Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надання послуг теплопостачання за період з 01 квітня 2015 року по 23 лютого 2022 року в сумі 84516 грн. 09 коп., які отримані за адресою: [ADDRESS] . Крім заборгованості за послуги теплопостачання позивач також просив суд стягнути з відповідача нарахований індекс інфляції в розмірі 9573 грн. 54 коп. та 3 % річних в сумі 1512 грн. 15 коп. Всього просив стягнути 95601 грн. 78 коп. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2022 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відзиву на позов відповідач не надала. Інших заяв або клопотань сторони суду не подавали. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою про розгляд справи судом, відзиву на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подала. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] є споживачем послуг з теплопостачання, які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] . Як встановлено судом, одна сторона - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" надавала другій стороні - [PERSON] як споживачу послуг за адресою: [ADDRESS] послуги з теплопостачання, а відповідач такі послуги прийняла, від їх отримання не відмовлялась та частково оплатила. Таким чином судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги теплопостачання, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим кодексом України та іншими нормативними актами. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як передбачено п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 та 5 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до ч.1 та 5 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється за допомогою систем автономного опалення та/або індивідуального теплового пункту, формуються та встановлюються окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості виробництва надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Діючи в правовідносинах належним чином, відповідач мала оплачувати одержані нею послуги згідно затверджених тарифів. Як встановлено судом, відповідач у період з 01 квітня 2015 року по 23 лютого 2022 року отримані послуги в повному обсязі не оплачував. У зв`язку з цим за період з 01 квітня 2015 року по 23 лютого 2022 року виникла заборгованість в сумі 84516 грн. 09 коп. Дана сума заборгованості нарахована позивачем відповідно до затверджених тарифів. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання, що виникло між сторонами, є грошовим. Тому на вимогу позивача відповідач зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. За період з 01 квітня 2015 року по 23 лютого 2022 року борг відповідача за послуги теплопостачання становить 84516 грн. 09 коп. Інфляційні втрати підприємства у зв`язку з порушенням строків оплати послуг за цей період становлять 9573 грн. 54 коп., 3 % річних в сумі 1512 грн. 15 коп. (а.с. 4-6). Всього заборгованість відповідача з врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за цей період становить 95601 грн. 78 коп. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2481 грн. 00 коп. на відшкодування судових витрат. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved