Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Позивач на підставі ст.183, 192 СК України звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської областівід 16.12.2019 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною [PERSON] повноліття. \~ \~ \~ \~ В обгрунтування позову позивач вказав, що 09.07.2018 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, який розірвано за рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2020 року. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з відповідачкою. 16.12.2019 року рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 27.09.2019 і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . Однак, при винесенні вищевказаного рішення на той час він погодився з рішенням суду про стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі, оскільки мав більші доходи. На даний час на його утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , якого він виховує самостійно. Відповідач на даний час працює та має достатній дохід. На даний час є допустимим те, що він має високий дохід з якого стягується великий розмір аліментів, який перевищує реальні потреби дитини. Тому, у зв`язку з великими витратами по аліментах виникають проблеми матеріального стану, адже він має інші зобов`язання перед іншими людьми та організаціями. Немає можливості належним чином утримувати себе та свого неповнолітнього сина. Йому необхідно сплачувати комунальні послуги, утримувати будинок, харчуватися, одягатися, тощо. А тому, на підставі ст.183, 192 СК України, просить змінити розмір аліментів, які стягуються за судовим рішенням. Ухвалою судді від 29.12.2022 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження (а.с.25-26). У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити; на даний час прибувати в судові засідання не має можливості, оскільки проходить службу в ЗСУ (а.с.38). Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги не визнала в повному обсязі, так як дитина кожного місяця хворіє, потрібне повноцінне лікування, а також кошти на утримання дитини: одяг, харчі та інше. З вересня місяця вона вийшла на роботу в ДНЗ «Посмішка» №63, де отримує мінімальний дохід 6500-6700 грн., з яких 1500 грн. податки та збори, однак кожного місяця бере лікарняний, тобто дохід отримує мізерний. Батько дитини (позивач у справі) не бере участі у її вихованні, тому вважає за необхідне щоб батько матеріально підтримував свою дитину, що є його обов`язком (а.с.32). Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,\~\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 27.09.2019 і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 5-7). Заочним рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2020 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-10). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 10.03.2010 року, позивач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Згідно довідки від 02.12.2022 року № 1020, виданої Олександрівською селищною радою Кропивницького району Кіровоградської області, [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: син [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Рішенням №3 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Олександрівській райдержадміністрації від 28.02.2017 року вирішено вважати доцільним проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] поряд з батьком [PERSON] (а.с.18). Згідно довідки від 20.12.2022 року № 100, виданої військовою частиною [NUMBER] , [PERSON] є військовослужбовцем та за період з червня 2022 року по листопад 2022 року включно йому нарахована заробітна плата в розмірі 88087,10 грн. (червень-липень 2022 року по 14694,59 грн., серпень-вересень 2022 року по 14959,18 грн., жовтень 2022 року 15102,18 грн., листопад 2022 року 13677,38 грн.), а також винагорода на період дії воєнного стану щомісяця в розмірі 30000 грн. на загальну суму 180000 грн.; сплачені аліменти за вказаний період складають 27021,80 грн. (червень-липень 2022 року по 3673,65 грн., серпень-вересень 2022 року по 3739,80 грн., жовтень 2022 року 3775,55 грн., листопад 2022 року 8419,35 грн. (а.с.16). Відповідно до\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення .\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справи\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~за №3\~від 15.05.2006 визначено, що відповідно до ст.192\~СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Як вбачається з постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2021 року по справі № 303/369/20 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1\~ст.76 ЦПК України,\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 та 2\~ст.77 ЦПК України). Відповідно до ч.2\~ст.78 ЦПК України,\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~ст.80 ЦПК України,\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1\~ст.89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, у розумінні ст.81\~ЦПК України та ст.192\~СК України мається на увазі необхідність саме позивачу доводити обставини змін у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`ї або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Суд звертає увагу, що підставою для зменшення раніше встановленого розміру аліментів є, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану. Тобто позивачем має бути доведено, що його матеріальний або сімейний стан з моменту встановлення судовим рішенням розміру аліментів до моменту звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів змінився на стільки, що унеможливлює сплату ним аліментів у раніше визначеному розмірі. Обгрунтовуючи необхідність зменшення розміру присуджених аліментів позивач, на підставу такого зменшення, посилається на обставини зміни його сімейного стану (на його утриманні перебуває неповнолітній син, якого він виховує самостійно) та майнового становища (він має високий дохід з якого стягується великий розмір аліментів, який перевищує реальні потреби дитини; наявність інших зобов`язань перед іншими людьми та організаціями та відсутність можливості належним чином утримувати самого себе та свого неповнолітнього сина, оскільки йому необхідно сплачувати комунальні послуги, утримувати будинок, харчуватись, одягатись, тощо). Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов\~\~висновку, що позивач не надав достатніх доказів щодо наявності підстав для зменшення розміру присуджених до стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] , а наведені останнім факти не є, на думку суду, передбаченими законом обставинами, що свідчать про наявність у позивача підстав, з якими законодавець пов`язує зменшення розміру стягуваних аліментів. Так, відповідно до рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 27.09.2019 і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 5-7). Визначений рішенням суду розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] відповідає вимогам сімейного законодавства, а саме положенням ст.182, 183 СК України. А його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне майнове забезпечення дитини від шлюбу з [PERSON] \~ сина [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме його інтересам. Крім того, суд зауважує, що під час розгляду справи про стягнення з позивача аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у судове засідання [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечував (а.с.5-6). Отже, [PERSON] усвідомлював те, що при задоволенні позовних вимог [PERSON] він також зобов`язаний буде в подальшому утримувати ще одну неповнолітню дитину, яка проживає разом з ним і знаходиться на його утриманні (що встановлено вказаним рішенням суду) та не заперечував щодо вказаного. Згідно висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №565/2071/19, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими. Також, позивачем не підтверджено належними та допустими доказами наявність у нього зобов`язань перед іншими особами та організаціями, неможливості утримання себе та неповнолітнього сина [PERSON] , сплати комунальних послуг, оскільки з наданої ним довідки про доходи вбачається достатній залишок коштів після сплати аліментів. Виходячи з закріплених ч. 9\~ст. 7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що визначений раніше за рішенням суду від 16.12.2019 розмір аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від доходу [PERSON] сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у вказаному розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини, також не позбавить позивача матеріального забезпечення. Відтак, аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінилися обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені ст. 192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про зменшення розміру аліментів, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, у зв`язку з відмовою в позові, віднести за рахунок позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed