Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася з даним позовом до суду, в якому, з врахуванням уточненої позовної заяви, просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , в її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1136 (однієї тисячі сто тридцять шість) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Мотивує свій позов тим, що від проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. Окрім того, останній самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні своєї дитини, не цікавиться потребами сина. Позивачка вказує, що самостійно утримувати дитину без матеріальної допомоги відповідача вона не може. Відповідач аліментів не сплачує, стягнень по виконавчим документам щодо нього не проводиться. Оскільки відповідач інших осіб на своєму утриманні не має, є працездатним, позивачка просить позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 18 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. В засідання суду позивачка не з`явилась, 28.02.2023 представник позивачки подала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позов задовольнити. Щодо проведення заочного розгляду справи не заперечила. В засідання суду відповідач не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 22.02.2023. Останній про причини неявки суд не повідомив, клопотання та заяви на адресу суду від нього не надходили. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як стверджується Повним витягом зі свідоцтва про народження від 25.01.2022, який сформовано у м.Іновроцлав Республіки Польща, номер документа [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] . Батьком дитини є [PERSON] , [INFO] , місце народження: с.Сільце; матір`ю - [PERSON] , [INFO] , місце народження: с.Козятин (а.с.8). Дитина проживає з матір`ю в с. Козятин Луцького району Волинської області, що стверджується довідкою Горохівської міської ради від 26.12.2022 №1216. Згідно поданої довідки, [PERSON] ніде не працює, доглядає за сином [PERSON] , [INFO] ( а.с.7). Згідно інформації відділу «Центр надання адміністративних послуг» Горохівської міської ради Луцького району Волинської області від 03.01.2023 р. № 04/10-13/2-23 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їхнього малолітнього сина, тобто між ними існує спір з цього питання. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2023 рік» визначено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 2272 (дві тисячі двісті сімдесят дві) гривні. Згідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітньої дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на її утримання. При цьому, на позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягає стягненню. На відповідача покладається обов`язок довести відсутність можливості надати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, інших відомостей щодо працевлаштування та середньомісячного заробітку (доходу) відповідача позивачем суду не надано. При цьому, сума заявлених позивачем аліментів складає 1136 грн., що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і, відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, не може бути меншою. Відповідачем не було надано суду жодних доказів та заперечень проти заявленого позову. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Як передбачено ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З даною позовною заявою позивачка звернулася 27.12.2022 року (а.с. 1), отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved