Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

[PERSON] в особі представника - адвоката Окольчишиної І.М. звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що він придбав у [PERSON] та [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку від 21.09.2004, що був посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області за №5794. 23.09.2004 позивач здійснив державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок. Житловий будинок розташований за вказаною адресою на земельній ділянці площею 0,0342 га, що була надана для будівництва і його обслуговування. Оформити право власності на земельну ділянку для обслуговування вказаного житлового будинку він не може, так як право власності на неї зареєстроване за попередніми співвласниками будинку [PERSON] та [PERSON] (відповідачкою) на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 02.02.1994. [INFO] [PERSON] помер, а спадщину після його смерті прийняла його дружина - [PERSON] . До складу цієї спадщини увійшла і 1/2 частини спірної земельної ділянки. Згодом, [PERSON] померла [INFO] , спадкоємцем після її смерті є її син - [PERSON] (відповідач). В даний час неможливо нотаріально оформити право власності на земельну ділянку, оскільки одна із співвласників земельної ділянки померла. За таких обставин позивач просить визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку у зв`язку з переходом до нього права власності на будинок, який на ній розташований. Ухвалою суду від 23.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалами суду від 23.01.2023 під час підготовки справи до судового розгляду було витребувано докази, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. 30.01.2023 на виконання вимог ухвали суду від 23.01.2023 про витребування доказів на адресу суду від Першої державної нотаріальної контори надійшла відповідь, у якій вказано, що спадкова справа №337/2004, заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , знаходиться на зберіганні у Державному нотаріальному архіві в Миколаївській області, та зазначено, що Свідоцтво про право на спадщину видано 18.08.2004. Ухвалою суду від 31.01.2023 від Державного нотаріального архіву в Миколаївській області витребувано копію спадкової справи №337/2004, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 06.02.2023 на виконання вимог ухвали від 23.01.2023 про витребування доказів представником позивача - адвокатом Окольчишиною І.М. надано суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо житлового будинку [ADDRESS] . Крім того, 08.02.2023 на виконання вимог ухвали від 23.01.2023 про витребування доказів від приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Колесніченко Л.І. до суду надійшла копія спадкової справи №3/2017, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 16.02.2023 до суду надійшла копія спадкової справи №678, заведеної Першою державною нотаріальною конторою Миколаївської області після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явились; представник позивача - Окольчишина І.М. надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та без участі позивача, просила задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явилися; надали суду заяви, в яких позов визнали повністю та не заперечували проти його задоволення; просили розглянути справу без їх участі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачами ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Положенням ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачами позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачами та про винесення рішення по суті справи у підготовчому засіданні. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, наданих сторонами та витребуваних судом, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. За таких обставин визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів третіх осіб, тому його слід прийняти, вирішити справу у підготовчому засіданні і задовольнити позов з таких підстав. Судом встановлено, що 21.09.2004 між [PERSON] і [PERSON] , в інтересах якої за довіреністю діяла [PERSON] (продавцями), та [PERSON] (покупцем) був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,0358 га. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Токарчуком С.А. 21.09.2004 та зареєстрований в реєстрі за №5794. Вказаний договір був зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.09.2004, що підтверджується копією договору. На підставі зазначеного договору КП «Первомайське МБТІ» 23.09.2004 вчинено державну реєстрацію права власності позивача на будинок, реєстровий № 7473, що підтверджується копією виписки підтвердження чинності запису щодо реєстрації права власності та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.09.2004 № 4835416. Право приватної власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] також підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.01.2023 № 321232543. Земельна ділянка під вказаним будинком площею 0,0358 га за адресою: [ADDRESS] була надана у приватну власність [PERSON] та [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі державного акту на право приватної власності на землю №1106 від 02.02.1994, який видано за рішенням виконкому Первомайської міської Ради народних депутатів №310 від 28.12.1993, що підтверджується копією такого державного акту та інформацією відділу № 4 управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 06.01.2023 за № 35/22-23. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.11.2022, №НВ-3201296932022, вищевказана земельна ділянка має кадастровий номер 4810400000:08:067:0017 та визначено її площу - 0,0342 га. Як вбачається зі спадкової справи №678, заведеної Першою Первомайською держаною нотаріальною конторою Миколаївської області, [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла його дружина [PERSON] . На її ім`я було видано Свідоцтва про право на спадщину за законом 18.08.2004 за №1-795 та №1-797. Тобто [PERSON] успадкувала половину спірної земельної ділянки і була її співвлвсником разом з [PERSON] на момент відчуження будинку. Згодом, [INFO] [PERSON] померла, що вбачається зі спадкової справи №3/2017, заведеної приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Колесніченко Л.І., а спадщину після її смерті прийняв її син - [PERSON] . На ім`я останнього видано Свідоцтво про право на спадщину за законом 16.05.2017 за №381. Відповідно до ст.1218 ЦК України частина спірної земельної ділянки увійшла до складу спадщини, яку він прийняв. Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу (в реакції 1990 року, який діяв на час виникнення спірних відносин) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодексу переходить і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 Земельного Кодексу до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Відповідно до ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, а у разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба. Відповідно до ч.1 ст. 120 ЗК України та ч.1 ст. 377 ЦК України у разі відчуження будівель і споруд, які розташовані на земельній ділянці, яка належить на праві власності відчужувачу, до набувача переходить право власності і на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Таким чином встановлено, що до теперішнього власника житлового будинку - позивача у справі, право власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, фактично не перейшло. Земельна ділянка на даний час зареєстрована за колишніми власниками житлового будинку, хоча під час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку фактично мала відчужуватися і земельна ділянка, на якій він розташований. Інакше, ніж у судовому порядку, не можливо визнати за позивачем право власності на земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.1 ч.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, передану для обслуговування житлового будинку площею 0,0342 га по [ADDRESS] , яка належала [PERSON] та [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 02.02.1994, який видано за рішенням виконкому Первомайської міської Ради народних депутатів № 310 від 28.12.1993 року, оскільки при переході права власності на будинок до позивача фактично перейшло і право власності на земельну ділянку, на якій цей будинок розташований.

Outcome: approved