Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Вказує, вона є донькою [PERSON] і згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.02.2013 року з останнього стягувалися аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів щомісячно до досягнення нею повноліття на користь її матері [PERSON] . 18.06.2022 року вона досягла повноліття, проте вважає, що має право на подальше отримання аліментів від свого батька, оскільки у 2019 році вступила на контрактну форму навчання до відокремленого структурного підрозділу приватного закладу вищої освіти «Коледжу Київського міжнародного університету» -за спеціальністю «Сценічне мистецтво». Зазначає, що її матір не в змозі самостійно надати належну та достатню матеріальну допомогу на її утримання, а відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати їй матеріальну допомогу, яку вона потребує. У зв`язку з чим, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на період навчання в розмірі 2000,00 грн. щомісячно і до досягнення нею 23-х років. Крім того, вказує, що вона втупила на контрактну форму навчання і згідно договору про надання освітніх послуг вартість навчання становить 22300,00 грн. При цьому, її матір вносила платежі щомісячно протягом навчального року в рівних частинах і за період з 28.09.2021 року по 20.04.2022 року нею сплачено24957,00 грн. А тому вважає, що з відповідача слід стягнути половину додаткових витрат, що пов`язані з оплатою навчання в розмірі 12478,50 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позові з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Так, статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 03.07.2020 року, [PERSON] змінила прізвища на « [PERSON] » (а.с. 8). Згідно договору про надання освітніх послуг №213/19 від 02.09.2019 року вбачається, що [PERSON] є студентом відокремленого структурного підрозділу приватного закладу вищої освіти «Коледжу Київського міжнародного університету» - «Коледж Київського міжнародного університету» за спеціальністю «Сценічне мистецтво» і вартість освітніх послуг на рік складає 22300,00 грн. (а.с. 9). Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Згідно ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому, судом з`ясовано, що за період з березня 2021 року по листопад 2021 року дохід [PERSON] становив 1600,00 грн., що підтверджується інформацією від 09.11.2022 року, що надійшла на запит суду з Головного управління ДПС у Волинській області (а.с. ), а інших доказів, які б вказували на її спроможність оплачувати навчання, суду не представлено. А тому, зважаючи, що відповідач є працездатним, отримує стабільний дохід, інших утриманців немає, тобто має можливість надавати допомогу на навчання повнолітньої дочки, яка навчається і її потребує, то суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 24.06.2022 року і на період навчання [PERSON] , але не більше як до досягнення нею 23 років. Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Відповідно до вимог ч.2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. особою, яка пред`явила такий позов. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Враховуючи те, що вартість навчання не являється додатковими витратами в розумінні статті 185 СК України, то в цій частині вимоги позивача не підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 992,40 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial