Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом (в останній редакції від 18.01.2023 з врахуванням заяви від 07.03.2023, які прийняті судом) до [PERSON] про поділ майна подружжя. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем 14.07.2007 був зареєстрований шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області зроблено актовий запис про одруження №80, серія свідоцтва про шлюб [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Придніпровського районного суду від 17.03.2020 шлюб між сторонами розірваний. Під час шлюбу сторонами придбано квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка складається з 3-х кімнат, житловою площею 42, 6 кв.м. Загальна площа квартири складає 68,4 кв.м. Дана квартира оформлена відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 07.08.2007 на [PERSON] . В квартирі, яка є спільною власністю подружжя, знаходиться майно, меблі, побутова техніка та наявне інше рухоме майно, зокрема чотири рушниці та два човни, що були придбані за час спільного проживання подружжя та є об`єктом права спільної власності подружжя.Вказує, що зброя не може вважатися об`єктом індивідуального користування когось із подружжя, а тому не є особистою приватною власністю, а оскільки придбана під час шлюбу, тому є спільним майном подружжя. Твердження [PERSON] про те, що човен «Finval 505 FishPro» з мотором Honda 80 та лафет був його власністю, вважає помилковим. Вказує, що вона не була обізнана про продаж судна «Finval 505 FishPro» з мотором Honda 80 та лафет, оскільки не надавала згоди на продаж спільного майна подружжя та не отримувала грошової компенсації за свою частину даного майна, окрім того не володіє інформацією, куди витрачені кошти за реалізацію даного судна, кошти було витрачені [PERSON] [PERSON] заперечується, що сканер HP G4010 та принтер Canon LBP6000B є спільною власністю подружжя, однак позивач вважає, що наданий акт передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 21.02.2020, не можна вважати належним та допустимим доказом, оскільки не містить вказівки на правові підстави володіння даним майном ПрАТ «Лебединський насіннєвий завод» та не вказано жодних реквізитів ПрАТ, неможливо встановити право відпису [PERSON] та, на підставі чого він підписав вказаний акт. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Таким чином, позивач [PERSON] просить суд, - постановити рішення, яким в порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за [PERSON] право власності на: 1/2 частину трикімнатної квартири [ADDRESS] ; холодильник WHIRLPOOL, вартістю 5 725 грн.; морозильну камеру Gorenje, вартістю 5999, 50 грн.; мультиварку - скороварка Moulinex Cook4Me, вартістю 4500 грн.; мікрохвильова піч Saturn, вартістю 1600 грн.; кухонний комбайн bosch mum, вартістю 5549, 50 грн.; варочну панель Samsung, вартість 2500 грн.; духову шафу Samsung, вартістю 7625 грн.; комплект мийки кухонної Blanco з краном, вартістю 5235,47 грн.; витяжку кухонну Cata, вартістю 1566, 33 грн.; кухонний стіл, стільці кухонні 4 шт., вартістю 1706,25грн.; кухню вбудовану, вартістю 4000 грн.; телевізор LED Samsung UE46ES8007U 2012, вартістю 10250 грн.; роутер Xiaomi, вартістю 334,95 грн.; диван, вартістю 5044,67 грн.; праску Tefal, вартістю 1016,67 грн.; килим кімнатний, вартістю 1986,05 грн.; ліжко дерев`яне з матрацом, вартістю 6166, 67 грн.; шафу - купе, вартістю 6000 грн.; шафу, вартістю 2866,67грн.; ноутбук Lenovo, вартістю 1500 грн.; стіл - трансформер, вартістю 3066, 47 грн.; стіл з пеналом, вартістю 1300 грн.; штори та тюль комплект 3 шт., вартістю 1500 грн.; умивальник з тумбою, вартістю 1033,33 грн.; пральну машину LG F1056, вартістю 5166,67грн.; кондиціонер Dekker, вартістю 2500 грн. Крім того, просить стягнути з [PERSON] на свою користь компенсацію за нерівність часток при поділі спільного майна подружжя у розмірі 188023 грн 95 коп., вартість витрат на правову допомогу 23 300 грн. Також просить стягнути з [PERSON] на свою користь судові витрати зі сплати судового збору. Крім того, позивач просить суд, - визнати за [PERSON] власності на: 1/2 частину трикімнатної квартири [ADDRESS] ; Човен Finval 505 FishPro з мотором Honda 80 та лафет, вартістю 378 200,00 грн.; самохідно - моторне, прогулянкове судно Kolibri KM-330D з мотором Parsun 15, місцезнаходження об`єкта [ADDRESS] , вартістю 29 000, 00грн.; рушницю Marlin 925 , вартістю 14 499,00грн.; рушницю ИЖ-27 7, вартістю 10 000 грн.; рушницю Marlin XL-7, вартістю 29 000 грн.; рушницю ATA ARMS NEО, вартістю 11 000 грн.; гантелі розбірні 2 шт., вартістю 3118,38 грн.; лаву спортивну, вартістю 3055,50 грн.; крісло 2 шт., вартістю 1000 грн.; принтер Canon LBP6000B, вартістю 1200 грн.; сканер HP G4010, вартістю 800 грн., всього майна на 480 872грн. 88 коп. та частина квартири. Також позивач [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь компенсацію за нерівність часток при поділі спільного майна подружжя у розмірі 188 023 грн. 95 коп.; стягнути з відповідача на свою користь вартість витрат на правову допомогу 23 300грн. та судовий збір. Ухвалою суду від 02.10.2020 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом (в останній редакції від 20.12.2022 з врахуванням заяви від 07.03.2023, які прийняті судом) до [PERSON] про поділ майна подружжя. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 14.07.2007 по 07.08.2020 сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 17.03.2020 шлюб розірвано. Під час шлюбу, а саме 07.08.2007 ними придбано квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована за [PERSON] . Крім того, під час шлюбу сторонами придбане рухоме майно: меблі, побутова техніка тощо, що знаходяться в квартирі і є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя. У 2014 році, як вказує позивач за зустрічним позовом [PERSON] , придбано самохідне моторне прогулянкове судно «Kolibri KM-330D» № [NUMBER] , що підтверджується судновим білетом Серії СБ №016215. Під час шлюбу він придбав дві рушниці Marlin XL 7 та Marlin 925. Ще дві рушниці йому подарували на день народження, а саме - ATA ARMS NEO та ИЖ-27. Позивач має відповідні дозволи на зберігання та носіння такої зброї. Вважає, що дві рушниці: рушниця Marlin XL-7, рушниця Marlin 925 можуть бути об`єктом права спільної власності, а дві рушниці- ATA ARMS NEO та ИЖ-27 - ні, оскільки вони подаровані йому. Квартира, меблі, побутова техніка та обладнання, що знаходяться в квартирі, самохідне моторне прогулянкове судно «Kolibri KM-330D» № [NUMBER] та 2 одиниці зброї були набуті сторонами по справі під час шлюбу. Зазначене майно наявне на час подання до суду позову про поділ майна подружжя і може бути поділено між сторонами. Зазначив, що сканер HP Scanjet G4010 (FCLSD-0605) L1956A серійний номер CN0C8A600J та принтер Сanon i-sensys LBP 6000B (F158200) серійний номер MMFA411582 - ніколи не були власністю ні [PERSON] , ні подружжя. Зазначені речі були придбані ПрАТ «Лебединський насiннєвий завод» і надані у користування [PERSON] для виконання трудових обов`язків. Коли сторони по справі припинили спільно проживати у квартирі, [PERSON] змінив місце проживання, у зв`язку з чим забрав з квартири принтер та сканер і повернув роботодавцю. Крім того, зазначив, що човен «Finval 505» з мотором FishPro Honda слід виключити із переліку спільного майна та відмовити у задоволенні вимоги про його поділ. Цей човен був відчужений під час шлюбу в інтересах сім`ї. [PERSON] було добре відомо про відчуження цього човна. Кошти були витрачені в інтересах сім`ї на ремонт автомобіля, яким на той час користувалася сім`я, спільний відпочинок в Україні та закордоном, на поїздки доньки закордон разом з вокальним колективом. [PERSON] не визнає спільним майном подружжя: рушницю ИЖ-27 (ІЖ-27); рушницю ATA ARMS NEO; сканер HP Scanjet G4010 (FCLSD-0605) L1956A серійний номер [NUMBER] ; принтер Сanon i-sensys LBP 6000B (F158200) серійний номер [NUMBER] ; човен «Finval 505» з мотором FishPro Honda. Позивач за первісним позовом [PERSON] не визнає спільним майном подружжя: набір столових приборів; пилосмок; електро-камін (масляний обігрівач); стіл журнальний скляний. Таким чином, позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить суд, - виключити з обсягу спільного майна подружжя, речі якими користується дитина [PERSON] , [INFO] , а саме наступні речі (майно): комплект дитячих меблів - на суму 6333,33 грн.; системний блок з монітором та клавіатурою - на суму 1763,33 грн.; килим дитячий- на суму 989,12 грн. та зменшити вартість майна, що підлягає поділу на загальну суму 9 085,78 грн. В порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] просить визнати за ним право власності на: частину квартири [ADDRESS] ; на наступне рухоме майно на загальну суму 84 248,50грн.; самохідне моторне, прогулянкове судно «Kolibri KM-330D» № [NUMBER] ; рушницю Marlin XL-7; рушницю Marlin 925; морозильну камеру Gorenje; телевізор LED Samsung UE46ES8007U 2012. В порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] просить визнати за [PERSON] право власності на: частину квартири [ADDRESS] ; на наступне рухоме майно на загальну суму 85 267,33грн.: меблі, побутову техніку та обладнання: холодильник WHIRLPOOL; мультиварку-скороварку MoulinexCook4Me; мікрохвильову піч Saturn; кухонний комбайн bosch mum; варочну панель Samsung; духову шафу Samsung; комплект мийку кухонну Blanco з краном; витяжку кухонну Cata; кухню вбудовану; роутер Xiaomi; диван; праску Tefal; лаву спортивну; гантелі розбірні 2 шт.; крісло 2 шт.; килим кімнатний; ліжко дерев`яне з матрацом; шафу купе; шафу; ноутбук Lenovo; стіл з пеналом; штори та тюль комплект 3 шт.; умивальник з тумбою; пральну машину LGF1056; кондиціонер Dekker; столик журнальний скляний; набір столових приборів; пилосмок; електро-камін; стіл-трансформер; кухонний стіл і стільці кухонні 4 шт. Крім того, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] на свою користь грошову компенсацію на підставі нерівності часток при поділі спільного майна подружжя, в розмірі 1 018,83 грн.; виключити із переліку спільного майна і визнати особистою приватною власністю [PERSON] рушницю ATA ARMS NEO . Також просить, - виключити із переліку спільного майна і відмовити у задоволенні вимоги про визнання спільною сумісною власністю та поділу наступного майна з підстав недоведеності: рушницю ИЖ-27; сканер HP Scanjet G4010 (FCLSD-0605) L1956A серійний номер CN0C8A600J; принтер Сanon i-sensys LBP 6000B (F158200) серійний номер [NUMBER] ; човен Finval 505 з мотором FishPro Honda; стягнути із [PERSON] на свою користь судові витрати, розмір яких буде визначено в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України. Сторонами були подані процесуальні заяви по суті, за якими кожен з них просить задовольнити свої позовні вимоги. Ухвалою суду від 13.01.2021 прийнято до розгляду зустрічний позов та об`єднано його із первісним. Ухвалою суду від 18.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою суду від 17.01.2023 залишені без розгляду позовні вимоги [PERSON] щодо визначення порядку користування квартирою та усунення перешкод у користуванні квартирою. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник адвокат Гончар Л.В. просили задовольнити позовні вимоги первісного позову з врахуванням уточнень та останньої редакції від 07.03.2023, а також відмовити у задоволенні зустрічного позову. Всі чотири рушниці вважає об`єктом спільної сумісної власності подружжя; човен був придбаний у шлюбі, відчужений відповідачем без її згоди і як витрачені від цього кошти, вона не знає. Сканер та принтер також вважають об`єктом спільного сумісного майна подружжя, оскільки ці речі були вдома і вони ними користувалися. Не погодились із визначенням вартості човна «Колібрі» у розмірі 24500грн., а вважають, що його вартість 29000грн. З позовом про поділ човна «Finval 505» вона до суду не зверталася і позивач вважає, що цей човен знаходиться у відповідача. Цей човен був придбаний у шлюбі, вони ним близько трьох років користувалися, а потім - ні. Після розірвання шлюбу (десь 05.03.2020) виявилося, що його продано. Погодилась із виключенням з числа речей - дитячих речей. Не заперечують проти пропозиції сторони відповідача щодо визначення вартості квартири 973285грн.. і, відповідно вартість квартири - 486642грн. 50коп., незважаючи на висновки досліджень, які вказують різну вартість. Позивач не проживає з відповідачем з 17.03.2020 і погоджується із обставинами, які вказані у рішенні суду про розірвання шлюбу, про те, що вони не проживають із січня 2020. Вважає позивач, що відповідачем не доведено факту щодо дати дарування йому двох рушниць після припинення шлюбних відносин, а тому вони були придбані під час шлюбу (одну дійсно подарував її батько, а звідки взялася інша - не знає). З пропозицією щодо поділу майна, яка запропонована відповідачем, не згідні. Крім того, просили стягнути з відповідача на свою користь судовий збір, а питання щодо витрат на правничу допомогу адвоката вирішити відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом адвокат Гриценко Л.О. просила задовольнити позовні вимог зустрічного позову з врахуванням редакції від 07.03.2023. Зазначила, що відповідач погоджується із вимогами щодо поділу квартири по кожному, а також щодо виключення дитячого майна з об`єкту поділу. Човен «Finval 505» був проданий під час шлюбу і отримані з продажу кошти витрачені на сім`ю (ремонт ТЗ, подорожі, інтереси дитини), про що позивачу було відомо, оскільки всі рішення щодо відчуження майна приймались спільно із позивачем. Оскільки цей човен відсутній, то його ділити неможливо і слід виключити із об`єктів спільної сумісної власності подружжя; позивачем в цій частині обрано невірний спосіб захисту. Щодо рушниць, то дві були придбані у шлюбі, а інші дві - є подарунком батька позивача та його товариша. Всі вони зареєстровані у дозвільній системі за відповідачем. Сторони не підтримують сімейні відносини із січня 2020, про що вказано у судовому рішенні про розірвання шлюбу, яке є чинним. Після січня 2020 жодне майно придбане не було. Що стосується принтера та сканера, то це майно підприємства, яке ним використовувалося вдома, а потім повернуто; позивач не довела, що це майно є спільним сумісним майном подружжя. Судовий збір при подачі зустрічного позову [PERSON] не сплачено, оскільки він є особою з інвалідністю 2 групи; судові витрати - це витрати на експертизу та правничу допомогу і це питання слід вирішити відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК. В судове засідання відповідач [PERSON] , який є і позивачем за зустрічним позовом, не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Надані письмові пояснення по суті спору, за якими просить задовольнити зустрічний позов. Заслухавши пояснення учасників справи та їхніх представників, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог як первісного позову, так і зустрічного, за таких підстав: встановлено, що між сторонами по справі 14.07.2007 був зареєстрований шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області зроблено актовий запис про одруження №80, серія свідоцтва про шлюб [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Придніпровського районного суду від 17.03.2020 (справа №711/1169/20), яке набрало законної сили 07.08.2020, шлюб між сторонами розірваний. При цьому, судом встановлені обставини про те, що подружні відносини між сторонами не підтримуються з січня 2020. Щодо незгоди із встановленими під час розгляду справи обставинами, ні [PERSON] , ні [PERSON] апеляційні скарги не подавали. Під час шлюбу сторонами придбано квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка складається з 3-х кімнат, житловою площею 42,6кв.м. Загальна площа квартири складає 68,4 кв.м. Дана квартира оформлена відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 07.08.2007 на [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Фіщук С.О. (реєстр №2-2179). Ці обставини підтверджуються витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ЧООБТІ» від 09.09.2007 та даними технічного паспорту, складеного КП «ЧООБТІ». Враховуючи дані висновків дослідження про вартість майна №061720 від 17.06.2020 та б/н від 18.11.2020, які надані сторонами, та їхню позицію, викладену представниками в судовому засіданні, суд погоджується із визначенням вартості квартири на час вирішення спору - 973285грн. і, відповідно вартістю частини квартири - 486642грн. 50коп. Відповідно до суднового білету СБ №016215, за [PERSON] 19.05.2014 зареєстрований човен - прогулянкове судно «Kolibri KM-330D» №UA-KLBA0137C314. [PERSON] є єдиним судновласником цього човна. Відповідно до висновку про вартість майна №061720/3 від 17.06.2020, наданого [PERSON] , вартість вказаного судна складає 29000грн. Відповідно до висновку про вартість майна б/н від 18.11.2020, наданого [PERSON] , вартість вказаного судна складає 20000грн. А тому, справедливим, як на думку суду, буде визначення вартості вказаного судна 24500грн., враховуючи, що сторонами не подавалися клопотання про експертне визначення вартості вказаного майна. Дані обставини також підтверджуються листами Державної служби морського та річкового транспорту України (морська адміністрація) від 25.02.2020 та від 20.01.2021. За даними листа від 03.02.2021 Державної служби морського та річкового транспорту України (морська адміністрація), у державному судновому реєстрі України ДР №017 від 28.08.2014 було зареєстроване прогулянкове судно моделі «Finval 505» з мотором FishPro Honda, власник [PERSON] . Між тим, 13.05.2016 вказане судно було виключене з Державного суднового реєстру України у зв`язку з його продажом. Відповідно до висновку про вартість майна №061720/1 від 17.06.2020, наданого [PERSON] вартість цього човна складає 378200грн. Відповідно до дозволів №945 та №2381, виданих органами Національної поліції, за [PERSON] зареєстровані рушниці:Marlin XL 7, Marlin 925 , ATA ARMS NEO та ИЖ-27. За даними висновку про вартість майна №061720/4 від 17.06.2020, наданого [PERSON] , вартість рушниці Marlin XL 7 - 15000грн., рушниці Marlin 925 - 6500грн., рушниці ATA ARMS NEO - 11000грн., та ИЖ-27 - 10000грн. Вартість рушниць ATA ARMS NEO та ИЖ-27 відповідачем [PERSON] не оцінювалася. Судом досліджено договір дарування вогнепальної зброї (рушниці), укладений у простій формі 24.06.2016 між [PERSON] та [PERSON] про дарування останньому рушниці ATA ARMS NEO 12. Зазначено, що вартість рушниці становить 20876грн. згідно чеку квитанції, отриманого у власність дарувальником від 23.06.2016. Крім того, вказано, що [PERSON] на підставі дозволу №983411, що виданий Шполянським ВП Смілянського ВП ГУ НП в Черкаській області від 23.06.2016, належить рушниця. Під час розгляду справи судом досліджено акт передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 21.02.2020, складеного [PERSON] та [PERSON] про те, як зазначено, що ПрАТ «Лебединський насіннєвий завод» в особі Смотрителя В.В. (сторона 1) в однієї сторони та [PERSON] (сторона 2) склали акт про те, що стороною 2 передано, а стороною 1 повернуто матеріальні цінності: сканер HP Scanjet G4010 (FCLSD-0605) L1956A серійний номер CN0C8A600J та принтер Сanon i-sensys LBP 6000B (F158200) серійний номер MMFA411582 без картриджа. Крім того, під час розгляду справи були встановлені обставини щодо наявності та відсутності рухомого майна, зокрема і того, що перебувало у помешканні. Так, на виконання ухвал суду від 22.02.2021 та від 15.11.2021 судовим експертом Радзіховським В.О. надано висновок товарознавчої експертизи від 11.08.2022 №СЕ-19/124-21/14849-ТВ, відповідно до якої: ринкова вартість рушниці MarlinXL-7 становить 29000грн., ринкова вартість рушниці Marlin 925 становить 14499грн. Крім того, визначена вартість рухомого майна: холодильника WHIRLPOOL, вартістю 5 725 грн.; морозильної камери Gorenje, вартістю 5999,50 грн.; мультиварки - скороварки Moulinex Cook4Me, вартістю 4500 грн.; мікрохвильова піч Saturn, вартістю 1600 грн.; кухонного комбайну bosch mum, вартістю 5549, 50 грн.; варочної панелі Samsung, вартість 2500грн.; духової шафи Samsung, вартістю 7625 грн.; комплекту мийки кухонної Blanco з краном, вартістю 5235,47 грн.; витяжки кухонної Cata, вартістю 1566,33 грн.; кухонного столу, стільців кухонних 4 шт., вартістю 1706,25грн.; телевізора LED Samsung UE46ES8007U 2012, вартістю 10250 грн.; роутера Xiaomi, вартістю 334,95 грн.; дивана, вартістю 5044,67 грн.; праски Tefal, вартістю 1016,67 грн.; килиму кімнатного, вартістю 1986,05 грн.; ліжка дерев`яного з матрацом, вартістю 6166, 67 грн.; шафи - купе, вартістю 6000грн.; шафи, вартістю 2866,67грн.; столу - трансформеру, вартістю 3066,47 грн.; столу з пеналом, вартістю 1300 грн.; умивальника з тумбою, вартістю 1033,33 грн.; пральної машини LG F1056, вартістю 5166,67грн.; гантелей розбірних 2 шт., вартістю 3118,38 грн.; лави спортивної, вартістю 3055,50 грн.; крісел 2 шт., вартістю 1000 грн.; столика журнального скляного, вартістю 1727грн. 18коп; набору столових приборів, вартістю 382грн. 28коп.; пилосмоку «Ровента», вартістю 1200грн.; електро-каміну (масляний обігрівач), вартістю 879грн. 60коп. Відповідно до висновку експерта вартість кухні вбудованої, вартістю 4000 грн.; ноутбуку Lenovo, вартістю 1500 грн.; штор та тюлі комплекту 3 шт., вартістю 1500 грн.; кондиціонера Dekker, вартістю 2500 грн. не визначались за відсутності інформації про модель, технічний стан, товаровиробника тощо. Між тим, така вартість визначена позивачем [PERSON] і визнається відповідачем [PERSON] , а тому враховується судом. Що стосується вартості принтеру Canon LBP6000B, вартістю 1200 грн.; сканеру HP G4010, вартістю 800 грн., то позивачем [PERSON] визначена така вартість, але відповідач [PERSON] заперечує проти цього, вважаючи, що це майно слід виключити з об`єкту спільного сумісного майна, оскільки воно належить підприємству. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 Цивільного Процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як визначено статтею 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в т.ч. припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 13 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч. 6 ст. 13 ЦК України). Тож, спір між сторонами виник з правовідносин щодо майнових прав подружжя на майно, набуте у шлюбі, яке регулюється нормами Конституції України, Цивільного Кодексу України та Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України, сімейні майнові відносини між подружжям регулюються нормами Сімейного Кодексу України на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частина перша статті 21 СК України визначає шлюбом сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини першої статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Стаття 57 СК України визначає, яке майно є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Зокрема, Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. За положеннями статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України). Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (ст. 65 СК України). Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України (ст. 68СК). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 69СК, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст. 70 СК). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (ст. 368 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що зазначені вище норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована і один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч.ч.1, 2 ст. 369 ЦК України). Як передбачено ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби, або приховав його, таке майно чи його вартість враховується при поділі. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Пунктом 23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Суд встановив відсутність між сторонами будь-яких угод щодо добровільного поділу майна, набутого ними за час перебування у шлюбі. Крім того, під час розгляду справи вони не дійшли до можливості укладення мирової угоди. Таким чином, за результатами розгляду справи, суд встановив, що сторони погоджуються із тим, що придбана ними під час шлюбу квартира є об`єктом спільного сумісного майна подружжя, а тому підлягає поділу порівну, а тому за кожним з них слід визнати право власності по 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Що стосується поділу рухомого майна, то за [PERSON] слід визнати право власності на наступне майно: холодильник WHIRLPOOL, вартістю 3000грн.; мультиварку - скороварку Moulinex Cook4Me, вартістю 2000 грн.; мікрохвильову піч Saturn, вартістю 600 грн.; кухонний комбайн bosch mum, вартістю 2500 грн.; варочну панель Samsung, вартістю 2000грн.; духову шафу Samsung, вартістю 2000 грн.; комплект - мийка кухонна Blanco з краном, вартістю1000 грн.; витяжку кухонну Cata, вартістю 700 грн.; кухню вбудовану, вартістю 4000 грн.; диван, вартістю 3500 грн.; праску Tefal, вартістю 300 грн.; лаву спортивну, вартістю 800 грн.; килим кімнатний, вартістю 1986грн. 05коп.; ліжко дерев`яне з матрацом, вартістю 6166грн. 67коп.; шафу - купе, вартістю 6000 грн.; шафу, вартістю 2866грн. 67коп.; ноутбук Lenovo, вартістю 1500 грн.; штори та тюль комплект 3 шт., вартістю 1500 грн.; умивальник з тумбою, вартістю 1033грн. 33коп.; пральну машину LG F1056, вартістю 5166грн. 67коп.; кондиціонер Dekker, вартістю 2500 грн.; стіл з пеналом, вартістю 1300 грн.; кухонний стіл, стільці кухонні 4 шт., вартістю 1706грн. 25коп.; набір столових приборів, вартістю 382грн. 28коп.; пилосмок, вартістю 1200грн.; столик журнальний скляний, вартістю 1727грн. 18коп.; електрокамін (обігрівач), вартістю 879грн. 60коп.; телевізор LED Samsung UE46ES8007U 2012 р., вартістю 10250 грн.; роутер Xiaomi, вартістю 334грн. 95коп., а всього вартістю на загальну суму 68999 грн. 65коп. Крім того, за [PERSON] слід визнати право власності на наступне майно: морозильну камеру Gorenje, вартістю 3000грн.; гантелі розбірні 2 шт., вартістю 3118грн. 38коп.; самохідно-моторне, прогулянкове судно Kolibri KM-330D з мотором Parsun 15, вартістю 24500грн. 00коп.; крісло 2 шт., вартістю 1000 грн.; стіл - трансформер, вартістю 3066грн. 47коп., а всього на суму 34684грн. 85коп. При цьому, слід зазначити, що такий поділ рухомого майна (меблі, побутові прилади, тобто ті, що знаходяться у помешканні), як на думку суду, буде справедливим, таким, що відповідає позиції кожної із сторін щодо запропонованого нею варіанту поділу та майновому інтересу, враховуючи вартість майна щодо рівності прав осіб. Що стосується майна принтеру та сканеру, то в частині позовних вимог [PERSON] про визнання його об`єктом спільного сумісного майна подружжя та поділу, слід відмовити, оскільки відсутні належні та допустимі докази придбання його під час шлюбу сторін за спільні кошти та в інтересах сім`ї (відсутні гарантійні талони, чеки, квитанції тощо). Крім того, на час розгляду справи встановлено, що таке майно відсутнє. При цьому, суд вважає, акт від 21.02.2020, який наданий відповідачем [PERSON] щодо передачі вказаного майна до підприємства, - недопустимим та неналежним доказом, оскільки не доведено, що таке підприємство існує, акт не містить відповідних реквізитів документу, відсутні дані про те, що таке майно підприємством взяте на баланс тощо. Крім того, й сам зміст акту є суперечливим, а тому не вважається судом достовірним доказом. Не підлягають до задоволення і позовні вимоги [PERSON] в частині поділу майна подружжя - човна прогулянкового судна моделі «Finval 505» з мотором FishPro Honda, оскільки встановлено, що 13.05.2016 він відчужений відповідачем і, відповідно на час вирішення судом спору відсутній. При цьому, суд розглядує справу, відповідно до ст. 13 ЦПК України, тобто в межах пред`явлених позовних вимог і на підставі наявних доказів. Отже, не підлягає поділу майно, яке відсутнє. Крім того, вказаний човен був відчужений у 2016 році, тобто під час перебування сторін у шлюбі. В даному випадку позивачем [PERSON] не доведено, що кошти, отримані від продажу човна були витрачені не на користь сім`ї. Відповідно до положень ч. 4 ст. 61 СК України, речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з п. 24 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи. Не належить до спільної сумісної власності речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. В даному випадку, як зазначалось за відповідачем [PERSON] в органах Національної поліції зареєстровані згадані вище чотири рушниці, про свідчать досліджені письмові докази і, відповідно він має дозвіл та право користування ними. Таким чином, суд вважає, що зброя не може вважатися об`єктом індивідуального користування когось із подружжя, а тому не є особистою приватною власністю, а тому правові підстави вважати вказані рушниці речами індивідуального користування, відсутні. При постановленні судового рішення судом враховувалися висновки, які викладені у постанові ВС від 18.09.2019 у справі № 640/20563/16-ц. Що стосується поділу майна - рушниць, то слід зазначити наступне: в судовому засіданні сторони погодились із тим, що дві рушниці Marlin XL-7 та Marlin 925 були придбані під час їхнього шлюбу за спільні кошти і є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Інші дві рушниці ATA ARMS NEO 12 та ИЖ-27, як на думку суду, також є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, незважаючи на заперечення проти цього відповідача [PERSON] . Так, останнім не надані належні та допустимі докази на підтвердження обставин щодо придбання, в тому числі і після припинення спільного проживання із позивачем, рушниці ИЖ-27, як подарунок від батька позивача [PERSON] . При цьому, позивач підтвердила, що дійсно під час шлюбу її батько дарував її колишньому чоловікові рушницю, але не знає, яку саме. Отже, ці обставини підтверджують факт придбання рушниці ИЖ-27 в період шлюбу, а тому вона є предметом поділу майна. Відповідно до ст. 208 Цивільного Кодексу України, у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3)правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Згідно з цивільним законодавством, на вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин за її участю може бути нотаріально посвідчений. Варто зазначити, що усно вчинятися можуть правочини, котрі повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність (ч.1 ст. 717 ЦК). Форма договору дарування визначена у статті 719 ЦК України. Громадяни набувають права власності на вогнепальну зброю, придбану ними з відповідного дозволу, що надається органами внутрішніх справ (органами Національної поліції), згідно зі Спеціальним порядком набуття права власності громадянами на окремі види майна, установленого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», а також наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 за № 637/3077 Інструкцією №622 «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів». Відповідно до п.7.3 згаданої Інструкції, особова справа власника зброї містить зокрема такі документи: заяву про видачу дозволу на право придбання, зберігання та носіння на кожну одиницю зброї, основних частин зброї окремо; картку-заяву (додаток 13) про надання дозволу на придбання (зберігання) зброї; корінець дозволу на придбання зброї, основних частин зброї, або копії інших документів, що засвідчують реєстрацію зброї, основних частин зброї в органах поліції тощо. Посилання відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом на договір дарування вогнепальної зброї (рушниці), який, начебто, укладений 24.06.2016 між [PERSON] та [PERSON] у простій формі, не є належним та допустимим доказом, а тому не може підтверджувати факт належності на праві особистої приватної власності рушниці ATA ARMS NEO 12 саме [PERSON] . Так, не доведено, що органами Національної поліції було надано [PERSON] дозвіл на придбання такої рушниці, враховуючи вказані норми законодавства. Крім того, позивач за зустрічним позовом не скористався правом заявити клопотання щодо витребування з його особової справи, яка зберігається в органах Національної поліції документів, зокрема і щодо отримання дозволу на придбання, факту придбання ним цієї рушниці, реєстрації тощо. За таких обставин, суд вважає, що рушниця ATA ARMS NEO 12 також є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому підлягає поділу нарівні з іншим майном. Відповідно, у задоволенні вимог [PERSON] про виключення рушниці з переліку спільного майна та визнання її особистою приватною власністю [PERSON] , необхідно відмовити. Отже, необхідно визнати за [PERSON] право власності на наступне майно: рушницю Marlin 925, вартістю 14499грн. 00коп.; рушницю Marlin XL-7, вартістю 29000 грн.; рушницю ИЖ-27, вартістю 10000грн.; рушницю ATA ARMS NEO, вартістю 11000 грн., а всього на суму 64499грн. 00коп. Оскільки здійснивши поділ спільного майна подружжя, частки не є рівними, тому слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за нерівність часток при поділі спільного майна подружжя у розмірі 15092грн. 10коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає вирішенню питання про судові витрати, в даному випадку у вигляді судового збору. Так, позивачем [PERSON] при пред`явленні позову сплачено судовий збір у розмірі 5367грн., враховуючи ціну позову 536700грн., про що свідчить квитанція від 16.09.2020. Відповідач за первісним позовом [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», про що свідчить довідка до акта МСЕК серія 12 ААА №193965 від 17.11.2015 (2 група інвалідності безтерміново). Позовні вимоги [PERSON] задоволені на 99,77%, а тому слід компенсувати за рахунок держави позивачу [PERSON] судовий збір у розмірі 5354грн. 66коп. Що стосується зустрічного позову, то як зазначено позивач [PERSON] при зверненні до суду з цим позовом, судовий збір не сплачував, оскільки звільнений від його сплати на підставі Закону. Ціна зустрічного позову становить 553079грн. 40коп. Отже, при подачі позову повинен був би сплатити судовий збір у розмірі 5530грн. 79коп. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені на 96,80%, то з [PERSON] (відповідач за зустрічним позовом) слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 5353грн. 80коп. Що стосується питання щодо вирішення питання про судові витрати у вигляді витрат, понесених за проведення експертизи та за надання правничої допомоги адвоката, то за заявами сторін, докази вони мають намір подати відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial