Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн щомісячно, з дати звернення до суду до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 117 875,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.08.2011 між [PERSON] та [PERSON] Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, було зареєстровано шлюб, актовий запис № 2279. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва № 755/127190/18 від 16.11.2018 шлюб розірвано. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] [INFO] , який виховується матір`ю, а також постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про місце реєстрації. Крім того, дитині з народження було діагностовано синдром аутизму та встановлено інвалідність. Відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей; не має на утриманні інших осіб, зокрема осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку та є матеріально забезпеченою особою, з огляду на наступне: має у власності дороговартісні транспортні засоби: PORSCHE MACAN 2014 року випуску вартістю понад 30 000 дол. США, HONDA CBF 600SA 2006 року випуску, вартістю понад 3 000 дол. США та ВАЗ-2121 1981 року випуску, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів та інформацією про ринкову вартість; володіє нерухомістю, а саме квартирами за адресами [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] . Відповідач систематично здійснює поїздки закордон, левову частину доходу Відповідача, окрім офіційної заробітної плати в мінімально встановленому розмірі, складають значні надходження на особисті рахунки. [PERSON] є дитиною-інвалідом з діагнозом: порушення психологічного розвитку з порушенням формування рецептивного та експресивного мовлення, порушенням комунікативної поведінки (синдром аутизму) на фоні церебральної резидуально-органічної недостатності, дефіцит генів фолатного циклу з підвищенням аутоантитіл до нейроантигенів, первинна лактазна недостатність. Аутизм - розлад розвитку нервової системи, що характеризується порушенням соціальної взаємодії, вербальної й невербальної комунікації, і повторюваною поведінкою, існують складнощі у взаємодії із зовнішнім світом, з цього приводу виникають порушення в соціалізації. Дане захворювання є вродженим генетичним та характеризується відставанням в психічному і фізичному розвитку. Дитина потребує постійної сторонньої допомоги, цілодобового догляду та навчання в спеціалізованих платних закладах. Так, хлопчик відвідує з 01.09.2020 ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВНА ШКОЛА «МАКСИМУС» та з 01.09.2021 [PERSON] для дітей з особливими потребами, з щомісячною вартістю послуг 8 900,00 грн./місяць, що за період з 01.09.2020 по 28.02.2022 становить в загальному розмірі 142 400,00 грн. За наслідками навчання дитини, було видано свідоцтво досягнень 1-2 класу, з якого вбачається розвиток дитини, яку відповідно було переведено до 3 класу. Крім того, даний діагноз зумовлює необхідність в корекції поведінки, сприяння розвитку психічних процесів та мовлення, соціалізації на постійній основі. З урахуванням даних обставин дитина постійно проходить корекційні заняття в дефектолога [PERSON] зі спеціальністю виховання осіб з порушенням психофізичного розвитку. За період з 28.10.2019 по 25.05.2022 загальна вартість пройдених дитиною корекційних занять, оплачених Позивачем становить 93 350,00 грн, що підтверджується Актом надання послуг. Таким чином, дитина потребує навчання в спеціалізованих закладах та корекційних занять на постійній/платній основі, що відноситься до додаткових витрат та не відноситься до стягнення щомісячних аліментів. Таким чином загальний розмір витрат, які поніс Позивач, у зв`язку з навчанням дитини та проходженням корекційних занять становить 235 750,00 грн. Таким чином, є всі підстави для віднесення витрат на оплату навчання дитини до складу додаткових витрат, та стягнення з Відповідача 50% понесених витрат, що складає 117 875,00 грн. (235 750,00 *50%) З урахуванням матеріальної забезпеченості Відповідача, придбання нерухомості, наявність дороговартісних транспортних засобів, значні доходи з неофіційних джерел Відповідача, зважаючи на інвалідність дитини (синдром аутизму), виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дітей, позивач вважає, що з Відповідача на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 10 000,00 грн щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.10.2022 відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні процесуальні строки. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі відповідач не отримав, конверт повернувся до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Представник позивача копію ухвали про відкриття провадження отримав 03.11.2022. Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву, від позивача додаткових заяв не надходило. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 9 ст. 7 Сімейного кодексу України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року,в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральною Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як убачається з матеріалів справи, з 25.08.2011 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.11.2018 у справі №755/12190/18 був розірваний. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Малолітня дитина [PERSON] перебуває на утриманні та проживає разом з матір`ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно консультативних висновків дитячого психіатра, дитині [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: порушення психологічного розвитку з порушенням формування рецептивного та експресивного мовлення, порушенням комунікативної поведінки (синдром аутизму) на фоні церебральної резидуально-органічної недостатності, дефіцит генів фолатного циклу з підвищенням аутоантитіл до нейроантигенів, первинна лактазна недостатність. 01.08.2020 позивач уклала договір №4 з ТОВ «Альтернативна школа «Максимус» для дітей з особливими потребами, за умовами якого дитину [PERSON] зараховано до 1 класу. Щомісячна вартість послуг становить 8 900,00 грн. 01.09.2021 позивач приєдналася до умов Договору про надання послуг для здобувачів повної загальної середньої освіти на 2021/2022 навчальний рік шляхом складання заяви від 01.09.2021 №18, за умовами якого дитину [PERSON] зараховано до 2 класу ТОВ «Київський ліцей Ольги Макаренко», для дітей з особливими потребами, за програмою - школа повного дня. Щомісячна вартість послуг 8 900,00 грн. За період з 01.09.2020 по 28.02.2022 вартість навчання дитини, в загальному розмірі, склала 142 400,00 грн. За наслідками навчання дитини, було видано свідоцтво досягнень 1-2 класу, з якого вбачається розвиток дитини, яку відповідно було переведено до 3 класу. Відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг від 24.08.2022 складеного між позивачем та ФОП [PERSON] , останньою були надані послуги у період часу з 28.10.2019 по 25.05.2022 з корекційних занять на загальну суму 93 350,00 грн. За переліком діяльності ФОП [PERSON] , крім іншого, - діяльність у сфері охорони здоров`я, допоміжна діяльність у сфері освіти, денний догляд за дітьми. [PERSON] здобула кваліфікацію дефектолога, вихователя шкільних, дошкільних та соціально-реабілітаційних закладів для осіб з порушенням психофізичного розвитку. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухому майно, за відповідачем зареєстровано право власності на квартири за адресами: [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] . Згідно Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрваних транспортних засобів, відповідач має у власності транспортні засоби: PORSCHE MACAN 2014 року випуску, HONDA CBF 600SA 2006 року випуску, ВАЗ-2121 1981 року випуску. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, іцо вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні (відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі №756/4947/17-ц). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Як зазначив Верховнии? Суд у своїй постанові від 26.08.2020 у справі № 336/1488/19, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Отже, з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять: - навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі; - розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками; - оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там); - лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами). Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За матеріалами справу вбачається, що малолітня дитина має тяжке захворювань, яке потребує додаткових зусиль у лікуванні та реабілітації дитини, особливого догляду та спеціального навчання, додаткових витрат на лікування та оздоровлення, у зв`язку з чим суд вважає, що позивач довела належними та допустимими доказами необхідність понесення додаткових витрат на дитину та відповідно стягнення їх половини вартості з відповідача, а також заявлений до стягнення розмір щомісячних аліментів на утримання дитини. При цьому суд враховує, що відповідачем не подано до суду будь-яких належних та допустимих доказів щодо надання ним коштів на утримання малолітньої дитини, в тому числі, й щодо участі у додаткових витратах на її утримання. Також, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, законодавчо на останнього покладено обов`язок забезпечення утримання та виховання власних дітей. Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги надані суду докази, оцінюючи їх з позиції належності та допустимості, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 01.09.2022. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки в силу п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, з урахуванням ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial