Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

У січні 2023 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідача, вказавши, що вона є його донькою. На даний час вона є повнолітньою та навчається у Відокремленому структурному підрозділі Кам`янець-Подільського фахового коледжу Навчально-реабілітаційного закладу вищої освіти «Кам`янець-Подільський державний інститут», термін навчання з 12.09.2022 року по 29.06.2024 року. Крім того, позивачка стверджує, що має інвалідність з дитинства та потребує постійного лікування. Через наведену обставину вона позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати заробіток, тому позивач, посилаючись на ст. 199 СК України, просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Ухвалою судді від 13.02.2023 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. В судове засідання позивач не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити з викладених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно, вказавши, що не має можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, оскільки на даний час перебуває у шлюбі, та має на утриманні малолітню дитину, на даний час отримує мінімальну заробітну плату та проблеми із здоров`ям, на підтвердження чого долучив відповідні документи. Дослідивши матеріали справи та письмове клопотання позивача, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серія [NUMBER] . Згідно довідки від 28.10.2022 року №183 Навчально-реабілітаційного закладу вищої освіти «Кам`янець-Подільський державний інститут» підтверджується, що [PERSON] є студенткою вказаного навчального закладу за ОПС «Фаховий молодший бакалавр» на І курсі за державним (регіональним) замовленням, форма здобуття освіти - денна. Термін навчання: з 12.09.2022 року по 29.06.2024 року. Крім того, згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №034011, [PERSON] , [INFO] є інвалідом дитинства, група інвалідності - друга. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 червня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час позивачка є повнолітньою, оскільки на час розгляду справи судом їй виповнилося повних 18 років, вона продовжує навчання, є інвалідом з дитинства та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, будь-якого іншого самостійного доходу вона не має. Вирішуючи спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, судом враховується, що відповідач є працездатного віку,отримує мінімальну заробітну плату та має проблеми із здоров`ям. З огляду на вказане, суд дійшов висновку про наявність у відповідача, як батька дитини, можливості надавати матеріальну допомогу на утримання його повнолітньої доньки. Суд враховує також, що відповідач наразі є одруженим, від даного шлюбу має дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. Допомагає утримувати двоє неповнолітніх дітей від першого шлюбу дружини, проте, згідно довідки №19 від 24.02.2023 року, виданої головним державним виконавцем Шулякова Л., з січня 2023 року на користь дружини відповідача [PERSON] на утримання її доньок стягувались аліменти від [PERSON] (першого чоловіка) у розмірі: січень 2023 - 5 000 грн., у лютому - 10 000 грн. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Із урахуванням наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також визнання відповідачем позовних вимог в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, його вік та стан здоров`я, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст.142 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору, тому, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 грн. В силу вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, решту судового збору в розмірі 536 грн. 80 грн. слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial