Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, мотивувавши заявлені вимоги тим, що з 21.02.2009 позивач перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.10.2014 р. шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який залишився проживати із позивачем. Позивач зазначає, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва по справі №487/4671/16-ц від 30.11.2016 стягнуто з відповідача в розпорядження позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2100 грн. з подальшою індексацією відповідно до вимог законодавства, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. З початком повномасштабного наступу збройних сил російської федерації, які вторглись в Україну, постійно здійснювалися обстріли міста, тому позивач була змушена виїхати з сином з м. Миколаєва. На даний час позивач та її син є вимушеними переселенцями, взяті на облік внутрішньо-переміщених осіб, та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , тому позивач змушена винаймати житло, що негативно позначилось на її матеріальному стані. Крім того, у квітні 2020 року в дитини - [PERSON] було вперше виявлено захворювання - цукровий діабет. 09.06.2022 р. рішенням ЛІКК (ЦПМСД №4) за №411 [PERSON] встановлено (посвідчено) групу інвалідністі (розділ ІІ пункт 3) з діагонозом: цукровий діабет 1 тип. субоптимальний глікемічний китроль, ліподістрофія (+тканина) діабетичне дістальне полінитропатія. [PERSON] є інвалідом дитинства має групу інвалідності та отримує державну допомогу в розмірі 2100 грн. Для підтримання життєдіяльності [PERSON] , серед іншого потребує лікування, яке включає в себе також витрати на цілодобовий моніторинг цукру в крові та помпи для подачі інсуліну, спеціальне харчування та оздоровчі поїздки до санаторію. Позивач зазначає, що в свою чергу на утримання дитини витрачає значні кошти щомісячно, оскільки дитина потребує постійного догляду, ліків, нормального харчування, одягу, витрат на навчання, а також інших витрат пов`язаних із забезпеченням рівня життя необхідного для фізичного та розумового розвитку. Разом з тим, зросли ціни на товари і послуги, в зв`язку з чим витрати на забезпечення дитини: харчування, лікування, одяг, витрати на навчання, значно збільшились, що ще більш ускладнює матеріальне становище позивача. Таким чином з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінилися потреби сина, його здоров`я та матеріальний стан позивача. Розмір аліментів, який визначений судом станом на 2016 рік - 2100 грн. зважаючи на вік дитини, її хворобу, вартість занять для всебічного розвитку, не може задовольнити потреби останньої, а також беручи до уваги те, що відповідач здорова, працездатна особа, має можливість надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомоги, тому розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дитини, на її думку має бути збільшено, що й стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом, в якому позивач просить збільшити розмір аліментів, які стягуються із відповідача за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.11.2016 року та стягнути із відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з обліком індексації згідно закону, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути понесені судові витрати. Ухвалою суду від 05.01.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача надала до суду письмову заяву в якій просила справу розглянути у її та її довірителя відсутність, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечила щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце, день та час проведення судового розгляду належним чином, шляхом направлення судових повісток та через оголошення на офіційному сайті судової влади, що підтверджується матеріалами справи (а.с.33, 36,41,42). Про причини неявки до суду не повідомив. Заяв та клопотань до суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). \~ \~ \~ \~З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Заводського районного сулу м. Миколаєва від 24.10.2014 року було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 04.11.2014 року (а.с. 7). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Міським відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції, серія [NUMBER] (а.с. 6). Ззаочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.11.2016 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , щомісяця у розмірі 2100, 00 грн., з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 20.09.2016 року до повноліття дитини, про що 05.12.2016 року видано виконавчий лист (а.с. 8-10). 01.04.2022 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Інгульському відділі ДРАЦС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у зв`язку з чим [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 46). Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.10.2022 року за №509-5002253229, вбачається, що [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] взяті на облік як внутрішньо переміщені особи та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Як вбачається із рішення ЛКК ЦПМСД №4 від 09.06.2022 року №411, у [PERSON] , [INFO] , встановлена ІІ група інвалідності, пункт 3, підпункт 3.3., діагоноз: цукровий діабет 1 тип. субоптимальний глікемічний контроль, ліподістрофія (+ тканина) діабетичне дістальне полінитропатія Термін до 18 років. Висновок дійсний до 09.05.2027 року (а.с.14). Хвороба дитини, проходження лікування та програм реабілітації підтверджується відповідними виписками із медичної карти та формами індивідуальної програми реабілітації інваліда (а.с.16-23). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] виданого УСВК Центрального району, [PERSON] призначено державну соціальну допомогу у сумі 1\~934,00 грн. до 30.09.2022 року (а.с.15). За таких обставин суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини»\~в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~- батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених\~СК України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року №2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до\~Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2\~ст. 182 СК України\~та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями частини першої\~статті 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо зміни розміру аліментів та зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні сина, взаємний обов`язок батьків по його утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим змінити розмір та спосіб стягуваних аліментів на утримання дитини, та встановити їх в розмірі у розмірі 6 000, 00 (шість тисяч) гривень, з обліком індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з 27.12.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 СК України. Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду із даним позовом звільнена від сплати судового збору, сума судового збору в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved