Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачкою. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюбні відносини фактично припинені. Від шлюбу малолітніх або неповнолітніх дітей сторони не мають. Ухвалою суду від 06.12.2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачка своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалася. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін у відповідності із ст. 279\~ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 06.03.2023 року призначено провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Встановлено, що 29.03.1991 року між сторонами укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане Московським відділом ЗАГС м. Харкова , актовий запис № 541. Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що спільних дітей сторони не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України \~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 100, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі \~ ч. 3 ст. 109\~ Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З матеріалів справи вбачається, що сімейно - шлюбні відносини між сторонами припинились, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно зі ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 114\~ Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, шлюб необхідно розірвати, оскільки перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved