Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаною вище позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 19 березня 2005р відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Феодосійського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис № 109. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем [PERSON] . Сторони втратили почуття взаємної поваги та кохання, розірвали свої стосунки чотири роки тому та не бажають їх поновлення. Тому, позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог, в якій він також просив розглядати справу у його відсутність. Від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, а також у зв`язку з тим, що позивач підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнала, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов слід задовольнити, з таких підстав. Сторони уклали шлюб, зареєстрований 19 березня 2005р відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Феодосійського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис № 109. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина проживає разом з батьком [PERSON] , спору щодо місця проживання дитини між сторонами не має. Причинами розірвання шлюбу є те, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки чотири роки тому, спільного господарства не ведуть, не мають наміру поновлювати сімейні відносини, подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст.18 ч.2 п.3, ст.ст.51,56 ч.3, ст.110 ч.1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу, у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце. Суд установив, що у сторін сім`я розпалася, відповідач погодилася на розірвання шлюбу, про що надала до суду письмову заяву, сторони не бажають зберігати шлюб, спільного господарства не ведуть. Спору щодо місця проживання спільної дитини між сторонами не має, неповнолітня дитина [PERSON] залишається проживати з батьком. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved