Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

21 липня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» (далі - ТОВ «ШП «Харківенергоремонт») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення з них заборгованості за спожиту теплову енергію в квартирі [ADDRESS] за період з 01.10.2018 по 30.06.2021 в розмірі 17168 грн 99 коп., по 8584 грн 50 коп з кожного, та судового збору в сумі 2270 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» з 15 жовтня 2006 року забезпечує тепловою енергією на опалення підприємства, установи, організації та населення міста Шостка і визнано надавачем послуг з теплопостачання згідно рішення Шосткинського міськвиконкому №226 від 28 липня 2006 року. ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» забезпечує тепловою енергією також і будинок [ADDRESS] . Власниками Квартири [ADDRESS] є відповідачі по справі, в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] . Плату за отримані послуги не сплачують, внаслідок чого за період з 01.10.2018 по 30.06.2021 утворилась заборгованість у розмірі 17168 грн 99 коп. Представник позивача ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав частково, а саме в частині стягнення заборгованості з [PERSON] (а.с. 58). Відповідно до ч.10 ст. 187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Оскільки місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] встановити не вдалося, останній повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у вказаній справі через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади в Україні за адресою: https://court.gov.ua/sud1819/ (а.с.55). Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідач до суду не надав. Крім цього, відповідачу на адресу місця знаходження майна надсилалася судова повістка, позовна заява з додатками, які були повернуті до суду з відміткою АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с.51,52) Оскільки місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] встановити не вдалося, остання повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи у вказаній справі через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади в Україні за адресою: https://court.gov.ua/sud1819/ (а.с.56). Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідач до суду не надав. Крім цього, відповідачу на адресу місця знаходження майна надсилалася судова повістка, позовна заява з додатками, які були повернуті до суду з відміткою АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.53,54). Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з обігової відомості по Квартирі-1, особовим рахунком № [NUMBER] відкритий на [PERSON] - померла. В період з 01.10.2018 по 30.06.2021 у зв`язку з несплатою споживачем за послуги виникла заборгованість в загальному розмірі 17168 грн 99 коп. (а.с.5,6) Із довідки наданої КП «Укржитлкомфорт» 28 серпня 2020 року вбачається, що [PERSON] в Квартирі-1 була зареєстрована з 1993 року, 14 лютого 2015 року знята з реєстрації. [PERSON] була зареєстрована в Квартирі-1 у період з 17.01.2001 по 16.06.2017. (а.с.7) Згідно із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №245891305 сформованого 25 лютого 2021 року, власником 1/2 частини Квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.11.2020 року, є [PERSON] (а.с. 8) З актів прийому теплоносія на опалювальні об`єкти від 23 жовтня 2018 року, 29 жовтня 2019 року, 21 жовтня 2020 року, зокрема, будинку [ADDRESS] складений комісією, вбачається, що кожний рік теплопостачальною організацією подавався, а споживачем приймався теплоносій на тепловому вузлі будівлі по [ADDRESS] . (а.с. 9-11) З актів перевірки роботи опалення після подачі теплоносія в опалювальних сезонах 2018-2019 від 25 жовтня 2018 року, 2019-2020 від 01 листопада 2019 року, 2020-2021 від 25 жовтня 2020 року, складених комісією, вбачається, що при перевірці роботи систем опалювання, зокрема, житлового будинку [ADDRESS] : система опалення була развоздушена, стояки мережі опалення прогріті. (а.с. 9-11) Завідувачем Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори 01 лютого 2022 року за №418/01-16 надана інформація, що в нотаріальній конторі заведена спадкова справа №405/2017 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син [PERSON] . Дочка померлої, [PERSON] , від належної їй частки спадщини за законом відмовилася на користь сина померлої - [PERSON] . Інші спадкоємці після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не зверталися. (а.с.37) Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за №1171 від 31.03.2015 були встановлені тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями послуг. До вищезазначеної Постанови було внесено зміни постановами цієї ж Комісії за №1101 від 09 червня 2016 року, за №1536 від 28 грудня 2017 року, за №1777 від 10.12.2018, за №143 від 05.02.2019. (а.с.12-14) Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Приписами ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Судом встановлено, що попереднім власником квартири була [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідач [PERSON] відповідно до інформації наданої державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори, є спадкоємцем після померлої [INFO] [PERSON] . Інший відповідач, [PERSON] від належної їй частки спадщини за законом відмовилася. З вищевикладених норм права вбачається, що обов`язок власника Квартири-1, набутої як спадщини, оплачувати житлово-комунальні послуги виникає з моменту прийняття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину та реєстрації права власності. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 401/710/15-ц. Правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), які регулюють правовідносини з права власності. Згідно із ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У статті 13 Конституції України зазначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондує зі ст. 322 ЦК України - власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, чинне законодавство визначає обов`язок для власника, незалежно від фактичного проживання, сплачувати комунальні послуги на утримання житла. Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року за №1875-ІV (далі - Закон №1875-IV), у редакції на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Також, Законом №1875-ІV визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Виконавець і споживач є учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг і за приписами статті 6 Закону України від 09.11.2017р. №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», що введений в дію з 01.05.2019, (далі - Закону №2189-VIII). Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону №1875-ІV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 5 ч.2 ст. 7 Закону №2189-VIII, також визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. При цьому за положеннями п. 6 ч. 1 ст. 1 даного Закону, індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги В свою чергу, ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року за №2633-IV (далі - Закон №2633-IV) передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно із ст. 24 Закону №2633-IV, основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання. Відповідно до ст. 25 Закону №2633-IV, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Крім того, відповідно до ст. 66-68 Житлового кодексу України (далі - ЖК України), наймач квартири та члени його сім`ї зобов`язані оплачувати квартирну плату та комунальні послуги. При цьому, виходячи зі змісту ст. 64 ЖК України, під відповідальним наймачем житла необхідно розуміти як його користувача у будинках державного чи відомчого житлового фонду так і власників приватних квартир, які також зобов`язані оплачувати надані їм комунальні послуги. Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), взаємні права та обов`язки сторін виникають у тому числі з нормативно - правових актів органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певні дії, а саме: виконати роботу, надати послуги та інше, друга сторона повинна оплатити ці послуги, при цьому кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 32 Закону №1875-ІV, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно із пунктами 18, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку, а розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] прийняв спадщину після [PERSON] , яка померла [INFO] , а інший відповідач [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON] , а отже в частині позову, що стосується стягнення заборгованості з [PERSON] , слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Щодо частини позовних вимог, які стосуються іншого відповідача [PERSON] , суд зазначає наступне. Спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тобто не майна чи речей, а саме прав і обов`язків (ст.1216 ЦКУ). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, яким є день смерті, і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦКУ). Оскільки [PERSON] прийняв спадщину після померлої [PERSON] , а отже прийняв права та зобов`язання як спадкоємець. Враховуючи вказане вище, та враховуючи, що відповідач відзив на позовну заяву, заперечення проти позову до зазначеного часу не надав, станом на день звернення до суду [PERSON] свої зобов`язання перед позивачем щодо оплати комунальних послуг не виконав, тобто заборгованість в розмірі 17168 грн 99 коп. ним не сплачена, суд дійшов висновку, що даний позов в цій частині позову підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. ТОВ «ШП Харківенергоремонт» сплачено судовий збір в сумі 2270 грн 00 коп. (платіжне доручення: №3576 від 09 липня 2021 року). Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2270 грн 00 коп.

Outcome: partial