Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який мотивував тим, що 20 лютого 1999 року між ним, [PERSON] , та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 62. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою. Сімейні відносини з відповідачем фактично припинені. Шлюб розривається з тієї причини, що в них з відповідачем діаметрально протилежні погляди на сімейні цінності та взаємовідносини. Вони не зійшлися характерами під час спільного проживання однією сім`єю, відбулася втрата розуміння та поваги один до одного. Просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 62 від 22.02.1999 року. 04.01.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатками направлялась за місцем проживання відповідача. Одночасно розміщувалось оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов не подано. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20.02.1999 року, який був зареєстрований відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~по місту\~Коростеню реєстраційної\~служби Коростенського\~міськрайонного управління\~юстиції у\~Житомирській області,\~актовий запис\~№62. \~ \~ \~ \~Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх та сімейних стосунків. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved