Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

05 жовтня 2022 року Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» (надалі - АТ «КБ «Глобус») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просять стягнути заборгованість за кредитним договором № 04/19/18 «Авто в кредит» від 13.07.2018 року у розмірі 179376,55 грн. В обґрунтування позовних вимог АТ «КБ «Глобус» зазначив, що 13 липня 2018 року між ПАТ «КБ «Глобус», правонаступником прав та обов`язків якого є АТ «КБ «Глобус», та [PERSON] укладено Кредитний договір №04/19/18 «Авто в кредит». Відповідно до умов кредитного договору банк надає кредит на придбання нового автомобіля в сумі 269995,00 грн., строком кредитування на 84 місяці з кінцевою датою повернення - 12 липня 2023 року включно зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,4% річних. На виконання м. 2.2 Кредитного договору, 13.07.2018 року ПАТ КБ «Глобус» було здійснено безготівкове перерахування кредитних коштів з кредитного рахунку на відкритий в АТ КБ «Приватбанк», на виконання умов договору купівлі-продажу № 120718-29 від 12 липня 2018 року. Позичальник повинен здійснювати погашення кредиту та процентів за користування кредиту щомісячно, згідно до графіка погашення заборгованості. Згідно п 4.6. Кредитного договору, встановлено, що у разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту, у строки, передбачені п. 4.1. Кредитного договору, позичальник сплачує проценти з розрахунку процентної ставки збільшеної на 5 процентів річних до діючої процентної ставки, що нараховується на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати повного погашення. Пунктом 3.1 Кредитного договору, зазначено, що виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечується заставою транспортного засобу автомобіля JAC модель S3, рік випуску, № шасі [NUMBER] , колір бежевий, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності по позичальнику, фінансова порука - [PERSON] . В забезпечення виконання зобов`язань позичника за кредитним договором № 04/19/18, 13 липня 2018 року укладено договір Поруки № 04/19/18/П, згідно якого [PERSON] поручається перед позивачем за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, а саме зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, комісій та сплатити штрафні санкції та інші платежі у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором. Позичальник не сплачує в повній мірі кредит та проценти за його користування, внаслідок чого станом на 26 вересня 2022 року утворилась заборгованість в розмірі 179376,55 грн., з якої: строкова заборгованість за кредитом - 142490,52 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 25730,90 грн., прострочена заборгованість по процентам - 9655,13 грн., штраф за порушення умов кредитного договору - 1500,00 грн, які позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь, а також судові витрати у справі. Відповідачем відзиву не надано. Ухвалою суду від 30 січня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 13 липня 2018 року між ПАТ «КБ «Глобус», правонаступником прав та обов`язків якого є АТ «КБ «Глобус», та [PERSON] укладено Кредитний договір №04/19/18 «Авто в кредит». Відповідно до умов кредитного договору банк надає кредит на придбання нового автомобіля в сумі 269995,00 грн., строком кредитування на 84 місяці з кінцевою датою повернення - 12 липня 2023 року включно зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,4% річних (а.с.5-9). Пунктом 3.1 Кредитного договору, зазначено, що виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечується заставою транспортного засобу автомобіля JAC модель S3, рік випуску, № шасі [NUMBER] , колір бежевий, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності по позичальнику, фінансова порука - [PERSON] . Вказана обставина визнається сторонами та у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Проте, всупереч вимогам Кредитного Договору відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 26 вересня 2022 року утворилась заборгованість в розмірі 179376,55 грн., з якої: строкова заборгованість за кредитом - 142490,52 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 25730,90 грн., прострочена заборгованість по процентам - 9655,13 грн., штраф за порушення умов кредитного договору - 1500,00 грн. В забезпечення виконання зобов`язань позичника за кредитним договором № 04/19/18, 13 липня 2018 року укладено договір Поруки № 04/19/18/П, згідно якого [PERSON] поручається перед позивачем за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, а саме зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, комісій та сплатити штрафні санкції та інші платежі у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором (а.с. 14-15) 26.07.2022 року на адресу позичальника [PERSON] була направлена вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Однак у визначені кредитором строки вимоги не виконано, заборгованість не повернута. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, ч. 2ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є загальнообов`язковим до виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1ст. 530ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ст.536ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. А ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13ЦПК України та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2690,65 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved