Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

20.10.2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить шлюб, зареєстрований 07.11.2013 року Виконавчим комітетом Полянківської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 22, між нею, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] - розірвати, неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити на проживання з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що 07.11.2013 року Виконавчим комітетом Полянківської селищної ради Баранівського району Житомирської області, між нею та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис № 22. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх шести місяців вони не підтримують шлюбні відносини. Причиною розпаду сім`ї є те, що вони мають різні погляди на подружнє життя, не розуміють один одного, у зв`язку з чим між ним виникають сварки. Вважає, що їхня сім`я рзпалася остаточно і шлюб необхідно розірвати. Ухвалою судді від 26.10.2022 року відкрито спрощене позовне провадження по справі, надано відповідачу строк для подання відзиву, роз`яснено права учасникам справи, а відповідачу - наслідки неподання відзиву у встановлений судом строк, справу призначено до розгляду у судовому засіданні без повідомлення ( виклику ) сторін (а.с. 9 - 10 ). Відповідачу [PERSON] було направлено копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, копію позовної заяви з додатками, за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а саме: [ADDRESS] , які останній отримав 24.01.2023 року (а.с.15). Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 07.11.2013 року Виконавчим комітетом Полянківської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 22, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.11.2013 року (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 16.02.2006 року, та серії [NUMBER] від 10.01.2014 року відповідно (а.с. 6,7 ). Спір про місце проживання дітей у сторі відсутній. Враховуючи положення ст.160 СК України, а саме: 1. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. 2. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. 3. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Враховуючи те, що син [PERSON] , [INFO] , вже досяг 14 років, тому у суду не має підстав вирішувати вимогу позивача про залишення останнього на проживання з матір`ю до його повноліття. В цій частині позову слід відмовити. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, наміру відновлювати подружні стосунки позивач не має, оскільки вважає, що сім`я розпалася остаточно. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним Кодексом, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Згідно зі ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя не можливе, позивачка наполягає на розлученні, відповідач не заперечує, а також враховуючи, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 992,40 грн..

Outcome: partial