Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] , батьківських прав, покликаючись на те, що між сторонами було укладено договір про участь у вихованні та утриманні дітей. Згідно вказаного договору, діти сторін мали проживати разом з відповідачем та вони спільно зобов`язувались виконувати покладені на них батьківські обов`язки. Однак, всередині червня 2021 року, [PERSON] , покинула місце свого проживання та виїхала закордон, залишивши дітей. Після цього, відповідач не здійснювала піклування про неповнолітніх дітей, не цікавилася їхнім життям, не забезпечувала належні умови життя, тощо. Вказане, на переконання позивача свідчить про нехтування матір`ю своїми батьківськими обов`язками, які повністю перейшли до батька. Враховуючи вищевикладене, просить суд позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] . Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали, просили такий задовільнити в повному обсязі. Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи, однак будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання [PERSON] , не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Третю особу по справі, було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання свого представника він не направив. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20 грудня 2022 року, провадження по справі відкрито, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження. Крім того, витребувано у Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] та у Державної прикордонної служби України інформацію з приводу перетинання [PERSON] державного кордону. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] та [INFO] , у [PERSON] та [PERSON] , народились доньки: [PERSON] та [PERSON] /а.с.13-13/. 03липня 2019 року між сторонами було укладено договір про участь у вихованні та утриманні дітей /а.с. 14-15/. Згідно вказаного договору, їх спільні діти будуть проживати разом матір`ю - [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . В той же час, пунктом 4 встановлено, що [PERSON] , має право спілкуватись з кожною дитиною окремо або одночасно з двома дітьми або трьома, або одночасно з усіма дітьми без будь-яких обмежень. Вказане не вичерпується будь якою кількістю спілкування з дитиною або дітьми, що вже відбулось. Інші питання виховання дітей вирішуються між сторонами, виходячи з інтересів дітей, принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Пунктом 12 договору встановлено, що сторони несуть відповідальність за життя і здоров`я дітей, їх інтелектуальний, особистий і фізичний розвиток, а також за належне виконання умов цього договору. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24 грудня 2019 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] /а.с.11/. В матеріалах справи також міститься характеристика неповнолітньої [PERSON] , типовий договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, характеристика [PERSON] , довідка про перебування [PERSON] та [PERSON] , на обліку в ВП "3-я міська клінічна лікарня м. Львова" КНП "Львівське ТМО 3", виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , [PERSON] /а.с.35-41/. Суду також надано копію акту від 26 січня 2023 року, комісії в складі майстрів з експлуатації житлового фонду ЛКП «Левандівка», з якого вбачається, що за результатами розгляду звернень [PERSON] , встановлено, що зі слів заявника та свідків-сусідів, неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] , проживають за адресою [ADDRESS] , разом з батьком [PERSON] , та знаходяться на його повному утриманні. Мати - [PERSON] , за вказаною адресою фактично не проживає, участі в вихованні дітей не приймає /а.с.42/. До матеріалів справ було долучено висновок Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно неповнолітніх [PERSON] , та [PERSON] , з якого вбачається, що приймаючи до уваги документи, які підтверджують ухилення [PERSON] , від виконання своїх батьківських обов`язків, рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 26 січня 2023 року, з метою захисту прав та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав матір відносно неповнолітніх дітей /а.с.45-46/. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , повідомили, що вони не бачились з відповідачем вже декілька років, їм відомо, що алкоголь чи наркотичні засоби відповідач не вживає. Вказали, що саме [PERSON] , займається вихованням дітей. Свідок [PERSON] , також вказала що [PERSON] , не спілкується з нею, оскільки та не хоче слухати її порад в вихованні дітей. Згідно ст. 164 СК України, один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованні дитини. Відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На спростування тверджень позивача про те, що відповідач виїхала за межі території України в 2021 році, і з того часу не з`являється, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як вбачається з наданої відповіді Державної прикордонної служби України, відповідач [PERSON] , здійснювала виїзд з території України 14 червня 2021 року, та в`їзд 03 вересня 2021 року. Після цього, виїзд 03 січня 2022 року та в`їзд 01 травня 2022 року. 08 травня 2022 року [PERSON] , виїхала та 04 липня 2022 року повернулась на територію України. 19 липня 2022 року виїхала з території України /а.с.57/. В той же час, судом не приймаються показання допитаних в судовому засіданні свідків, оскільки вказані показання не свідчать про те, що [PERSON] , не виконує своїх обов`язків по вихованню дітей, а лише свідчать про те, що [PERSON] , як батько, також виконує покладені на нього законом батьківські обов`язки. Крім того, як було повідомлено самим позивачем під час розгляду справи, він не заперечував проти проживання дітей з матір`ю, що свідчить про те, що й сам позивач впевнений в тому, що [PERSON] , як матір, дбає про дітей належним чином. Крім того, самі свідки повідомили, що останні роки не контактують з відповідачем, а тому не можуть володіти інформацією з приводу спілкування матері з дітьми, її матеріального забезпечення неповнолітніх дітей, а також наявності чи відсутності контакту з дітьми, під час перебування [PERSON] за кордоном, в період ери цифрового зв`язку та її приїздів до України. З цих же підстав, судом не може бути прийнято акт комісії в складі майстрів з експлуатації житлового фонду ЛКП «Левандівка», з якого вбачається, що він складений зі слів позивача та свідків-сусідів. Вказані свідки-сусіди не можуть бути об`єктивними щодо надання інформації про те як часто, діти спілкуються з матір`ю по телефону, та як часто вони бачаться, коли матір приїжджає до дітей під час перебування в Україні, тощо. Щодо висновку Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , суд зазначає наступне. Орган опіки та піклування вирішив за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, посилаючись на показання свідків, двоє з яких були допитані в судовому засіданні, і показання яких судом визнано неналежними доказами, а тому, судом не приймається й вказаний висновок. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач періодично приїжджає до України, а також твердження самого позивача, що [PERSON] , іншого житла в Україні немає, та всі рідні і близькі їй люди проживають за тією ж адресою, де проживає позивач разом з дітьми, - обставин які б стверджували про те, що вона не відвідує дітей, не проявляє до них інтерес, не бажає регулярно бачитись з ними, відсутні. А тому, суд не вважає за необхідне застосувати крайній захід впливу на відповідача [PERSON] , щодо виконання нею своїх батьківських обов`язків. Однак, суд вважає за необхідне наголосити відповідачу [PERSON] , що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а тому відповідачу необхідно у повному обсязі виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки у випадку ухилення нею від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей в майбутньому вона все ще може бути позбавлена батьківських прав. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об`єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачем не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження.

Outcome: dismissed