Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

У вересні 2022 року представник позивача адвокат Яресько Т.В., діючи від імені та представляючи інтереси позивача [PERSON] , звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що у вересні 2022 року [PERSON] з додатку «Дія» дізнався, що щодо нього приватним виконавцем Ковалем В.О. 18.08.2022 було відкрито виконавче провадження № 69684671 та здійснено примусове виконання на підставі виконавчого напису від 25.01.2022 № 10046 щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 10518 грн. 40 коп. Позивач вважає, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню в зв`язку з порушенням приватним нотаріусом порядку вчинення оспорюваного виконавчого напису. Виконавчий напис був вчинений на підставі онлайн договору про надання фінансових послуг № 2110344797935 від 13.04.202 (надалі кредитний договір), що був укладений між [PERSON] та ТОВ «Служба миттєвого кредитування», в подальшому право вимоги перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», яке вчинило виконавчий напис. Позивач не отримував від відповідача позасудову вимогу щодо дострокового повернення кредиту чи повідомлення-застереження про те, що відповідач розпочинає процедуру стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису. Більше того, позивач не мав жодних правовідносин з відповідачем, не підписував з ним жодного договору в тому числі і нотаріально посвідченого, тому не міг знати про ймовірну заборгованість перед відповідачем. Посилаючись на численні порушення вимог Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 представник позивача просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 25 січня 2022 року №10046, що вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Личук Т.В. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 5500 грн. Ухвалою судді від 28 вересня 2022 року відкрито позовне провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 28 грудня 2022 року, встановлено відповідачу строк протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву. Ухвалою судді від 28 вересня 2022 року заяву представника позивача адвоката Яреська Т.В. в інтересах позивача [PERSON] про забезпечення позову в даній цивільній справі задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за № 10046 від 25 січня 2022 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», на підставі якого відкрито виконавче провадження № 69684671, що знаходиться на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича. 26 грудня 2022 року представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковський О.В. надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, а також клопотання у якому просив відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки справа є незначної складності та до позовної заяви не додано належних, допустимих документів, які б підтверджували б оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували б перерахунок коштів адвокату в сумі 5500 грн. Протокольною ухвалою суду від 28 грудня 2022 року відкладено розгляд справи до 01 березня 2023 року. 29 грудня 2022 року представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковський О.В. надіслав клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву посилаючись на введення воєнного стану на території України (а. с. 87, 88) Так, відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Копію ухвали про відкриття провадження у справі, судову повістку та копію позовної заяви з доданими документами представник ТОВ «Вердикт Капітал» Шияненко В.А. отримав 11 жовтня 2022 року (а. с. 65). Разом з цим, суд зауважує, що саме лише посилання на факт впровадження на території України воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку у справі. Тому, суд не враховує, що зазначені представником відповідача ТОВ «Вердикт Капітал»\~причини пропуску\~строку на\~подання відзиву\~є поважними,\~оскільки 29\~грудня 2022\~року представник\~відповідача направив\~до суду\~клопотання про\~поновлення строку\~на подання\~відзиву на\~позов лише\~після того\~як надіслав\~відзив на\~позовну заяву\~(26\~грудня 2022\~року).\~Відзив поданий\~з порушенням\~встановленого судом\~строку на\~його подання. За таким обставин, строк на подання відзиву поновленню не підлягає. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. \~ \~ \~ \~Представник позивача адвокат Яресько Т.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Окремо 27 вересня 2022 року направив до суду письмове клопотання, у якому зазначив, що позивач та представник позивача підтримують позовні вимоги в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду не заперечують, просив справу розглядати за відсутності позивача та його представника (а. с. 30). \~ \~ \~ \~У судове засідання представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням (а. с. 94). Треті особи, які\~не заявляють\~самостійних вимог\~щодо предмета\~спору, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль В.О. у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлена належним чином, клопотань, заперечень чи заяв по суті спору суду не подали. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4\~ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.\~ Судом встановлено, що 13 квітня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2110344797935 «Стандартний» (а. с. 25, 26). Правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Служба\~миттєвого кредитування»\~за вказаним\~кредитним договоромстало ТОВ «Вердикт\~Капітал» на підставі договору факторингу № 1-12 від 01 грудня 2021 року. 25 січня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 10046, про стягнення з з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості врозмірі 10518 грн. 40 коп. з якмих: 1400 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8618 грн. 40 коп. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією ( а. с. 27). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 18 серпня 2022 року на підставі виконавчого напису № 10046, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., було відкрито виконавче провадження № 69684671 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 10518 грн. 40 коп. (а. с. 24). 18 серпня 2022 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. (ВП № 69684671) було накладено арешт на грошові кошти, що належать боржнику [PERSON] (а. с. 23). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон № 3425) нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом № 3425\~та іншими\~актами законодавства\~України (частина\~1\~статті 39\~Закону№ 3425). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5\~(далі Порядок 296/5). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34\~Закону № 3425). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у\~главі 14 Закону № 3425\~та главі 16 розділу ІІ Порядку 296/5. Згідно зі \~статтею 87 Закону № 3425\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону № 3425\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку 296/5). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку 296/5). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку 296/5). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172\~(далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку 296/5. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 50 Закону № 3425\~передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону № 3425). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та, виходячи з системного аналізу статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону № 3425, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 204/4071/14 (провадження № 61-360св18) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону № 3425\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постановах від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 (провадження №14-278гс18). Нотаріус перш ніж вчинити виконавчий напис повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Аналогічну позицію викладено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2017 у справі № 201/1662/16-ц. Суд бере до уваги, що позивачу було відкрито картковий рахунок ТОВ «Служба миттєвого кредитування», а із заявою про вчинення виконавчого напису до нотаріуса звернувся відповідач, втім жодних доказів на підтвердження відчуження права вимоги суду не надано. Вказані обставини не дають суду підстав вважати вказаний у виконавчому написі розрахунок заборгованості безспірним, а виконавчий напис таким, що вчинений відповідно до чинного законодавства України. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається. як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б переконливо доводили наявність підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості з позивача. Ураховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд уважає за необхідне визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частиною 1 ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. (ч. 2\~ст. 137 ЦПК України) Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4\~ст. 137 ЦПК України). Також, частиною п`ятою\~статті 137 ЦПК\~встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою\~статті 137 ЦПК\~обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження\~цих обставин\~суду повинні\~бути надані\~договір про\~надання правовоїдопомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому\~законом\~порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року.\~Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. На\~підтвердження\~суми\~витрат на правничу допомогу представник позивача подав до суду: копію договіру про надання правничої (правової) допомоги № 22085 від 02 вересня 2022 року ( а. с. 15, 16), копію акту приймання-передачі послуг № 1 від 19 вересня 2022 року (а. с. 14), копію квитанції від 19 вересня 2022 року про сплату [PERSON] на підставі про надання\~правничої (правової)\~допомоги №\~22085\~від 02\~вересня 2022\~ року\~5500\~грн.(а. с. 13). Дослідивши документи та враховуючи предмет спору, суд дійшов висновку, що вартість витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і неспівмірні з виконаною роботою у суді, отже їх розмір є необґрунтованим у зазначеному вище розмірі. Також, суд враховує, що вказана справа є незначної складності, спір не потребував значних затрат часу, а підготовка цієї справи до розгляду у суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи для адвоката. Отже, суд вбачає підстави для часткового стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. Відповідно до вимог частини 1 \~статті 141 ЦПК України\~судовий збір за подання позову в розмірі 992 грн. 40 коп. та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved