Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2020 року звернувся до Московського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] , Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця Бабенка Дмитра Анатолійовича про визнання недійсними результатів електронних торгів та скасування державної реєстрації права власності, в якому просить визнати недійсними результати проведення електронних торгів, оформлених протоколом №405535 від 13.05.2019 року, щодо реалізації 2-х кімнатної квартири, загальною площею 38,9 кв.м, за адресою: [ADDRESS] та актом про реалізацію предмета іпотеки від 27.05.2019 року у виконавчому провадженні №56492814; визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер:10146, видане 27.05.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ушивець О.Ю. та скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ушивець О.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером 47060632 від 27.05.2019 року про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 07.05.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» (ПАТ «Сведбанк» виступає правонаступником ВАТ Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк») та [PERSON] уклали кредитний договір №2001/0507/71-017 з подальшими змінами та доповненнями. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору № 2001/0507/71-017, банк зобов`язується надати позивачу кредит у сумі 44 966,08 доларів США, а позивач зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором 07.05.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] уклали Іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку майнові права на належне йому на праві власності майно, а саме 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 38,9 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м. 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений Договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу, 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно вищезазначених угод (договорів) відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2001/0507/71-017 від 07.05.2007 року, що було укладено між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк». 06.12.2012 року [PERSON] направлено вимогу № 87849-102-6/6 від 30.11.2012 року, а саме: повідомленняпро усунення порушень та вимога про добровільне виселення. 15.01.2013 року АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.09.2013 року позовні вимоги АТ «Альфа-Банк» задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1507/71-017 від 07.05.2007 року, яка станом на 12.10.2012 року становить 385593,34 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 38,9 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., що належить відповідачу, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні цини на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.09.2013 року у справі №643/319/13-ц набрало законної сили 29.11.2013 року. Вказане рішення суду виконано не було. 12.09.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис №19008, яким запропоновано стягнути на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість, що виникла по кредитному договору №2001/0507/71-017 від 07.05.2007 року, загальною сумою 55 569,61 доларів США. Боржником встановлено [PERSON] 29.05.2018 року приватним виконавцем Бабенко А.Д. відкрито виконавче провадження №56492814, стягувач - АТ «Альфа-Банк», боржник - [PERSON] на підставі виконавчого документу, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 13.05.2019 року в рамках виконавчого провадження №56492814 проведено електронні торги, та предмет іпотеки - 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 38,9 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., продано за стартовою ціною 302 370,00 грн. відповідно до Протоколу №405535 проведення електронних торгів. Сьогодні право власності на квартиру зареєстровано за [PERSON] . Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 26.11.2020 року виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за №19008 від 12.09.2017 року, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість, що виникла за кредитним договором №2001/0507/71-017 від 07.05.2007 року, право вимоги за яким було відступлено ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року, посвідченого Мироник С.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 937, якому в свою чергу, право вимоги було відступлено ПАТ «СведБанк», на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року, посвідченого Шевченко Д.Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим №1306, 1307, визнано таким, що не підлягає виконанню. Рішення набрало законної сили 28.12.2020 року. Враховуючи, що виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, він не підлягав виконанню з моменту його вчинення, і результати проведення електронних торгів, оформлених протоколом №405535 від 13.05.2019 року, підлягають скасуванню. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 31.12.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Приватним виконавцем Бабенко Д.А. подано до суду відзив, в якому просив застосувати строк позовної давності до вимог позивача, у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що позивач жодного порушення процедури проведення торгів у позовній заяві не вказав. До спірних відносин підлягає застосуванню норма ст.45 Закону України «Про іпотеку», за якою прилюдні торги можна провести за наявності одного учасника, придбавши майно за його початковою ціною. Визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не є доказом порушення процедури проведення електронних торгів та порушення прав боржника при їх проведенні. На протязі всього проміжку часу від моменту подання заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження і на час проведення електронних торгів включно, виконавчий документ був чинним, і всі дії приватного виконавця, спрямовані на його виконання, здійснювалися правомірно і обґрунтовано, на підставі норм чинного законодавства України. Згідно з протоколом №405535 торги завершилися 13.05.2019 року, позовна заява подана до суду 30.12.2020 року. Позивач звернувся до суду з порушенням спеціального терміну позовної давності, встановленого Законом України «Про іпотеку» (т.1 а.с.92-96). Відповідачем [PERSON] подано до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що 13.05.2019 року за результатами проведення прилюдних електронних торгів квартира [ADDRESS] була продана за 302 370,00 грн. Реалізація квартири відбулася в порядку, встановленому для виконання судових рішень, власником квартири став [PERSON] , який згідно приписів ЦК України, є добросовісним набувачем. Гроші, які були сплачені [PERSON] за квартиру, були у подальшому зараховані в рахунок погашення боргу [PERSON] за кредитним договором від 07.05.2007 року №2001/0507/71-017 (т.1 а.с.140-143). Державним підприємством «Сетам» подано до суду відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що вказані електронні торги відбулися з дотриманням норм чинного на момент проведення електронних торгів законодавства. У організатора електронних торгів відсутні повноваження надавати правову оцінку діям державних виконавців, в тому числі перевіряти відомості, наведені у заявці, на відповідність дійсності та законодавству. Скасування рішення після проведення електронних торгів не є підставою для визнання електронних торгів недійсними (т.1 а.с.151-157). Представник позивача надала до суду відповідь на відзив [PERSON] , в якій просила позов задовольнити повністю. Зазначила, що твердження [PERSON] про те,що борг [PERSON] перед банком погашено, не відповідає дійсності. Згідно даних АТ «Альфа-Банк» сума боргу [PERSON] станом на 01.01.2020 року становила 165 702,98 доларів США. При цьому, відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язався надати позивачу кредит у розмірі 44 966,08 доларів США. 15.01.2013 року АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 13.09.2013 року позовні вимоги АТ «Альфа-Банк» задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2001/0507/71-017 від 07.05.2007 року, яка станом на 12.10.2012 року становить 385 593,34 грн. (48 241,38 доларів США на час винесення рішення, з яких 3 473,15 доларів США - по відсотках), звернуто стягнення на предмет іпотеки - 2-х кімнатну квартиру по [ADDRESS] , загальною площею 38,9 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., що належить відповідачу, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій. Постановою державного виконавця Московського відділу ДВС м.Харків ГТУЮ в Харківській області від 28.04.2016 року виконавчий документ повернуто АТ «Альфа-Банк» , у зв`язку з тим, що відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно, що виключає можливість виконання відповідного рішення. В порушення вимог законодавства України,АТ «Альфа-Банк» продовжував нараховувати відсотки за користування кредитом навіть після вимоги про дострокове погашення боргу та рішення суду від 13.09.2013 року, що є незаконним. Отже, вважати заборгованість за кредитом у розмірі 55 569,61 доларів США безспірною неможливо. Власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача. Тому, у розумінні положень ст.388 ЦК України, спірне нерухоме майно вибуло з володіння позивача поза його волею (т.2 а.с.21-23). Представник позивача надала до суду відповідь на відзив приватного виконавця Бабенка Д.А., в якому просила позов задовольнити. Зазначила, що посилання відповідача на відсутність порушень під час реалізації нерухомого майна не мають значення для розгляду справи. Приймаючи до уваги, що рішення Московського районного суду м.Харкова від 26.11.2020 року про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, набрало законної сили 28.12.2020 року, а позов у цій справі подано 30.12.2020 року, підстави для застосування наслідків спливу позовної даності відсутні (т.2 а.с.36-39). Представник позивача надала до суду відповідь на відзив ДП «Сетам», в якому просила позов задовольнити. Зазначила, що електронні торги недійсні, оскільки проведені на підставі виконавчого напису, який визнано судом таким, що не підлягає виконанню, що призвело до порушення майнових прав позивача (т.2 а.с.71-73). Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 18.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 08.07.2021 року за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] , якому [PERSON] 18.01.2021 року передав спірну квартиру в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов`язання у сумі 722 500,00 грн. (т.2 а.с.172-173). Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 12.08.2021 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі №643/17384/19. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 26.01.2022 року поновлено провадження у справі. Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Чуванову А.М. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 24.08.2022 року прийнято до провадження позовну заяву та вирішено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Згідно клопотання учасника справи АТ «Альфа-Банк», повідомлено, що Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК») (т.3 а.с.99). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримала, просила вимоги задовольнити з підстав, вказаних у позові. Зазначила, що сплив позовної давності не відбувся. Строк позовної давності не пропустив, бо позивач не говорить про порушення процедури проведення електронних торгів, лише є підстава - рішення суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з цього часу і починається строк позовної даності. Клієнт має заборгованість перед банком, бо відповідач купив квартиру за 10000 доларів США, тому існує борг. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що права позивача не були порушені. [PERSON] сплатив гроші на погашення боргу. Позивач знав і про борг, і про електронні торги, але дочекався коли борг погашено, тоді почав захищати свої права. Торги відбулися у законний спосіб, виконавчий напис ще був чинним на час здійснення електронних торгів. [PERSON] є добросовісним набувачем. Треба застосувати строк позовної давності, оскільки своєчасно не звернувся до суду. Представник Державного підприємства «Сетам», приватний виконавець Бабенко Д.А. до суду повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомленні належним чином, просили про розгляд справи у їх відсутність. Треті особи: представник Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (нова назва АТ «СЕНС БАНК»), приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ушивець О.Ю., [PERSON] до суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Суд, у відповідності до вимог ст.ст.211,223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб. Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що 07.05.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №2001/0507/71-017.Згідно договору, банк зобов`язується надати позивачу кредит у сумі 41000 доларів США на строк з 07.05.2007 року по 06.05.2032 року включно, а позивач зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом та виконати зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором, Додатком № 1 до нього та Графіком погашення кредиту. В договір внесені зміни та доповнення (т.1 а.с.172-185). З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором 07.05.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] уклали Іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку майнові права на належне йому на праві власності майно, а саме 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 38,9 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м. 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений Договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно зазначених угод (договорів) відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2001/0507/71-017 від 07.05.2007 року, що було укладено між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк». Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.09.2013 року позовні вимоги АТ «Альфа Банк» задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1507/71-017 від 07.05.2007 року, яка станом на 12.10.2012 року становить 385 593,34 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 38,9 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., що належить відповідачу, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні цини на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій (т.2 а.с.24-25). Рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.09.2013 року у справі №643/319/13-ц набрало законної сили 29.11.2013 року. Вказане рішення суду виконано не було. Виконавчий документ повернуто стягувачеві (т.2 а.с.26). 12.09.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис №19008, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість, що виникла по кредитному договору №2001/0507/71-017 від 07.05.2007 року, загальною сумою 55 569,61 доларів США (т.1 а.с.13). 29.05.2018 року приватним виконавцем Бабенко А.Д. відкрито виконавче провадження №56492814, стягувач - АТ «Альфа-Банк», боржник - [PERSON] , на підставі виконавчого документу, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. Загальна сума заборгованості становить 55 569,61 доларів США (т.1 а.с.14-16). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко А.Д. накладено арешт на майно боржника [PERSON] , а саме: 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 38,9 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м (т.1 а.с.17-19). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко А.Д. від 01.04.2019 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - ФОП [PERSON] (т.1 а.с.20-22). Згідно Висновку про вартість майна, величина початкової вартості об`єкта оцінки станом на 01.04.2019 року, отримана в результаті незалежної оцінки, склала 302 370,00 грн. (т.1 а.с.119). 13.05.2019 року в рамках виконавчого провадження №56492814 проведено електронні торги, та предмет іпотеки - 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 38,9 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., продано за стартовою ціною 302 370,00 грн. відповідно до Протоколу №405535 проведення електронних торгів (т.1 а.с.124-125). Складено приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко А.Д. акт про реалізацію предмета іпотеки (т.1 а.с.23-25). Право власності на квартиру зареєстровано за [PERSON] (т.1 а.с.26-27). Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 26.11.2020 року виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за №19008 від 12.09.2017 року, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість, що виникла за кредитним договором №2001/0507/71-017 від 07.05.2007 року, право вимоги за яким було відступлено ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року, посвідченого Мироник С.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 937, якому в свою чергу, право вимоги було відступлено ПАТ «СведБанк», на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року, посвідченого Шевченко Д.Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим №1306, 1307, визнано таким, що не підлягає виконанню. Рішення набрало законної сили 28.12.2020 року (т.1 а.с.28-32). При вирішенні справи суд виходить з наступного. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При цьому способи захисту цивільного права та інтересів, зазначені в ст. 16 ЦК України. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Предметом позовних вимог у цій справі є зокрема позовні вимоги про визнання електронних торгів недійсними. Відповідно до частини першої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент проведення спірних торгів), реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованого у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц (провадження №14-356цс18), та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц (провадження №14-428цс18), правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, зазначене свідчить про оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України, особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України). Згідно з частиною четвертою статті 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу). Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Ураховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 ЦК України). Згідно з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 18.11.2015 року у справі № 6-1884цс15; від 12.10.2016 року, у справі № 6-1981цс16, підставою визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушень вимог закону при проведенні прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 48 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя, іпотекодавця, боржника та будь-якого учасника прилюдних торгів оскаржити результати цих торгів. Згідно зі статтею 48 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна. У справах про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що перебуває в іпотеці, підлягає застосуванню спеціальна позовна давність, передбачена статтею 48 Закону України «Про іпотеку». Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини четверта, п`ята статті 267 ЦК України). Відповідачі подали заяви про застосування строків спливу позовної давності з підстав того, що оскаржувані електронні торги з реалізації предмету іпотеки відбулись 13.05.2019 року, а з позовною заявою позивач звернувся лише в грудні 2020 року, тобто із пропуском передбаченого статтею 48 Закону України «Про іпотеку» строку. Сторона позивача звернулась до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку позовної давності, оскільки рішення Московського районного суду м.Харкова від 26.11.2020 року про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, набрало законної сили 28.12.2020 року, а позов у цій справі поданий 30.12.2020 року, підстави для застосування наслідків спливу позовної давності відсутні. До такого висновку прийшов й КЦС ВС у постанові №712/1317/14-ц від 07.11.2018 року (т.2 а.с.59-61). При вирішенні вказаного питання суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Суд враховує, що з метою захисту своїх прав та інтересів позивач звертався з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, який рішенням від 26.11.2020 року Московського районного суду м.Харкова у справі №643/17384/19, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 13.12.2021 року, визнано таким, що не підлягає виконанню (т.2 а.с.199-209). Таким чином, суд вважає, що зазначений строк у даній справі не є пропущеним. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, виконавче провадження ВП №56492814 відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко А.Д. на підставі виконавчого напису №19008 від 12.09.2017 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 26.11.2020 року у справі №643/17384/19 вказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь тій самій справі. Отже, електронні торги проведені на підставі виконавчого документа, який не підлягав виконанню з моменту його вчинення. При цьому суд враховує порушення пункту 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, відповідно до якого заявка на реалізацію арештованого майна формується у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна. Однак, докази ознайомлення [PERSON] з результатами такої оцінки в матеріалах справи відсутні (т.1 а.с.120), при цьому відсутні дані про дату формування заявки на реалізацію арештованого майна позивача. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про недійсність електронних торгів, оформлених протоколом №405535 від 13.05.2019 року, та актом про реалізацію предмета іпотеки, оскільки ці торги проведені на підставі незаконного виконавчого напису та порушують майнові права позивача як власника реалізованого майна. Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07.11.2018 року у справі № 712/1317/14-ц (провадження № 61-22566св18), від 12.12.2018 року у справі № 759/18852/14-ц (провадження № 61-21320св18), від 07.02.2019 року у справі № 522/1516/15-ц (провадження № 61-25870св18), від 03.07.2019 року у справі № 372/4917/13 (провадження № 61-11606св18), від 19.08.2020 року у справі № 202/1698/17 (провадження № 61-6431св20) та від 23.12.2020 року у справі № 639/7253/18 (провадження № 61-1287св20). Окрім того, суд також враховує, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 13.09.2013 року вже здійснювалось звернення стягнення на предмет іпотеки - 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 38,9 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., на користь відповідача для задоволення його вимог за кредитним договором № 1507/71-017 від 07.05.2007 року. Таким чином, в силу статей 203, 215 ЦПК України є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання недійсними результатів проведення електронних торгів, оформлених протоколом №405535 від 13.05.2019 року, щодо реалізації 2-х кімнатної квартири, загальною площею 38,9 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , та актом про реалізацію предмета іпотеки від 27.05.2019 року у виконавчому провадженні №56492814. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Отже, обраний позивачем спосіб захисту його прав в частині визнання недійсними електронних торгів, узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими по справі обставинами. Як наслідок недійсності правочину, позивач просить суд визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на спірну квартиру. У відповідності до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Слід зазначити, що з 16.01.2020 року такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає, на відміну від положень ч. 2 ст. 26 ЗУ № 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення: про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Наведена вище правова позиція викладена у постанові КГС ВС від 28.10.2020 року № 910/10963/19. Таким чином, суд вважає про необхідність припинення права власності набутого відповідачем [PERSON] нерухомого майна в результаті спірного правочину. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Отже, встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази, а також наведені доводи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial