Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), у якому просить розірвати укладений між ними шлюб та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що відповідач почав зловживати алкогольними напоями, не працював, у нетверезому стані ображав її, обзивав нецензурними словами в присутності дітей, бив її. З осені 2021 року разом з відповідачем не проживає. У них різні характери та погляди на життя, між ними немає взаєморозуміння і поваги. Спільного майбутнього у них немає, тому при таких стосунках сім`я не може існувати. Збереження сім`ї суперечить як її інтересам, так і інтересам їх неповнолітніх дітей. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала повністю та просить шлюб розірвати. Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що бажає примиритися з позивачкою. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачкою подано заяву про отримання електронних повісток (а.с.16) Відповідачем подано заяву про про отримання електронних повісток (а.с.17). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 24.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.10-11). Ухвалою судового засідання від 23.02.2023 відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про надання строку для примирення (а.с.18, 24-25). Також, судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/128/23 відповідача [PERSON] (а.с.14). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.01.2009 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Жидачівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №06. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 30.01.2009 серії [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до свідоцтв про народження від 20.08.2009, 14.08.2010, батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.4, 5). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем, відсутності на це згоди відповідача та наявності у сторін малолітніх дітей, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі - СК України). Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають разом та не підтримують шлюбних стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, про що однозначно і категорично ствердила у судовому засіданні, а відповідач не згідний на розірвання шлюбу та позов не визнає. Суд зауважує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу, у тому числі до перебування у ньому, є неприпустимим. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити повністю. З огляду на приписи статті 113 СК України після розірвання шлюбу залишити за позивачкою прізвище « [PERSON] ». На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved