Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до КП «Новоолександрівський сількомунгосп» Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 24 989,77 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 18 жовтня 2021 року і по 16 серпня 2022 року у розмірі 120 186,68 грн. Свої вимоги мотивує тим, що у період з 09 березня 2021 року по 15 жовтня 2021 року вона знаходилась у трудових відносинах з відповідачем. Під час зазначених трудових відносин, відповідачем була нарахована, але не виплачена позивачу заробітна плата в розмірі 48 034,55 грн, що підтверджується наданими разом з позовною заявою довідками. Відповідачем 01 березня 2022 року було здійснено частковий розрахунок по заробітній платі та сплачено [PERSON] частину заборгованості з заробітної плати в сумі 23 044,78 грн. Іншу, невиплачену, частину заробітної плати в сумі 24 989,77 грн. позивач просила стягнути з відповідача. Крім того, оскільки станом на момент подання позову відповідач КП «Новоолександрівський сількомунгосп» не здійснив з нею повного розрахунку, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 120 186,68 грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, надав відзив, в якому просив суд розглянути справу без його участі, позов не визнав. Надав контррозрахунок, відповідно до якого вся заборгованість із заробітної плати була виплачена позивачу 28 лютого 2022 року. Зазначив, що середній заробіток з дня звільнення і до дня повного розрахунку буде виплачений позивачу протягом найближчого часу. При цьому у відзиві зазначено, що той штатний розпис, який надано позивачем до позову, не був затверджений сесією сільської ради, як цього вимагає Статут КП «Новоолександрівський сількомунгосп». Більше того, розпорядженням Новоолександрівського сільського голови № 139 від 07.07.2021 року були затверджені тимчасові структура та штатний розпис КП «Новоолександрівський сількомунгосп», відповідно до якого до дня подання до органу місцевого самоврядування та затвердження ним штатного розпису КП, посадові оклади директору та головному бухгалтеру встановлені в розмірі мінімальної заробітної плати, тобто - 6 000 гривень на місяць. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] , 09.03.2021 її було прийнято на посаду головного бухгалтера КП «Новоолександрівський сількомунгосп»; 15.10.2021 вона була звільнена згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. Про вказане свідчать також досліджені судом копії наказів про прийняття та про звільнення. Позивачем до матеріалів справи додано довідку від 15 жовтня 2021 року, відповідно до якої заборгованість із заробітної плати перед нею складає по 12 075,00 грн. за кожен місяць за період з липня по вересень 2021 року включно, та 6 037,50 грн. за жовтень 2021 року. Крім того, до складу заборгованості входить компенсація за невикористану відпустку в сумі 5 772,05 гривень. Загальна сума заборгованості визначена в розмірі 48 034,55 грн. Крім того, позивачем до позову додано копію штатного розпису Новоолександрівського КП «Сількомунгосп», відповідно до якого її посадовий оклад визначений на рівні 15 000 гривень на місяць. З вирахуванням податків - 12 075 гривень на місяць. Також позивачем надані копії табелів обліку робочого часу, які досліджені судом і відомості з яких відповідач не оспорює. До відзиву на позовну заяву відповідачем була надана копія Розпорядження Новоолександрівського сільського голови № 139 від 09 липня 2021 року «Про затвердження тимчасової структури та штатного розпису КП «Новоолександрівський сількомунгосп», яким були затверджені тимчасові структура та штатний розпис відповідача з визначенням посадового окладу директора та головного бухгалтера в розмірі 6 000 гривень на місяць. Зобов`язано директора КП підготувати проект рішення про затвердження структури та штатного розпису та подати його на погодження до органу місцевого самоврядування. Як вбачається з довідки № 100 від 14 липня 2022 року, [PERSON] за період з липня по вересень включно було нараховано заробітну плату в розмірі 18 000 гривень, тобто - по 6 000 гривень щомісяця. За цією ж довідкою заборгованість КП «Новоолександрівський сількомунгосп» перед позивачем на момент звільнення становить 23 044,78 грн. Оцінюючи розбіжності між довідками щодо розміру заробітної плати, які надані позивачем та відповідачем, суд виходить з наступного. Як вбачається з копії Статуту КП «Новоолександрівський сількомунгосп», структура та штатний розпис Підприємства затверджується рішенням сесії Новоолександрівської сільської ради - п. 7.4.10 Статуту. Як вбачається з наданого позивачем штатного розпису Новоолександрівського КП «Сількомунгосп», його затверджено лише директором. При цьому назва підприємства в цьому документі не відповідає відомостям з ЄДРПОУ, хоча підпис директора закріплений саме печаткою КП «Новоолександрівський сількомунгосп». Відмітки про затвердження сесією Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області цей документ не містить. Таким чином, суд приходить до висновку, що нарахування заробітної плати позивачу мало відбуватись, виходячи з розміру щомісячного посадового окладу 6 000 грн., оскільки інший оклад у встановленому порядку Новоолександрівською сільською радою не затверджувався. Крім того, саме цей розмір посадового окладу [PERSON] підтверджується відомостями, витребуваними та отриманими судом з ГУ ДПС в Запорізькій області. Суд констатує, що вірна сума заборгованості КП «Новоолександрівський сількомунгосп» перед [PERSON] із заробітної плати на момент її звільнення становила 23 044,78 грн. Ця сума була виплачена відповідачем позивачу у повному обсязі 28 лютого 2022 року, що підтверджується платіжним дорученням № 116013. Таким чином суд вважає відсутніми підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Стосовно частини позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, слід зазначити наступне. У відповідності до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку - ч. 1 ст. 117 КЗпП України. В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам роз`яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Таким чином, нормою статті 117 КЗпП України встановлено обов`язок для роботодавця виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні - по день фактичного розрахунку. При цьому суд виходить з того, що день звільнення позивача - 15 жовтня 2021 року, був п`ятницею. Розрахунок середнього заробітку в цьому випадку має проводитись, починаючи з наступного робочого дня - з понеділка 18 жовтня 2021 року, та до дня виплати всієї нарахованої заробітної плати - 28 лютого 2022 року. Визначення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні здійснюється відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року (далі - Порядок). У відповідності до абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. В разі, якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяця роботи. Як було встановлено в судовому засіданні, двома останніми місяцями роботи [PERSON] перед звільненням були серпень та вересень 2021 року. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати - п. 5 Порядку. При цьому, середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів - п. 8 Порядку. Цим же пунктом встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяця роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Відповідно до довідки, наданої відповідачем, розмір заробітної плати [PERSON] за серпень та вересень 2021 року становив 6 000 гривень 00 копійок за кожен з цих місяців. Відомості щодо фактично відпрацьованих [PERSON] днів суд визначає з наданих нею табелів обліку робочого часу, відомості з яких не оспорюються відповідачем. За вказаний період [PERSON] відпрацювала 43 робочих дні. Таким чином, для визначення середньоденної заробітної плати, яка є базою для проведення розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, необхідно нараховану заробітну плату [PERSON] за відпрацьовані дні в серпні-вересні 2021 року, розділити на кількість цих відпрацьованих днів: 12 000 грн. / 43 дні = 279,07 грн./день. Визначаючи кількість робочих днів за період затримки розрахунку, тобто з 18 жовтня 2021 року по 28 лютого 2022 року, суд керується відповідними листами Міністерства соціальної політики України якими встановлено норми тривалості робочого часу. Так, в жовтні 2021 року (починаючи з 18 числа) було 11 робочих днів; в листопаді 2021 року - 22 робочих дня; в грудні 2021 року - 22 робочих дня; в січні 2022 року - 19 робочих днів та в лютому 2022 року - 20 робочих днів. Сумарно - 94 робочих дня. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить: 94 дні * 279,07 грн./день = 26 232,58 гривень. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судовий збір, сплачений позивачем за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку, підлягає розподілу між сторонами пропорційно до задоволеної частини цієї позовної вимоги. Судовий збір за позовну вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягненню не підлягає, адже позивач, якій було відмовлено в задоволенні позову в цій частині, звільнена від сплати судового збору в силу закону.

Outcome: partial