Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась із позовом [PERSON] до [PERSON] , в якому просить суд розірвати попередній договір від 21 січня 2021 року, укладений між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої сторони, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Чернишевою Н.Г. за р.№153, а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем пунктів 1,3,4,5 оспорюваного договору, зокрема вчасно не внесла платежі, які були обумовлені договором за останні 9 місяців, що у свою чергу порушує норми ст. ст. 525, 526, 530, 635 Цивільного кодексу України та відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України та є підставою для розірвання цього договору за рішенням суду. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 21.10.2022 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надіслав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за його відсутності та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно не з`явилась у судове засідання без поважних причин. Про час та місце розгляду справи відповідач сповіщалась належним чином. Відзив у визначений судом строк відповідач не подала, а тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справу за відсутності відповідача, згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалити заочне рішення. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином, суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Порушення цивільних прав може проявлятися, зокрема, в невиконанні чи неналежному виконанні умов зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України). Судом встановлено, що 21 січня 2021 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] , з іншої сторони, був укладений попередній договір, який посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Чернишевою Н.Г. за р.№153. Відповідно до п.1 Договору продавець зобов`язується передати у власність (продати), а покупець зобов`язується прийняти у власність (купити) та сплатити певну грошову суму, обумовлену цим договором, нежитлові приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , будівельний номер приміщень 59,60,61, орієнтовною загальною площею 34,4 кв.м., що розташовані на ІІ поверсі двоповерхової будівлі з мансардою. Відповідно до п.3 Договору продаж нерухомості буде здійснено за 681 114 гривень 53 копійок, що в еквіваленті складає 24 150 доларів США. Відповідно до п.4 Договору продавець отримала від покупця в рахунок майбутнього продажу грошову суму у розмірі 399 079,53 гривень, що в еквіваленті складає 14 150 доларів США. Решту грошової суми у розмірі еквівалентній 10 000 доларів США Сторона 2 зобов`язалася сплачувати Стороні 1 рівними частками щомісячно (30 місяців) у розмірі 334 долари США. Сторони узгодили, що факт отримання платежу за цим договором підтверджується заявою продавця. Пунктом 5 Договору сторони визначали дату укладення основного договору як 21.07.2023 року. Однак, станом на 27.07.2022 року відповідачем порушено п. 4 Договору щодо щомісячної сплати залишку від узгодженої суми у розмірі 334 доларів США, а саме протягом останніх 9 місяців відповідач не здійснювала обумовлені платежі. Згідно копії розписки, наявної у матеріалах справи, останній платіж відповідачем був внесений 21.10.2021 року. Позивачем зазначено, що підставою звернення до суду є те, що відповідач з 21.11.2021 року по 27.07.2022 року перестала виконувати умови зазначеного договору, а саме не сплачує зазначені у попередньому договорі щомісячні платежі. Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України). За змістом частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 655 Цивільного кодексу України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким за цим договором одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну. Ціна товару - це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ. Відповідно до частини першої статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. За загальним правилом (частина перша статті 692 Цивільного кодексу України) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець повинен виконати свій обов`язок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу (частина друга статті 692 Цивільного кодексу України). У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором. Якщо покупець не виконує свого обов`язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати (частина третя статті 692 Цивільного кодексу України) або розірвання договору з підстав, передбачених статтею 651 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статті 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частинами першою, другою статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2020 року у справі № 361/6517/17. Як встановлено судом, умовами спірного попереднього договору купівлі-продажу із розстрочкою платежу передбачено, що майбутній покупець здійснює оплату у визначений строк та відповідному розмірі, такі умови договорів сторонами погоджені. Однак судом встановлено, що відповідач порушила умови взятого на себе зобов`язання щодо оплати вартості предмету договору у розмірі та строках обумовлених зазначеним договором. Позивач при укладенні попереднього договору отримала лише 14150,00 доларів США, що було еквівалентно 399079,00 гривень, водночас відповідач повинна була 21 числа кожного місяця сплачувати позивачу суму у розмірі 334\~долари США,\~як решту\~залишку узгодженої\~п.\~4\~Договору суми\~продажу нежитлових приміщень, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , але, починаючи з 21.10.2021 року, відповідач переслала виконувати дані зобов`язання та станом на 27 липня 2022 року прострочила 9 щомісячних платежів. Таким чином було порушено умови п. 4. спірного договору, відповідно до якого решту грошової суми у розмірі еквівалентній 10 000 доларів США Сторона 2 зобов`язалася сплачувати Стороні 1 рівними частками щомісячно (30 місяців) у розмірі 334 долари США. Згідно із частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів, які б свідчили про належне виконання зобов`язань відповідачем надано не було. Отже, суд погоджується з доводами позивача про те, що зазначена бездіяльність відповідача є істотним порушенням умов попереднього договору від 21 січня 2021 року, укладеного між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої сторони, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Чернишевою Н.Г. за р.№153 щодо нежитлових приміщень, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , будівельний номер приміщень 59,60,61. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved