Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

30 січня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій він просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 08 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 2666. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 08 листопада 2007 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 2666. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору з відповідачем щодо місця проживання дитини немає. Позивач вказує, що сімейне життя між подружжям поступово погіршувалась, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Причинами розпаду сім`ї стали: втрата любові та взаємної поваги, відсутність порозуміння та спільних інтересів. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить як моїм інтересам, так і інтересам відповідача. Після розірвання шлюбу спільна дитина залишиться проживати з відповідачем, спір про поділ майна відсутній. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 січня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, відповідач з позовом згодна, не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 08 листопада 2007 року сторони: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який зареєстрований 08 листопада 2007 року. Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 2666, та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 15). В шлюбі у позивача та відповідача народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис № 123 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 січня 2012 року. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно з ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час судового розгляду судом з`ясовані причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, члени якого проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спорів про визначення місця проживання дитини немає, спорів про розподіл майна між сторонами також немає. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача, дитини та відповідача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на викладене, шлюб підлягає розірванню, а позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved