Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] в с.Василівка Тиврівського району Вінницької області померла її мати [PERSON] , яка до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3.2305 гектара, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Василівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. За життя її мати розпорядилась своїм майном, склавши заповіт на її користь. На день відкриття спадщини заповіт не змінений і не скасований. Вона подала до Тиврівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, заведена спадкова справа № 483-2005. Спадкоємцями, які відповідно до ст. 1241 ЦК України, мали право на обов`язкову частку в спадщині, яка відкрилась після смерті [PERSON] , були її сестри: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вони написали до Тиврівської державної нотаріальної контори заяви, в яких відмовились від своїх обов`язкових часток в спадщині. 08 листопада 2002 року отримала свідоцтво про право на спадщину на грошові вклади з належними відсотками та компенсаціями, що належали померлій і зберігаються в філії Вінницького районного відділення Ощадбанку. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку в нотаріальній конторі вона не має можливості, оскільки [PERSON] за життя не отримала належний документ, який засвідчував її право на дану земельну ділянку, а державний акт на право приватної власності на землю виданий після її смерті. Дана земельна ділянка перебуває в оренді у Фермерського господарства «Зоря Василівки». [PERSON] за життя була членом КСП «Світанок» села Василівка Тиврівського району Вінницької області та мала право на земельну частку (пай) в даному КСП. Тиврівською РДА, на виконання пункту 5 цього Указу, 15 липня 1997 року її матері було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0098163, розміром 3,39 умовних кадастрових гектарів без визначення її в натурі (на місцевості) на території Василівської сільської ради Тиврівського району. А вже після смерті матері, на підставі рішення 18 сесії 3 скликання Василівської сільської ради від 29.03.2001 земельні частки (паї) були виділені в натурі та передані із земель колективної власності КСП «Світанок» села Василівка Тиврівського району, Вінницької області його членам із видачею державних актів на право приватної власності на землю. І в рахунок належної за життя її матері земельної частки (паю), яка розташована на території Василівської сільської ради було виділено в натурі земельну ділянку № [NUMBER] площею 3,23 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видано на її ім`я державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 004031 від 22 травня 2001 року. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3.2305 гектара, кадастровий номер 0524580800:01:004:0218, яка розташована на території Василівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області і яку було передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері, [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Василівка Тиврівського району Вінницької області. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять позов задоволити. Представники відповідача Тиврівської селищної ради та третьої особи ФГ "Зоря Василівки" в судове засідання не з`явилися, подали заяви, відповідно до яких просять справу розглянути у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Суд, вислухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.2, 4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження, а припиняється у момент її смерті. Судом встановлено, що [INFO] в селі Василівка Тиврівського району Вінницької області померла [PERSON] , яка до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями, які відповідно до ст. 1241 ЦК України, мали право на обов`язкову частку в спадщині, яка відкрилась після її смерті були діти померлої: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які написали до Тиврівської державної нотаріальної контори відповідні заяви, в яких відмовились від своїх обов`язкових часток в спадщині їхньої матері [PERSON] .. 05.08.1985 [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження (а.с.11): все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповідає своїй дочці [PERSON] . Позивачка [PERSON] спадщину після смерті матері прийняла, подавши до Тиврівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, заведено спадкову справу № 483-2005, що стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 1591211. Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 004031 на ім`я [PERSON] (а.с.21) виданий 22 травня 2001 року, тобто після її смерті. [PERSON] за життя не набула право власності на земельну ділянку площею 3.2305 гектара, кадастровий номер 0524580800:01:004:0218, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Василівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, а відповідно до заповіту [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно. Суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку, яка не є власністю спадкодавця, необґрунтовані, а тому в задоволенні позову відмовляє.

Outcome: dismissed