Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 01 грудня 2017 року він зареєстрував з відповідачем шлюб, у якому [INFO] народилася донька [PERSON] . Шлюбні відносини з відповідачем припинені у зв`язку з несумісністю характерів, різними поглядами на сімейне життя, внаслідок чого між ними склалися неприязні стосунки. Вважаючи примирення та збереження сім`ї неможливими та такими, що суперечать їх інтересам, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи в їх відсутність. При цьому позивач вказав, що він наполягає на позові, а відповідач що вона не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно із ухвалою суду від 10.02.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01 грудня 2017 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Рівненської сільської ради Покровського району Донецької області, актовий запис № 5, в якому [INFO] народилася донька [PERSON] . Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили. Вказані обставини встановлені на підставі копій свідоцтвав про шлюб, про народження дитини, заяв сторін. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України основною засадою, на якій ґрунтується шлюб, є вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною четвертою ст.4 СК України закріплено та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу не відповідало б їх інтересам та суперечило б моральним засадам суспільства, тому шлюб сторін підлягає розірванню. Спір майнового характеру сторонами не заявлений. Питання щодо проживання та забезпечення дитини між сторонами врегульовано. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Відповідач не заявила про відновлення її дошлюбного прізвища. Понесені судові витрати в вигляді судового збору позивач просить покласти на себе. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved