Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 12.09.2022 орган опіки та піклування в особі виконкому Житомирської міської ради (далі - позивач) звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до [PERSON] та [PERSON] (далі також - відповідачі), в якому просив: (1) позбавити батьківських прав відповідачів відносно малолітнього сина [PERSON] ; (2) стягнути з відповідачів аліменти на [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідачів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за ним. 1.2. Позов обґрунтовувався тим, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , який перебуває на обліку в Службі у справах дітей Житомирської міської ради як дитина, яка виховується в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Вказувалось, що відповідач [PERSON] не працює, єдиним джерелом доходу є пенсія по інвалідності у розмірі 2200 грн, за місцем його проживання відсутні умови для виховання та розвитку та дитини. [PERSON] не працює, офіційного прибутку немає, фактично проживає в житлі співмешканця, де відсутні умови для проживання дитини. Зважаючи на скрутне становище відповідачі написали заяви про влаштування дитини до КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків" Житомирської обласної ради (далі - заклад), представниками якого рекомендовано відповідачам на період перебування дитини в закладі працевлаштуватись, матері дитини орендувати житло з належними умовами проживання, відвідувати сина. 1.3. Посилаючись на те, що за період перебування дитини в закладі з 22.11.2021 його мати [PERSON] відвідала дитину один раз, постійно змінює місце проживання, щодо повернення дитини не зверталась, а батько [PERSON] сина не відвідав, його життям та здоров`ям не цікавився, у зв`язку з чим для захисту інтересів дитину орган опіки та піклування звернувся із позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення аліментів на дитину. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 13.09.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі № 296/5836/22, яку вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 2.2. 26.01.2023 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні з повідомленням сторін. 2.3. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. 2.4. Відповідачі в судове засідання не прибули, неодноразово повідомлялись про розгляд справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця їх проживання та шляхом публікації оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України вважаються повідомленими про розгляд справи. 2.5. Ураховуючи неявку в судове засідання відповідачів, що повідомлялись про розгляд справи відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, відсутність відзиву на позов, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.10.2021, що видане повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що зроблено актовий запис за №157 (а.с. 11). 3.2. 29.09.2021 о 16:20 до педіатричного відділення №3 стаціонару поступив малолітній хлопчик, на вигляд трьох років, знайдений за адресою: [ADDRESS] , доставлений працівниками поліції, що стверджується повідомленням Комунальним підприємством "Дитяча лікарня ім. В.Й. Башека" Житомирської міської ради Управління охорони здоров`я Житомирської міської ради від 29.09.2021 (а.с. 14). 3.3. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] слідує, що остання пішла прогулятися з дитиною [PERSON] і пропала на дев`ять днів, сина залишила на [ADDRESS] на знайому [PERSON] та була впевнена, що дитина з нею (а.с. 16). 3.4. 12.10.2021 спеціалістами Служби у справах дітей здійснено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в ході якого встановлено, що санітарно-гігієнічні норми житла потребують поліпшення, старі брудні меблі, прибудинкова територія не упорядкована, відсутні умови для проживання дитини, про що складено акт обстеження від 12.10.2021 (а.с. 18). 3.5. 25.10.2021 спеціалістами Служби у справах дітей здійснено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в ході якого виявлено, що власником цієї квартири була мати її співмешканця, за утримання квартири існує заборгованість більше 30 тис. грн, умови проживання потребують покращення та косметичного ремонту, брудно, розкидані речі, газопостачання відключено за борги, відсутня тепла вода, умови для проживання дитини відсутні, про що складено акт обстеження від 25.10.2021 (а.с. 17). 3.6. 26.10.2021 Службою (управління) у справах дітей Житомирської міської ради дитину [PERSON] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах як дитину, яка проживає в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, що стверджується наказом №80-П від 26.10.2021 (а.с. 19-20). 3.7. 26.10.2021 рішенням виконкому Житомирської міськради №1240 за наслідком розгляду заяв [PERSON] та [PERSON] щодо влаштування їх сина [PERSON] у зв`язку зі складним матеріально-побутовим становищем вирішено вийти з клопотанням перед департаментом охорони здоров`я Житомирської облдержадміністрації видати направлення на влаштування малолітнього [PERSON] до закладу інституційного догляду і виховання дітей (а.с.21). 3.8. З 22.11.2021 [PERSON] почав перебувати на повному державному утриманні та вихованні в КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини", за час перебування дитини в закладі мати відвідала його 08.01.2022, батько жодного разу дитину не відвідав (а.с. 23). 3.9. 05.08.2022 спеціалістами Служби у справах дітей Ємільчинської сільської ради здійснено обстеження умов проживання [PERSON] , який на момент обстеження перебував у стані алкогольного сп`яніння, не створив належні умови для проживання та виховання сина, житло непридатно для проживання дитини, про що складено акт обстеження від 05.08.2022 (а.с. 25). 3.10. 19.08.2022 спеціалістами Служби у справах дітей здійснено обстеження умов проживання [PERSON] , в ході якого з пояснень її співмешканця встановлено, що вона періодично з`являться зі місцем проживання її співмешканця, проживає в різних місцях, точна адреса її проживання не відома, про що складено акт обстеження від 19.08.2022 (а.с. 26-27). 3.11. 15.02.2023 рішенням виконкому Житомирської міської ради №150 затверджено висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] (а.с. 57-58). ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 4.2. За змістом пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятій Резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 (далі - Конвенції про права дитини) слідує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. 4.3. Згідно статей 18, 19 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 4.4. Згідно частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 4.5. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 4.6. Відповідно до пункту 2 частини першої та частини третьої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (частина третя). 4.7. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України). 4.8. Згідно статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. 4.9. Відповідно до статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 4.10. За змістом положень статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 4.11. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ (а) Щодо питання позбавлення батьківських прав 5.1. Встановлено, що між сторонами виник спір щодо позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їх малолітнього сина у зв`язку із невиконанням ними батьківських обов`язків. 5.2. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , останні перебувають в скрутному матеріальному становищі, житлово-побутові умови їх проживання є незадовільними, відсутні належні та безпечні умови проживання та розвитку дитини, вони не мають можливості забезпечувати належного виховання та розвитку дитини, у зв`язку із чим ними на підставі їх звернень дитину влаштовано до КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини". 5.3. З наявних в матеріалах справи документів також слідує, що з 22.11.2021 [PERSON] перебуває на повному державному утриманні та вихованні в КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини", за час перебування дитини в закладі мати відвідала його лише один раз - 08.01.2022, батько жодного разу дитину не відвідав, життям та здоров`ям не цікавився. 5.4. Представник органу опіки та піклування як підставу для позбавлення батьківських прав відповідачів вказував невиконанням ними батьківських обов`язків щодо виховання своєї дитини. 5.5. Суд звертає увагу, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 5.6. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. 5.7. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, за умови свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 5.8. З матеріалів справи слідує, що відповідачам після первісного обстеження умов місця їх проживання надавалась можливість для поліпшення санітарно-гігієнічних норм, створення належних умов для проживання та виховання дитини, рекомендовано працевлаштуватися, однак після повторного обстеження умов проживання встановлено, що жодних покращень не відбулося. 5.9. Вказані обставини у своїй сукупності вказують на свідоме нехтування відповідачами своїх батьківських обов`язків стосовно їх малолітнього сина [PERSON] , 2017 року народження, оскільки відповідачі не піклуються про розвиток дитини, не спілкуються з ним, не займаються його вихованням, не турбуються про його долю, після подання позову свого ставлення не змінили. 5.10. Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі виконкому Житомирської міської ради від 15.02.2023, затвердженого рішенням №150 від 15.02.2023, [PERSON] та [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . 5.11. З огляду на викладене, враховуючи наявність факту ухилення [PERSON] та [PERSON] від виховання їх малолітнього сина [PERSON] , 2017 року народження, шляхом свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками, приймаючи до уваги висновок опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дитини, виходячи із найкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування крайнього заходу - позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно їх сина [PERSON] (б) Щодо питання стягнення аліментів на дитину 5.12. Суд звертає увагу, що утримання батьками своєї дитини є їх конституційним обов`язком, а позбавлення їх батьківських прав, не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини. 5.13. За таких обставин суд вважає наявними підстави для стягнення з [PERSON] та [PERSON] аліментів на сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки від їх заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка в подальшому буде здійснювати догляд за дитиною, до досягнення нею повноліття. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на підставі пункту 14 частини 2 статті 3 та пункту 3 статті 5 Закону України "Про судовий збір", з кожного відповідача на користь держави слід стягнути по 1/2 частині суми судового збору, встановленого підпунктами 1, 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", тобто по 992 гривні 40 коп. з кожного.

Outcome: approved