Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. У червні 2021 року Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» (далі - «Позивач») звернулося до суду з даним позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач») про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилався на наступні обставини. Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я Відповідача, за адресою: [ADDRESS] , утворилася заборгованість за період з 01.10.2016 року по 01.05.2021 року за теплову енергію в розмірі 65520,29 гривень. Будинок [ADDRESS] приєднаний до системи централізованого опалення, послуги Відповідачем надаються у повному обсязі. У добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги Відповідачем не виконуються, тому Позивач просив стягнути з Відповідача суму боргу в розмірі 65520,29 грн., заборгованість унаслідок інфляційних процесів у розмірі 11864,54 гривень, три відсотки річних у розмірі 4307,51 гривень та судовий збір у розмірі 2270,00 гривень, а всього стягнути - 81692,34 гривень. Історія справи. Заяви та клопотання, позиції учасників справи. 21.10.2021 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позовні вимоги КП БМР «Білоцерківтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення було задоволено повністю (т.1 а.с.45-47). 19.04.2022 року представником Відповідача - адвокатом Радецькою Т.П. було подано заяву про перегляд указаного заочного рішення суду (т.1 а.с. 58-66). 09.08.2022 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області заочне рішення від 21.10.2021 року було скасовано, справу призначено до розгляду на 28.09.2022 року (т.1 а.с.229-230). 15.08.2022 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від представника Відповідача - адвоката Радецької Т.П. надійшло клопотання про приєднання доказів оплати правничої допомоги від 12.08.2022 року (т.2 а.с.2-3). 24.08.2022 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від представника Відповідача - адвоката Радецької Т.П. надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Зазначила, що в квартиру за адресою: [ADDRESS] послуги з постачання теплової енергії фактично не надавалися, квартира не була підключена до централізованого опалення з дня приймання-передачі відповідного будинку на обслуговування після реконструкції, тобто ще до придбання даної квартири Відповідачем. Крім того, посилалася на необґрунтованість наданого Позивачем розрахунку заборгованості, так як відсутні основні показники, покладені в основу розрахунку, які є невід`ємною складовою загального розміру заборгованості, а саме відсутні показники розміру (обсягу) в гігакалоріях спожитого тепла, не зазначено яким чином гігакалорії в заявлених періодах перетворилися у гривні - відсутній істотний показник покладений в основу розрахунку загального розміру заборгованості (т.2.а.с.53-60). 21.09.2022 року до канцелярії суду від представника Позивача - [PERSON] засобами поштового зв`язку надійшли пояснення по цивільній справі, у яких остання просила позовні вимоги задовольнити повністю. Зазначила, що підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири Відповідача свідчить про виконання послуг Позивачем. Таким чином, Позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а Відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги (т.2 а.с.15-18). 21.09.2022 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від представника Відповідача - адвоката Радецької Т.П. надійшло клопотання про приєднання доказів оплати правничої допомоги від 19.09.2022 року (т.2 а.с.42). 28.09.2022 року у судове засідання представник Позивача не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.238). 17.08.2022 року представником Позивача - [PERSON] до канцелярії суду подано заяву, у якій остання просила відкласти розгляд справи (т.1 а.с.242). 28.09.2022 року у судовому засіданні представник Відповідача - адвокат Радецька Т.П. не заперечувала проти задоволення клопотання представника Позивача про відкладення розгляду справи. 30.09.2022 року до канцелярії суду від представника Позивача - [PERSON]. засобами поштового зв`язку надійшло заперечення проти клопотання про приєднання доказів оплати правничої допомоги (т.2 а.с.148-149). 26.10.2022 року у судовому засіданні представник Позивача - [PERSON] просила приєднати до матеріалів справи раніше подані нею до канцелярії суду документи. Заперечувала проти приєднання до матеріалів справи доказів витрат на правничу допомогу. Просила відкласти розгляд справи з метою надання додаткових доказів на підтвердження власних повноважень у якості представника Позивача. 26.10.2022 року у судовому засіданні представник Відповідача - адвокат Радецька Т.П. просила приєднати до матеріалів справи раніше подані нею до канцелярії суду документи. Заперечувала проти приєднання до матеріалів справи копій документів, які було долучено представником Позивача до пояснень по цивільній справі. Зазначила, що у справі відсутні документи, що підтверджують повноваження на представництво інтересів Позивача з боку [PERSON]. Не заперечувала проти оголошення перерви у справі з метою надання додаткових доказів на підтвердження [PERSON]. власних повноважень представника Позивача. 15.11.2022 року до канцелярії суду представником Позивача - [PERSON] подано клопотання про приєднання до матеріалів справи документів на підтвердження повноважень у якості представника Позивача (т.2 а.с.159). 23.11.2022 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від представника Відповідача - адвоката Радецької Т.П. надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (т.2 а.с.188-189). 23.11.2022 року у судовому засіданні представник Позивача - [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Надала пояснення, аналогічні за змістом позовній заяві та поясненням по цивільній справі. Не заперечувала проти виклику до суду та допиту у якості свідка голови правління ОСББ «Гайок [NUMBER]» [PERSON]. 23.11.2022 року у судовому засіданні представник Відповідача - адвокат Радецька Т.П. заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити у їх задоволенні. Надала пояснення, аналогічні за змістом відзиву на позовну заяву. Не заперечувала проти виклику до суду та допиту у якості свідка голови правління ОСББ «Гайок [NUMBER]» [PERSON] 21.12.2022 року у судовому засіданні представник Позивача - [PERSON] заперечувала проти приєднання до матеріалів справи документів, поданих представником Відповідача - адвокатом Радецькою Т.П. раніше. Не заперечувала щодо повторного виклику голови правління ОСББ «Гайок [NUMBER]» [PERSON]. 21.12.2022 року у судовому засіданні представник Відповідача - адвокат Радецька Т.П. просила приєднати до матеріалів справи раніше подані нею документи. Наполягала на повторному виклику до суду та допиту у якості свідка голови правління ОСББ «Гайок [NUMBER]» [PERSON] 07.02.2023 року до канцелярії суду представником Відповідача - адвокатом Радецькою Т.П. було надано письмові пояснення по цивільні справі, до яких останньою було додано копії судових рішень у подібних правовідносинах між тими ж сторонами (т.2 а.с.215, 216-250, т.3 а.с. 1-42). 08.02.2023 року у судовому засіданні представник Позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити. Не заперечувала проти оголошення перерви у судовому розгляді через погане самопочуття представника Відповідача. 08.02.2023 року у судовому засіданні представник Відповідача - адвокат Радецька Т.П. позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їхньому задоволенні. Просила оголосити перерву у судовому розгляді через її погане самопочуття. 08.02.2023 року у судовому засіданні було допитано у якості свідка голову правління ОСББ «Гайок [NUMBER]» [PERSON] . Останній пояснив, що квартира [ADDRESS] по одному стояку. При цьому у квартирі [ADDRESS] перед опалювальним сезоном відбулося підключення приборів опалення, труби опалення відрізано не було, опалення не відключалося. Утім, у квартирі [ADDRESS] не було здійснено фактичного підключення пристроїв опалення (радіаторів, батарей тощо) до централізованої системи. 08.02.2023 року у судовому засіданні судом роз`яснено представникам сторін право заявити клопотання про призначення судово-технічної експертизи. Втім, представники сторін від заявлення такого клопотання відмовилися. 02.03.2023 року у судовому засіданні представник Позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити. 02.03.2023 року у судовому засіданні представник Відповідача - адвокат Радецька Т.П. позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їхньому задоволенні. 02.03.2023 року у судовому засіданні свідок у справі [PERSON] додатково до наданих пояснень зазначив, що займає посаду голови правління ОСББ «Гайок [NUMBER]» з 2019 року. До цього з 2014 року він займав посаду члена правління цього ж ОСББ. Наголосив, що усі квартири будинку [ADDRESS] під`єднані до централізованої системи опалення з 2011 року, тобто до моменту заселення мешканців у нього. На початку в усіх квартирах були наявні радіатори опалення. Але приблизно у 2016 році, після здачі в експлуатацію другої черги квартир, у деяких квартирах, у тому числі [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] - які знаходяться в одному стояку, радіатори було демонтовано та вивезено. У 2022 році з початком опалювального сезону у квартиру [ADDRESS] радіатори було завезено та під`єднано до існуючої системи опалення. Претензій до Позивача ОСББ «Гайок [NUMBER]» по якості опалення не має. У будинку [ADDRESS] , яка потрапляє в будинок, розподіляється пропорційно квадратним метрам квартир. Протокол №4 від 13.05.2015 року про встановлення оплати за опалення в розмірі 10% від вартості ціни за теплову енергію загальними зборами не скасовувався. У 2021 році у квартирі [ADDRESS] змінився власник. Раніше вона належала Відповідачу. Новий власник придбав радіатори опалення та під`єднав їх до централізованої мережі під час опалювального періоду 2021-2022 року. Відтак, у цю квартиру може поступати теплова енергія. У наступний опалювальний період 2022/2023 року змінився власник квартири [ADDRESS] . Останній придбав радіатори опалення та під`єднав їх до централізованої мережі. З огляду на викладене у цю квартиру також почала надходити теплова енергія. Свідку відомо, що у квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] по цьому стояку радіатори опалення відсутні. Він був у цих квартирах 22.02.2023 року у зв`язку із заміною лічильників холодної води. У період з 2014 року по 2016 рік свідок бував у цих квартирах частіше. Після 2016 року він бував у цих квартирах періодично. Увесь час він бачив, що радіаторів там не було. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідачу на праві приватної власності у спірний період з 01.10.2016 року по 01.05.2021 року належала та належить на час розгляду даної справи трикімнатна квартира [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (т.1 а.с.18, 19). Особовий рахунок № [NUMBER] на користування послугами постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , відкритий на ім`я Відповідача. Відповідно до розрахункового листа абонента - [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] , рахується заборгованість за надані комунальні послуги за період з 01.10.2016 року по 01.05.2021 року у розмірі 65520,29 гривень (т.1 а.с.6-7). Крім того, Позивачем за вказаним рахунком нараховано три відсотки річних - у розмірі 4307,51 гривень та інфляційні нарахування за спожиті послуги теплопостачання у розмірі 11864,54 гривень. Актом від 16.02.2015 року приймання-передачі частин житлового комплексу багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] у складі 56 квартир, загальною площею 4 101,20 кв.м., та їх забезпечення інженерно-технічним обладнанням передано з балансу ТОВ «Комунальник-2013» на баланс ОСББ «Гайок [NUMBER]», зафіксовано, що лише 37 квартир з 56 облаштовані центральним опаленням та гарячим водопостачанням (т.2 а.с.68). Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гайок [NUMBER]» перебуває на обліку як юридична особа в ЄДР за номером 39565174 з 25.12.2014 року, керівником об`єднання станом на 30.12.2014 року був [PERSON] , що вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.12. 2014 року (т.2 а.с.80). На загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] розглянуто питання про порядок визначення розміру відшкодування вартості за опалення квартир, що нараховується постачальником послуг з опалювання власникам квартир, що опалюються від власників квартир, що не опалюються, у розмірі 10% від номінальної вартості витрат на опалювання квартир, що не опалюються на користь власників квартир, що опалюються у вигляді відшкодування на користь ОСББ з наступним пропорційним розподілом на користь власників квартир, що опалюються в залежності від площі опалення квартир, що опалюються (протокол загальних зборів № 4 від 10 лютого 2015 року). Також розглянуто заходи щодо економії теплових витрат будинку загалом, в т.ч. шляхом демонтажу коридорних труб (у разі їх не використання), утеплення коридорних труб для зменшення теплових втрат і залучення фахівців з налагодження автоматики теплового вузла щодо обмеження теплопостачання в залежності від кліматичних умов та прийнято рішення, що власник квартири, що не опалюється зобов`язаний здійснити заходи щодо утеплення огороджувальних конструкцій (стіна, стеля, підлога), що межує між цими квартирами. За наслідками зборів вирішено звернутися до КП БМР «Білоцерківтепломережа» з цим рішенням загальних зборів про нарахування та розподіл вартості опалювання з метою інформування постачальника послуг (т.2 а.с.70). Копію вказаного протоколу передано КП БМР «Білоцерківтепломережа» під підпис, що вбачається з відмітки Позивача за вх. № 339 від 04.03.2015 року на супровідному листі вих. № 12 від 04.03.2015 року (т.2 а.с.77). Відповідно до акту ОСББ «Гайок [NUMBER]» № 55 від 17 лютого 2015 року проведено комісійне обстеження квартир в будинку не підключених до системи централізованого теплопостачання (опалення) та встановлено, що квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] не підключені до системи теплопостачання будинку [ADDRESS] , у вказаних квартирах відсутні прилади опалення, а відгалуження від стояків опалення заглушені заглушками (т.2 а.с.69). 23.02.2015 року голова правління ОСББ «Гайок [NUMBER]» [PERSON]. звернувся до КП БМР «Білоцерківтепломережа» з листом № 10 та просив розглянути пропозицію щодо відшкодування 10% від номінальної вартості витрат на опалювання квартир, що не опалюються, у тому числі квартири [ADDRESS] (т.2 а.с.78). Згідно з актами №297-БТ-дог від 01.10.2015 року, №350-БТ-дог від 10.11.2016 року, №548-БТ-дог від 08.10.2017 року та №548-БТ-дог від 08.10.2018 року комісія у складі: співвласник будинку - [PERSON] , відповідальний за теплове господарство будинку - [PERSON] та член правління ОСББ «Гайок [NUMBER]» - [PERSON]., здійснюючи підготовчі заходи перед опалювальними сезонами 2015-2016 років, 2016-2017 років та 2017-2018 років, обстежили квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та встановили, що у вказаних квартирах: транзитні стояки теплопостачання та ЦГВП утеплені (огорнуті) шаром утеплювача, прилади опалення відсутні, демонтовані та від`єднанні від мереж централізованого теплопостачання, прилади споживання ЦГВП відсутні, послуги з централізованого теплопостачання та ЦГВП не надаються, споживання послуг з теплопостачання та ЦГВП відсутнє (т.2 а.с.73,74,75,76). Згідно з довідкою ОСББ «Гайок [NUMBER]» № 1/3 від 01.03.2019 року оплата вартості опалення квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] здійснювалася власником даних квартир [PERSON] з 10.02.2015 року в розмірі 10% від тарифу на опалення квартир, що опалюються в будинку [ADDRESS] , відповідно до прийнятого на загальних зборах рішення. Станом на 01.03.2019 року заборгованість з оплати 10% від тарифу на опалення вказаних квартир сплачена власником в повному обсязі. Будь-які претензії до Відповідача відсутні (т.2 а.с.79). Відповідно до акту №27/2909/21 від 29.09.2021 року головою ОСББ «Гайок [NUMBER]» та співвласниками вказаного будинку зафіксовано фактичне залиття квартири [ADDRESS] водою з усіх закритих заглушками відгалужень труб вертикальних транзитних стояків централізованої системи опалення будинку у всіх кімнатах квартири, запірна арматура вийшла з ладу в зв`язку зі зношеністю частини централізованої системи опалення будинку в частині вертикальних транзитних стояків централізованої системи опалення квартири (в зв`язку з неопалюванням квартири з моменту введення будинку в експлуатацію після реконструкції по теперішній час), після підключення вертикальних транзитних стояків централізованої системи опалення будинку перед опалювальним сезоном 2021-2022 років, вертикальні транзитні стояки централізованої системи опалення квартири утеплені теплоізолятором, радіатори опалення не приєднані до відгалуджень вертикальних транзитних стояків централізованої системи будинку, рекомендовано підключити радіатори до системи опалення (т.2 а.с.88). Актом № 85 від 25.10.2021 року голова правління ОСББ «Гайок [NUMBER]» передав, а співвласник будинку [PERSON] прийняла копії всіх протоколів загальних зборів з усіма додатками до протоколів загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] (т.2 а.с.81-83). 02.09.2021 року Відповідач звернулася до Позивача з заявою про проведення обстеження системи теплового постачання (опалення) у квартирі [ADDRESS] у зв`язку з фактичним непідключенням з моменту введення будинку в експлуатацію після реконструкції по теперішній час до системи теплопостачання та відсутністю споживання послуг у вказаній квартирі (т.2 а.с.63). У відповідь на вказане звернення Позивач листом № 1322 від 08.09.2021 року повідомив, що надання послуг з постачання теплової енергії Позивачем до житлового будинку [ADDRESS] здійснюється до зовнішнього зрізу стіни будинку - межі балансової належності теплових мереж та експлуатаційної відповідальності сторін, Позивач не здійснює обслуговування внутрішньобудинкових мереж вказаного будинку, що унеможливлює прийняття участі підприємства в проведенні обстеження. Крім того, згідно з проектною документацією, теплопостачання в будинку централізоване та всі квартири під`єднанні до централізованого теплопостачання (т.2 а.с.62). 2. Мотивувальна частина. Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами процесуального та матеріального права України. Реалізація принципу змагальності сторін у процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). За правилами ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. А ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17). Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу. Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються спеціальним Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, який введений в дію 01.05.2019 року (далі - Закон № 2189-VIII), а також Законом України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 24.06.2004 року № 1875. У п. 5 ч. 3 Закону № 2189-VIII визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно із положеннями ст. 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Приписами ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 26 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Виконавцем комунальної послуги відповідно до Закону № 2189-VIII є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа-підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Частиною 1 ст. 6 Закону № 2189-VIII передбачено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг, в тому числі послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2189-VIII передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої Закону № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу. Положеннями ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16. Також, 14.05.2015 року прийнято Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», що набрав чинності з 01.07.2015 року, яким визначено особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, врегульовані правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Таким чином, предметом регулювання Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до термінів наведених у ст. 1 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управління багатоквартирним будинком це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія; Статями 4 - 6 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку, яке знаходиться у спільній сумісній власності співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Закон передбачає право співвласників вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; на відшкодування винною особою збитків, завданих спільному майну багатоквартирного будинку, у розмірі, що відповідає частці кожного співвласника. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. У разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення новий власник набуває усіх прав попереднього власника як співвласника. Обов`язки співвласників багатоквартирного будинку та їх відповідальність викладені у статті 7, 8 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», серед яких забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; виконувати рішення зборів співвласників; забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Співвласники несуть відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам у результаті невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків як співвласників. Відповідальність кожного співвласника визначається пропорційно до його частки співвласника. Співвласник звільняється від відповідальності за договором, який є обов`язковим для всіх співвласників, якщо доведе, що належним чином виконав відповідні обов`язки співвласника. Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним належить до повноважень зборів співвласників, а також прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, в т.ч. відключення будинку від мереж (систем) централізованого постачання комунальних послуг у порядку, встановленому законом, і визначення системи подальшого забезпечення будинку комунальними послугами, за умови дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища. За змістом ст. 11 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. За приписами статей 11-14 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав, особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Загальні норми договору про надання послуг відповідно до статей 901-903 ЦК України зобов`язують виконавця надати послугу яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 року передбачала право споживача на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З 01 травня 2019 року почала діяти нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189, який передбачив у ч. 2 ст. 4 цього Закону, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства належать: встановлення порядку обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води; встановлення порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води. В подальшому, пункт 6 ч. 2 ст. 4 цього Закону було доповнено і його редакція передбачала «встановлення порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води в редакції Закону № 1060-IX від 03 грудня 2020 року. Відповідно до пунктів 24 - 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Згідно з пунктами 2, 3 Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженим постановою КМУ № 1145 від 27 грудня 2018 року, у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач або управитель багатоквартирного будинку (за дорученням співвласників багатоквартирного будинку в разі прийняття ними відповідного рішення) має право викликати виконавців комунальних послуг (їх представників) для перевірки якості та/або кількості наданих послуг. У разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуг з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя багатоквартирного будинку для перевірки якості наданих послуг. Проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, забезпечується виконавцем комунальної послуги або управителем багатоквартирного будинку. У разі необхідності проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком споживач зобов`язаний забезпечити виконавцю комунальної послуги (його представнику) або управителю багатоквартирного будинку доступ до житла, іншого належного такому споживачу об`єкта нерухомого майна у порядку, передбаченому статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». За результатами перевірки складається акт-претензія. Висновки суду. Судом встановлено, що Відповідач не отримувала послуги з постачання теплової енергії. Неотримання послуг є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. При цьому, Відповідач звертає увагу на те, що у зв`язку з технічною можливістю, до системи теплопостачання не був підключений весь стояк по квартирам, сама Відповідач не здійснювала відключення, мало місце саме не підключення до теплопостачання після реконструкції будинку, що має суттєве значення. Належними доказами, які містяться у матеріалах справи підтверджується, що будинок [ADDRESS] після реконструкції існуючої будівлі під житловий будинок був введений в експлуатацію 07.09.2011 року. 16.02.2015 року при прийнятті вказаного будинку на баланс ОСББ «Гайок [NUMBER]» центральним опаленням було облаштувано лише 37 квартир з 56 наявних в житловому комплексі. Позивача було неодноразово повідомлено про дану обставину. Наведене підтверджується, також, технічним паспортом спірної квартири та проектом інституту «Білоцерківцивільпроект» реконструкції опалення та вентиляції існуючої будівлі під житловий будинок в мікрорайоні «Гайок» в м. Біла Церква № 7084 від 2006 року, відповідно до якого, система опалення запроектована з нижньою розводкою (т2.84-87, 133-135). Дані обставини додатково підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами про обізнаність фактичного не підключення квартир Відповідача до системи централізованого теплопостачання, серед яких квартира [ADDRESS] , станом по сьогоднішній день. За таких обставин, залишилася недоведеною Позивачем обставина, яку заперечує Відповідач - щодо самовільного відключення квартири [ADDRESS] саме Відповідачем, а не попереднім балансоутримувачем, яким було ПП «Еркер». У зв`язку з недоведеністю самовільного відключення квартири від централізованого теплопостачання Відповідачем та наявністю в матеріалах справи доказів, якими спростовуються обставини, на які посилається Позивач та наявністю доказів, якими в своїй сукупності підтверджується факт не споживання Відповідачем послуг, підлягають застосуванню норми права, якими гарантується Відповідачу бути звільненим від оплати за неотримання послуг з теплопостачання у разі їх ненадання (неотримання). Відповідно до даних обставин, підлягає застосуванню норма п. 9 ч. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» в яких вказано, що споживач має право бути звільненим від плати за послуги у разі їх ненадання. Окрім доведеності факту ненадання в квартиру Відповідача заявлених Позивачем послуг, обставиною, яка підлягає доведенню є обґрунтованість загального розміру заборгованості за заявлений розрахунковий період. Нарахування плати Відповідачу за теплову енергію проводилося за показниками, покладеними в основу розрахунку загального розміру заборгованості, обґрунтованість яких не підтверджена в передбаченому процесуальним законом порядку, крім вказаного, відомості про дані показники відсутні в матеріалах справи. Судом встановлено, що нарахування споживання теплової енергії відбувалося за будинковим лічильником, що відповідають показникам теплового лічильника, проте в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про будь-які показники загального будинкового лічильника та про обсяги спожитої теплової енергії будинком. Позивач визнав, що нарахування здійснюються за показниками загального будинкового лічильника теплової енергії, показники якого є невід`ємною складовою покладеного в основу нарахувань загального розміру, які в зв`язку з відсутністю відомостей про дані показники в матеріалах справи, є неможливим підтвердити обґрунтованість заявленого Позивачем розміру позовних вимог або, яким чином, за якою методикою розрахунку (невідомо, як показники теплової енергії в Гкал. було переведено в грошовий показник). Вказану обставину підтвердив у судовому засіданні і свідок у справі - голова правління ОСББ «Гайок [NUMBER]» [PERSON] . Проаналізувавши докази, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно, після проведення у вказаному будинку реконструкції та введення його в експлуатацію у 2011 році не всі квартири були підключені до централізованої системи опалення, у тому числі і квартира [ADDRESS] , про що Позивач був повідомлений належним чином ще у 2015 році, при цьому, на загальних зборах ОСББ було прийнято рішення про відшкодування вартості за опалення квартир, яка нараховується постачальником послуг з опалювання власникам квартир, що опалюються від власників квартир, що не опалюються у вигляді відшкодування на користь ОСББ з наступним пропорційним розподілом на користь власників квартир, що опалюються в залежності від площі опалення квартир, що опалюються. На виконання вищенаведених приписів законодавства, Відповідач зверталася до Позивача, зокрема, з клопотанням від 05.03.2019 року та заявою від 02.09.2021 року про проведення обстеження внутрішньобудинкових інженерних мереж, системи теплового постачання (опалення) в тому числі квартири [ADDRESS] , однак позиція Позивача полягає у наявності робочого проекту та актів стану готовності теплового господарства до роботи в опалювальні періоди 2017-2018 років, 2018-2019 років, 2020-2021 років, 2021-2022 років та відсутності дозволу на відключення квартир Відповідача від централізованого опалення та гарячого водопостачання постійно діючої комісії Білоцерківської міської ради з розгляду питань, пов`язаних з відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання. Виконавець послуги теплопостачання був обізнаний про ситуацію, яка склалась у будинку [ADDRESS] , однак у повному обсязі нараховував Відповідачу плату за опалення будинку у спірний період. З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених Позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі наданих сторонами доказів. Розподіл судових витрат. Згідно з п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається, зокрема, розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог повністю, витрати по сплаті судового збору необхідно залишити за Позивачем. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed