Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 02.10.2015 р., зареєстрованого Відділом ЗАЦС адміністрації Кіровського району Волгограду, актовий запис 500. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.10.2015 р. між позивачем (громадянином рф) та громадянкою України [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом ЗАЦС адміністрації Кіровського району Волгрограду, про що складено актовий запис № 500. У шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалось через систематичні непорозуміння, різні погляди на життя, несумісні звички та характери. Фактично шлюбні стосунки припинились 18.04.2019 р., відповідач залишила м.Волгоград та переїхала проживати до м.Києва, сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують спільного побуду, мають окремий бюджет, виконання спільних обов`язків подружжя відсутнє.. Спроби примирення не дали бажаного результату. Перебування подальше у шлюбі не відповідає інтересам сторін, сім`я припинила своє існування. Примирення між сторонами не можливе, в зв`язку з чим позивач просить шлюб розірвати. 07.02.2023 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва було відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач подала заяву про визнання позову. На підставі положень ст.ст. 274-279 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наданих доказів, в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.10.2015 р. між громадянином рф [PERSON] та громадянкою України [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом ЗАЦС адміністрації Кіровського району Волгрограду, про що складено актовий запис № 500. У шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ст.28 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка ратифікована 10 листопада 1994 року Верховною Радою України, по справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу. Частиною 2 ст.104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Як визначено у ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленим одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків з 18.04.2019 р., не ведуть спільне господарство та не пов`язані спільним побутом, мешкають окремо. Подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, взаєморозуміння, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї. Шлюб існує формально. Обставин, які б вказували на бажання сторін примиритися, відновити сумісний побут, піклуватися одне про одного, проживати разом, вести спільне господарство, судом не встановлено. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. В силу положень ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім`ї є неможливим в зв`язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім`я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved