Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

У жовтні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів за договором позики, мотивуючи тим, що 27.01.2022 року позивач надав відповідачу у позику 236 556 грн., які останній зобов`язувався повернути до 27 січня 2023 року. Підписанням договору позики № 2701-2022 відповідач підтвердив отримання суми позики. Проте, свої зобов`язання щодо повернення суми позики відповідач не виконав. У зв`язку з цим позивач звернувся з цим позовом до суду та просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 332 928 грн. та 3% річних в розмірі 6 403, а всього 339 331 грн. Ухвалою суду від 31.10.2022 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін (а.с. 34). Ухвалою суду від 31.10.2022 року у задоволенні заяви позивача [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі відмовлено (а.с. 36). Повідомленням суду від 09.11.2022 року учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження з викликом сторін, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подання відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Сторони до судового засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Постановою Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі № 6-63цс13 передбачено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Судом встановлено, що 27.01.2022 року позивач [PERSON] уклав з відповідачем [PERSON] договір позики № 2701-2022 (далі - договір позики), відповідно до умов якого (п. 1), передав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 236 556 грн., за комерційним курсом продажу долару США, встановленому ПАТ КБ «Правекс-Банк» на дату укладання договору цього Договору (1 долар США = 28,99 грн.), еквівалентний 8 160 доларів США (а.с. 25-26). Відповідно до п. 2 договору сума позики, встановлена п. 1 договору, отримана відповідачем від позивача в день підписання договору в повному обсязі. Своїм підписом на договорі відповідач підтвердив факт отримання суми позики. У свою чергу відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики, без сплати процентів, згідно з графіком повернення позичальником грошових коштів, визначеному в п. 5.1. Кінцевий строк повернення позики 27.01.2023 року (а.с. 25). Згідно з п. 9 договору позики забезпеченням виконання відповідачем зобов`язань за договором є передача в заставу рухомого майна: автомобіля марки Subaru модель Outback, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , 2013 року випуску, тип - Загальний легковий - загальний універсал - В, колір - сірий, державний номер [NUMBER] , зареєстрований ТСЦ 8041 в м. 19.06.2019 року, який належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , виданого 19.06.2019 року, ТСЦ 8041. Відповідно до п. 12 договору позики у випадку невиконання позичальником зобов`язання за даним договором, даний договір може бути поданий позикодавцем до стягнення. Звернення стягнення за даним договором здійснюється у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса або в судовому порядку. Відповідно до ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно з ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк (стаття 610 ЦК України). За положеннями ст. 525, 526 ЦЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Також, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Частиною 2 ст. 524 ЦК України встановлено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з п. 13 договору позики у випадку порушення позичальником терміну повернення позики, або у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, встановлених цим договором (в тому числі п. 17, п. 19, п. 20 цього договору),

Outcome: approved