Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернувся до Гайсинського районного суду Вінницької області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 107.11.2017 Відділом ДРАЦС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис №3144. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що 07.11.2017 вони з відповідачкою одружились. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем спочатку складалось добре, проте протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З відповідачем мають окремий сімейний бюджет, шлюбні стосунки не підтримують, дитина проживає з матір`ю. Шлюб носить формальний характер, подальше його збереження, примирення не можливе. Кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вказане свідчить про неможливість подальшого перебування з відповідачем у шлюбі, а тому бажання продовжувати такі шлюбні відносини у позивача відсутнє. Спору щодо майна на даний час між ними немає. Також просив стягнути на його користь понесені судові витрати. Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2022 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано до Тростянецького районного суду Вінницької області за підсудністю. Справа надійшла до Тростянецького районного суду Вінницької області суду 15 лютого 2023 року. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2023 у справі №129/3016/22 (провадження 2/147/108/23) визначено головуючого суддю Мудрак А.М. Ухвалою судді від 17 лютого 2023 року прийнято справу до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 07.03.2023 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Від стягнення понесених ним судових витрат відмовляється. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 07.03.2023 подала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, миритись з відповідачем не бажає. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 21.01.2022 відділом ДРАЦС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 листопада 2017 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про що складено відповідний актовий запис №3144. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.5). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.01.2022 (а.с.8). Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом Згідно з ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. За змістом ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved