину, аліменти нікому не сплачує. Вона також вдруге вийшла заміж, від другого шлюбу має сина [PERSON] . Постійного місця роботи вона не має, окільки перебуває у відпустці по догляду за меншим сином до досягнення ним трьох років. Забезпечення сина [PERSON] відбувається за рахунок коштів заробітної плати її другого чоловіка та її батьків. Відповідач має постійне місце роботи, регулярно отримує заробітну плату, близько року тому придбав легковий автомобіль КІА К-5, ринкова вартість якого становить 10-12 тисяч доларів США. Тому вважає, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до його повноліття. Просила стягнути в судвому порядку з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі прожиткового мінімуму, визначеного на момент ухвалення рішення суду, для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 11 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 11 жовтня 2022 року відповідачу направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 28 жовтня 2022 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу. Відповідно до пункту 1 частини 8статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи 16 січня 2023 року відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Фактичні обставини справи Судом встановлено такі фактичні обставини. Сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції у Київській області (а.с. 8). На підставі рішення Миронівського районного суду Київської області від 23 липня 2015 року, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, ухвалено за згодою батьків визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір?ю [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] проживає з позивачем за адресою: будинок під номером [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджені даними рішення Миронівського районного суду Київської області від 23 липня 2015 року у справі № 371/1228/15-ц, довідок № 02-14/675, № 02-14/677, виданих виконавчим комітетом Миронівської міської ради 16 лютого 2022 року (а.с. 10-11, 12, 13). 07 липня 2018 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого її прізвище було змінене на [PERSON] . Від другого шлюбу позивач має сина [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджені даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданного Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 07 липня 2018 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданного Миронівським районним віддділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 16 листопада 2018 року (а.с. 24, 25). Позивач сплачує кошти за навчання сина [PERSON] на курсах робототехніки та програмування у розмірі 990 грн за одне заняття, а також на курсах англійської мови у розмірі 700,00 грн на місяць. Вказані обставини підтверджуються даними договору на надання послуг з навчання робототехніки та програмування дітей віком від 7 до 16 років, укладеного 11 вересня 2021 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] , довідки № 1, виданої ФОП [PERSON] 16 лютого 2022 року, умовами навчання «Курси іноземних мов», меморіальними ордерами від 28 вересня 2021 року, 20 листопада 2021 року, 21 грудня 2021 року, 22 жовтня 2021 року (а.с. 14-17, 18, 19, 20, 21, 22, 23). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю. Моральне виховання та матеріальне утримання дітей є одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає з усталених моральних принципів суспільства й чинного законодавства. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991\~pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. На підставі положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку. Згоди щодо утримання дитини сторонами не досягнуто. Відповідач не оспорював тієї обставини, що дитина проживає з позивачем. Оскільки обов`язки по утриманню дітей батьки несуть спільно, згоди щодо розміру аліментів на утримання дітей сторонами не досягнуто, з відповідача аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України визначено,\~що мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Вказані норми матеріального права встановлюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення повноліття з урахуванням істотних обставин, що можуть впливати на розмір такого утримання, і це повинно бути доведено сторонами спору належними та допустимими доказами. Визначаючи потребу у стягненні аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач посилалася, в тому числі, на необхідність оплати занять з вивчення робототехніки та програмування, курсів англійської мови. Проте, вказані витрати відностяться до додаткових витрат, порядок стягнення яких передбачений ст. 185 Сімейного кодексу України, відповідно до якої той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно з ч. 2 ст. 185 Сімейного кодексу України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Виходячи з аналізу\~ст. 185 Сімейного кодексу України,\~наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини, а такі витрати повинні бути зумовлені особливими обставинами. Позивачем окремо вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини) у конкретно\~визначеній грошовій\~сумі не заявлялися. Дослідивши матерали справи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що понесені нею додаткові витрати на дитину, зокрема навчання на курсах робототехніки та програмування та курсах англійської мови, були зумовлені особливими обставинами у розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України, такими як наявністю досягнень чи особливих здібностей дитини у вказаних предметах, які потрібно розвивати. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять. Разом з тим суд враховує, що відповідачем визнано факт його спроможності сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі. Батьки несуть відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року № 2710-IX встановлено прожитковий мінімум для дитини від шести до вісімнадцяти років у розмірі 2833 гривні. З урахуванням правил ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, та позиції відповідача щодо заявлених позивачем вимог, суд вважає доцільним задовольнити вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі, що еквівалентна розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і станом на момент ухвалення рішення суду складає 2833 гривні. Висновки за результатами розгляду Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків. Аналіз ст.ст. 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона\~сама визначає\~стратегію свого\~захисту,\~зміст своїх\~вимог і\~заперечень,\~а також\~предмет та\~підстави позову,\~тягар доказування\~лежить на\~сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обовязок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог. Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленного відповідача та обгрунтувати відповідність обраного способу засхисту змісту порушенного права. Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником. Згідно правил\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи належність,\~допустимість і\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,\~суд дійшов\~висновку,\~що обставини, які можуть бути підставою для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. З огляду на правила щодо рівного обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дитині необхідного матеріального утримання, з урахуванням інтересів та потреб саме дитини, суд дійшов висновку про те, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання сина в розмірі, зазначеному позивачем. За правилами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до\~положень ч.\~1\~ст.\~430\~ЦПК України,\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про\~стягнення аліментів\~-\~у межах\~суми платежу\~за один місяць. Рішення в частині стягнення аліментів з відповідача в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved