Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду до досягнення трьох років дитиною [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 ,00 грн. В обгрунтування позову посилалася на те, що 30.01.2021р. між сторонами було зареєстрвоано шлюб. [INFO] народився син - [PERSON] . Останнім часом [PERSON] почав вчиняти сварки з приводу різних поглядів на життя та його небажанням матеріально забезпечувати позивача та дитину до досягнення трьох років. Позивач разом з сином проживає у м. Запоріжжі , як внутрішньо переміщені особи. Працювати наразі не має можливості, оскільки сину виповнилось трохи більше одного року. Вимушена була покинути своє місце проживання та всі речі у м.Бердянськ Запорізької області. Добровільно надавати кошти на утримання [PERSON] - відмовляється. Просить позов задовольнити. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2022р. вказану цивільну справу передано за підсудністю до Святошинського районного суду м.Києва. Ухвалою Святошиського районного суду м. Києва від 06.12.2022р. прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Святошиського районного суду м. Києва від 25.01.2023р. заяву представника [PERSON] - [PERSON] в порядку ч. 4 ст. 277 ЦПК України у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини-залишено без задоволення. Представником відповідача надано відзив на позовну заяву в якому зазначив, що відповідач заперечує проти задоволення позову. 28.07.2022р. Заводським районним судом м. Запоріжжя було задоволено заяву [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та видано судовий наказ., який набув чинності. Відповідач сумлінно виконує свій батьківський обов`язок по утриманню дитини та сплачує аліменти на утримання малолітньої дитини. Заборгованості немає. За непідтвердженою інформацією, яка наявна у відповідача - позивач працевлаштована, та має можливість забезпечувати свої потреби особисто. Посилання на той факт, що відповідач має офіційне працевлаштування у ТОВ «Бруклін-Київ» не відповідає дійсності, оскільки звільнився півроку тому. Відповідач заперечує проти позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. 30.01.2021р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Приморським районним у м.Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 28/а.с.20/. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] ./а.с.21/. Відповідно до довідки від 26.07.2022р. № ВПК/466 [PERSON] працює у ТОВ «Бруклін -Київ» з 13.03.2018р., на даний момент займає посаду докер-механізатор 4 кл. Дохід за період з 01.07.2021р. по 30.06.2022р. склав 222 670,05 грн./а.с.28/. Судовим наказом Заводського районного суду м.Запоріжжя від 28.07.2022р. стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини з усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів. На підставі вказаного судового наказу, 29.09.2022р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження . Відповідно ч. ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що на даний час дитина сторін проживає з позивачем, а отже позивач наділена правом звернення до суду з вимогами про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Представник позивача у відзиві на позов вказує, що відповідач не працює у ТОВ «Бруклін-Київ», оскільки звільнився півроку тому, суд не приймає вказане до уваги так як доказів на підтвердження звільнення., суду не надано. Малолітня дитина [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] , як внутрішньо переміщена особа, взяті на облік за місцем проживання: [ADDRESS] , що підтверджується довідками від 18.09.2022р./а.с.37/. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. При цьому наявність у матері дитини, з якою остання проживає, будь-якого доходу, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки незалежно від свого доходу, вона отримує право на утримання від батька дитини, якщо він має можливість надавати таку допомогу. Положеннями ч.1 ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що дитина потребує догляду, суд враховує, що відповідачем не надано суду доказів перебування на його утриманні інших дітей, батьків чи інших осіб, не надано доказів стану здоров`я, який би перешкоджав відповідачу утриманню дружини, а тому суд виходить з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача, вважає за можливе задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на утримання дружини 1/8 частину його заробітку (доходів). Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначає наступне. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Так, позивачем на підтвердження надання послуг адвоката надано наступні докази: договір № 220706-01 від 06.07.2022р., детальний розрахунок вартості адвокатського гонорару за договором про надання правничої допомоги № 220706-01 від 06.07.2022р. (станом на 12.07.2022р. розмір гонорару становить 2000,00 грн.), акт прийому передачі виконаних робіт і послуг за договором про надання правничої допомоги № 220706-01 від 06.07.2022 року від 12.07.2022р., З наданих доказів та матеріалів справи вбачається, що відповідачу надавались послуги у виді складання адвокатського запиту до ТОВ «Бруклін-Київ» щодо отримання довідки про доходи [PERSON] , складання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дружини та підготовка додатків до неї. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 000,00 грн. Враховуючи положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача в дохід держави суми судового збору у розмірі 1073, 60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial