Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання за ним права власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2104 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в урочищі «Миловецький» в с.\~Підвербці Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, виділену на підставі розпорядження Тлумацької РДА від 14.10.2004 року у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ №\~019685 від 06.11.2008 року, кадастровий номер 2625687700:02:004:0050 в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовував тим, що по [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року проживали його тітка [PERSON] , [INFO] , її чоловік [PERSON] , [INFO] . Тітці [PERSON] належала вищевказана земельна ділянка. [INFO] тітка [PERSON] померла. Чоловік тітки [PERSON] помер [INFO] . Після смерті тітки відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. За життя тітка посвідчила на його ім`я заповіт, яким заповіла йому все своє майно. Чоловікові тітки при заповіті належала обов`язкова частка, яку він не встиг оформити, так як сам помер. Він частково оформив спадшину за заповітом після смерті тітки та бажає оформити спадщину на вищевказану земельну ділянку. Однак у нотаріальному порядку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті тітки у зв`язку з тим, що допущена помилка під час присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, що позбавляє його можливості оформити спадщину. У зв`язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності на на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2104 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в урочищі «Миловецький» в с.\~Підвербці Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак в позовній заяві просив справу розгляну у його відсутності. Представник відповідача Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій позов визнав, не заперечив щодо його позитивного вирішення та просив справу розглянути без участі їх представника (а.с. 55). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги №3 Підверцівської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, виданої Підвербцівським старостинським округом Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 342 від 23.11.2022 року, станом на 01.07.1990 року житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , числився колгоспним двором і в ньому були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] (тітка позивача), [INFO] , чоловік [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). [PERSON] (тітка позивача), згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 019685, виданого 06.11.2008 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010831100177, на підставі розпорядження Тлумацької райдержадміністрації від 14.10.2004 року, належало право власності на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2104 га, кадастровий номер 2625687701:02:004:0050, що розташована в урочищі «Миловецький» в с. Підвербці Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 4). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2600152352022 від 10.02.2022 року земельна ділянка площею 0,2103 га, яка знаходиться на території Підвербцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить [PERSON] (тітка позивача), має кадасторовий номер 2625687700:02:004:0050 (а.с. 11-14). [INFO] [PERSON] (тітка позивача) померла, а [INFO] помер [PERSON] (чоловік тітки позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 18, 19). Ще за життя [PERSON] (тітка позивача) склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла [PERSON] (позивач), що підтверджується копією заповіту від 15.04.2013 року (а.с. 17). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (тітка позивача), оскільки у шестимісячний термін подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 37) та частково оформив спадщину на своє ім`я, на майно, яке не є предметом даного позову (а.с. 21). Відповідно до довідки Підвербцівського старостинського округу Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 341 від 23.11.2022 року [PERSON] (тітка позивача) була постійною жителькою [ADDRESS] , на день її смерті за вказаною адресою проживав чоловік [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Нормами ч. 1 ст. 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Чоловік [PERSON] (тітка позивача) [PERSON] успадкував обов`язкову частку в майні його померлої дружини. Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 204/2013 від 21.10.2013 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 36-52), з якої вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (тітка позивача), який прийняв та частково оформив спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на 1/2 частку земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2104 га, розташовану в урочищі «Миловецький» в с. Підвербці Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на належну йому частку земельної ділянки у зв`язку з тим, що земельна ділянка розміром 0,2104 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована урочищі «Миловецький» в с. Підвербці Івано-Франківського району Івано-Франківської області, яка належала [PERSON] має два різні кадстрові номери: 2625687701:02:004:0050 та 2625687700:02:004:0050, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 407/02-31 від 15.11.2022 року (а.с. 20). Згідно довідки відділу № 1 управління надання адміністративних послуг Головного уравління Держгеокадастру в Івано-Франківській області при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка знаходиться в с. Підвербці Тлумацького району Івано-Франківської області, яка належить [PERSON] (тітка позивача), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ №\~019685 змінено кадастровий номер з 2625687701:02:004:0050 на 2625687700:02:004:0050 у зв`язку з допущеною помилкою під час присвоєння кадастрового номера (а.с. 10). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на відповідну частку земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved