Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Щербакова А.О., звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач [PERSON] є його рідною сестрою, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , власником якої є позивач. 14.01.2021 року сторони уклали договір про наміри сторін, згідно з яким позивач передав [PERSON] грошові кошти в сумі 30300 доларів США від продажу спадкового майна - будинку за адресою: [ADDRESS] , видавником якого дула [PERSON] у строк до 14 січня 2021 року. В свою чергу [PERSON] зобов`язувалась в строк до 14 січня 2021 року за умови виконання вказаної угоди визначити частки в квартирі [ADDRESS] , яка належить сторонам на праві спільної часткової власності та надати доручення своєму представнику (за Довіреністю) укласти від її імені договір про визначення часток в квартирі по 1/3 частині. Подарувати рідному брату позивачу [PERSON] 4 частку квартири [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору за довіреністю зі сторони відповідача [PERSON] буде діяти її представник [PERSON] . Позивачем умови договори були виконанні в повному обсязі, проте відповідач умови договору не виконала, про що свідчить довідка, видана Департаментом з надання адміністративних послу та актом про не проживання від 08.11.2021 року, який підписаний сусідами. Відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] , де вона зареєстрована, участі в її утриманні не бере, особистих речей у квартирі. Посилаючись на вказані обставини позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач до судового засідання не з`явився, представник позивача надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності позивача та його представника, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив на позов до суду не надала, у зв`язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Крім того, згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі ст.37 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). За приписами ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 64 Житлового кодексу УРСР визначено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, у тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що 14.01.2021 року сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали угоду про наміри сторін (попередній договір). Згідно з п. 1 вказаної угоди, [PERSON] у строк до 14 січня 2021 року має передати довіреній особі [PERSON] - [PERSON] за актом прийому - передачі та власноруч написаної розписки грошові кошти в сумі 30300 доларів США, які одержані від продажу спадкового майна - будинку із господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на праві приватної власності. Відповідач по справі [PERSON] , в свою чергу, зобов`язується у строк до 14 січня 2021 року за умови виконання вимог п. 1 Угоди, визначити частки в квартирі [ADDRESS] , яка належить сторонам на праві спільної сумісної власності та надати доручення представнику укласти від її імені договір паро визначення часток в квартирі по 1/3 частці. Подарувати рідному брату [PERSON] частку квартири [ADDRESS] , шляхом укладення нотаріально посвідченого договору дарування, при цьому виконувати вказану діє буде представник [PERSON] за довіреністю - [PERSON] (п. 2 Угоди). Крім того, п.п. 3, 4 Угоди визначено зобов`язання сторін стосовно порядку укладання договору дарування квартири, договору дарування грошових коштів та також передачу грошових коштів, отриманих від продажу спадкового майна - будинку з господарськими спорудами та будівлями за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 5 вказаної Угоди визначено, що після отримання залишку коштів [PERSON] зобов`язується передати [PERSON] , серед іншого, у строку до 01 березня 2021 року знятися з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS] , але якщо таке не відбудеться через карантинні заходи чи з іншої незалежної від сторони [PERSON] підстави, [PERSON] може звернутися до суду щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Зі змісту договору дарування, укладеного 14.01.2021 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Денисовою О.О., слідує, що [PERSON] передає у власність безоплатно, а [PERSON] приймає безоплатно частку у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . Право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна було зареєстровано за [PERSON] , про що свідчить довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.11.2021 року за №285949946. Позивачем по справі [PERSON] умови вказаної вище Угоди виконанні в повному обсязі, що підтверджується відповідним записом від 14.01.2021. Проте, відповідач [PERSON] умови п. 5 Угоди не виконала, зокрема, у строк до 01.03.2021 року не знялася з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS] . Так, за даними Довідки про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, виданої по заяві [PERSON] . Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради 27.09.2021 року за вих. №23020-000521489-037-08, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з акту про непроживання особи за місцем реєстрації, складеного та посвідченого начальником ЖЕК у присутності та за підписами [PERSON] (місце проживання: квартира [ADDRESS] ); [PERSON] (місце проживання: квартира [ADDRESS] ); [PERSON] (місце проживання: квартира [ADDRESS] ) [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , з серпня 2006 року не проживає. Отже, оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на правіші приватної власності, умови Угоди про намір сторін від 14.01.2021 не виконала, без поважних причин. В судовому засіданні не встановлені обставини, що свідчать про наявність перешкод у виконанні [PERSON] умов Угоди про намір сторін від 14.01.2021, а також перешкод у проживанні останньою за вказаною адресою. Таким чином, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved