Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

В липні\~2021\~року Приватне\~акціонерне товариство\~«Страхова компанія\~«АРКС» звернулося\~до Печерського\~районного суду\~міста Києва\~з позовом\~до[PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, в якому просить стягнути з відповідача на їх користь завдану шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в розмірі 20 042,15 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн., мотивуючи вимоги тим, що 20.06.2019 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» було здійснено державну реєстрацію зміни свого найменування на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС». 27.11.2018 року між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за № 349773а8кп, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб FIAT CINQUECENTO (д.р.н. [NUMBER] ). 01.05.2019 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу FIAT CINQUECENTO (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] та за участю транспортного засобу SKODA SUPERD (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] . Внаслідок чого було пошкоджено автомобіль FIAT CINQUECENTO (д.р.н. [NUMBER] ), що був застрахований у позивача за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 349773а8кп від 27.11.2018 року. Згідно Відповіді від НПУ № 3019127606384634 про ДТП та Постанови Печерського районного суду міста Києва від 23.09.2019 року, дорожньо - транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] пункту 13.1 ПДР України (ст. 124 КпАП України). Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування склав 120 042,15 грн., яке АТ «CK «АРКС» було сплачено [PERSON] . На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо - транспортної пригоди [PERSON] була застрахована в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» згідно полісу № АМ/4711477. Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 10 000,00грн. було відшкодовано позивачем за ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків. Залишок завданої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП становить 20 042,15 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача на їх користь. 27.10.2022 року представником позивача [PERSON] адвокатом Шульженко Д.Ю. поданий до Печерського районного суду м. Києва відзив на позовну заяву відповідно до якого просив в задоволені позову відмовити, а також стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 гривень. Свої вимоги обґрунтував тим, що частину шкоди в розмірі 10 000 гривень було відшкодовано ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», а позивач доплатив [PERSON] 20 042,15 гривень на підставі рахунку СТО, які просить стягнути з відповідача. Однак, допустимих доказів реальної оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля є звіт про оцінку, який до позову не доданий, та який, в принципі, не був зроблений на момент виплати страхового відшкодування. Рахунок на оплату не є допустимим доказом реальної оціненої вартості відновлювального ремонту. Таким чином, у матеріалах справи немає жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування вартості відновлювального ремонту в сумі 124 226,06 гривень. Ухвалою Печерського районного суду м. Києві від 04.11.2022 року вищевказану справу передано до Фастівського міськрайонного суду Київської області за підсудністю. На підставі протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 1.01.2023 року, справа надійшла до мого провадження. Ухвалою від 11.01.2023 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до судового засідання, з викликом сторін. Ухвалою від 02.02.2023 року клопотання адвоката Шульженка Д.Ю. про проведення судового засідання в режимі відео конференції задоволено. В судовому засіданні в режимі відео конференції представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що позов обґрунтований лише рахунком, звіт про оцінку відсутній, тому просив в задоволенні позову відмовити, стягнути з позивача на користь відповідача витрати на юридичні послуги в розмірі 2 000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, електронною поштою надала клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 20.06.2019 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» було здійснено державну реєстрацію зміни свого найменування на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та витягом із статуту. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 23.09.2019 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124\~КУпАП та провадження в справі відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення /а.с.13/. Зі змісту вказаної постанови суду вбачається, що 01.05.2019 о 14:05 год., керуючи автомобілем «Шкода», д.н.з. [NUMBER] , на з`їзді з мосту Патона на Набережне шосе в бік Подолу в м. Києві, [PERSON] не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Фіат», д.н.з. [NUMBER] , водій [PERSON] . Внаслідок ДТП механічних пошкоджень завдано обом транспортним засобам. За нормою частини четвертої ст.\~82\~Цивільного процесуального\~кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що 27.11.2018 року між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за № 349773а8кп, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб FIAT CINQUECENTO (д.р.н. [NUMBER] ) /а.с.23-25/. [PERSON] звернувся до позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу /а.с.18/. Відповідно до рахунку № 00151 від 10.05.2019 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу FIAT CINQUECENTO (д.р.н. [NUMBER] ) складає 124 226,06 гривень /а.с.16/. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Skoda Superb (д.р.н. [NUMBER] ) була застрахована в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» згідно полісу № АМ/4711477. Полісом №АМ/4711477 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» в розмірі 100 000,00 гривень, франшиза - 0,00 грн. Частину шкоди\~в розмірі\~100\~000,00\~гривень було відшкодовано ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», а позивач ПАТ СК «АРКС» доплатив [PERSON] 20 042,15 грн. на підставі рахунку СТО №00151 від 10.05.2019 року, що підтверджується платіжним рахунком від 13.06.2019 року /а.с.9/. Залишаючи позов без задоволення суд виходить із наступних міркувань. За вимогами статті 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Аналіз наведених норм матеріального закону в сукупності з іншими положеннями ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодування матеріальної шкоди у винуватця дорожньо-транспортної пригоди, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність, виникає лише у разі, якщо у страховика у визначених законом випадках не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (такі випадки визначені, зокрема, ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), або якщо розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. За загальним правилом, встановленим статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За змістом норм статей 77, 78, 79, 80, 89\~ЦПК України докази повинні відповідати критеріям належності, допустимості і об`єктивності, а в своїй сукупності - також достатності, для підтвердження наявності або відсутності обставин справи, які відносяться до предмета доказування. Згідно з частиною 6 статті 81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України). У справах, що виникають із заподіяння шкоди, до обставин, які підлягають доказуванню, відноситься, зокрема, розмір завданих збитків. Відповідно до рахунку № 00151 від 10.05.2019 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу FIAT CINQUECENTO (д.р.н. [NUMBER] ) складає 124 226,06 гривень. Частину шкоди\~в розмірі\~100\~000,00\~гривень було відшкодовано ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», а позивач ПАТ СК «АРКС» доплатив [PERSON] 20 042,15 гривень на підставі вищевказаного рахунку. Судом встановлено, що позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, реалізував своє право вимоги, передбачене статтею 993\~ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення до страховика, у якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, і у зв`язку з недостатністю одержаної від останнього суми для повного відшкодування завданих збитків звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до законодавства належним доказом вартості збитків, завданих пошкодження транспортного засобу у ДТП, є акт автотоварознавчого дослідження (звіт, висновок), складений особою, що має відповідну кваліфікацію, спеціальні знання у галузі автотоварознавства та відповідний сертифікат оцінювача або статус судового експерта. Згідно з абз. 10 ч. 2 ст.7\~Закону України\~«Про оцінку\~майна,\~майнових прав\~та професійну\~оціночну діяльність\~в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Розрахунок завданих збитків здійснюється суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092, та зареєстрованого в Міністерства юстиції України 24 листопада 2003 р. За №1074/8395. Відповідно до частини першої статті 1192\~ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно\~до реальної\~вартості втраченого\~майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. В даному випадку, визначений розмір матеріальної шкоди не може вважатись об`єктивним, оскільки саме звіт про\~оцінку є належним та допустимим доказом визначення вартості відновлювального ремонту. Рахунок на оплату №00151 від 10.05.2019 року не є допустимим доказом реальної оціненої вартості відновлювального ремонту. Аналогічної думки притримується, зокрема, Верховний Суд\~у постанові\~від 13 листопада 2019 року у справі № 520/8867/15-ц, зазначаючи: «Виходячи з результатів аналізу зазначених норм, визначення розміру страхового відшкодування при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» і Методики\~товарознавчої експертизи\~та оцінки\~дорожніх транспортних\~засобів,\~затвердженої наказом\~Міністерства юстиції\~України,\~Фонду державного\~майна України\~від 24\~листопада 2003\~року №142/2092,\~зареєстрованої в\~Міністерстві юстиції\~України 24\~листопада 2003\~року за\~№1074/8395. Відповідно до постанови Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №915/641/19 зазначено, що «за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер». Отже, на думку суду, виставлений позивачем рахунок за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується жодна господарська операція, він, по суті, є пропозицією оплати за роботи. До того ж, Рахунок №00151 від 10.05.2019 ФОП [PERSON] виписаний [PERSON] . До позову не доданого жодних доказів в обґрунтування повноважень цієї особи діяти від імені ФОП. При цьому, варто зазначити, що СТО та ФОП [PERSON] не є суб`єктами оціночної діяльності в розумінні Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». З огляду на те, що позивач не довів розміру відновлювального ремонту у визначеній сумі, яку підтверджує Рахунком, позовні вимоги до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП суд визнає недоведеними належними доказами. Щодо витрат на професійну правову допомогу, яку відповідач просить стягнути з позивача у сумі 2 000 гривень, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільно-процесуальний кодекс України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, згідно ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що на підтвердження витрат на правничу допомогу представником відповідача надано: Договір про надання адвокатом правничої допомоги (послуг адвоката) від 27.09.2022 укладений між адвокатом Шульженко Д.Ю. та москаленко Н.П.; гонорар від 27.09.2022 року та квитанція №0.0.2710876204.1 від 18.10.2022 про надання послуг адвокату з боку відповідача на суму 2 000,00 грн. Надані представником відповідача документи відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України є належними доказами сплати [PERSON] грошових коштів за надання професійної правничої допомоги адвоката Шульженко Д.Ю. у даній справі. Враховуючи наведене вище, вимога представника відповідача про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved