Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

22.12.2022р. заявник звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що на підставі розпорядження Савранської райдержадміністрації Савранського району Одеської області від 25.11.2002р. №358/А-2002 йому було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,91га в межах згідно з планом, розташовану на території Полянецької сільської ради, масив № [NUMBER] , земельна ділянка № [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №087661, який зареєстровано 18.06.2003р. в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №395. Однак, у вказаному державному акті в написанні його імені допущена помилка, а саме: замість правильного - « [PERSON] », яке вказане у його паспорті громадянина України, його ім`я записане як « [PERSON] », що позбавляє його в повній мірі користуватися і розпоряджатися цією земельною ділянкою, укладати та реєструвати щодо неї відповідні угоди. Заявник вказує, що за виправленням помилки він звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Савранської селищної ради та отримав відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №65774668 від 14.12.2022р. у зв`язку з розбіжністю в написанні власного імені в паспорті громадянина України та правовстановлюючому документі. Також встановлено, що помилка була допущена і в розпорядженні Савранської РДА №358/А-02 від 25.11.2002р. «Про передачу громадянам у приватну власність земельних часток (паїв)». Заявник також вказує, що згідно пунктів 4.1, 4.4 та 4.5 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Держкомзему від 22.06.2009р. №325, виправлення орфографічних і технічних помилок у державному акті не допускається, а усунути помилку можна лише шляхом видачі нового державного акту за заявою землевласника, але у зв`язку із змінами в законодавстві вказаний наказ Держкомзему втратив чинність, а видача державних актів на право власності на земельну ділянку з 15.10.2013р. діючим законодавством не передбачена. З огляду на зазначене, заявник змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності йому вищевказаного державного акту на право приватної власності на землю. В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду заяву, в якій вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с.17). Представник заінтересованої особи - Савранської селищної ради Одеської області, який є належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с.15), в засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, а також не скористався своїм правом, передбаченим ст.192 ЦПК України, щодо подання письмових пояснень щодо заяви, але, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті та не суперечить положенням ч.1 ст.223 цього Кодексу. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановив наступне. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, п.6 ч.1 ст.315 цього Кодексу встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи, що факт належності заявнику державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №087661 від 18.06.2003р. породжує юридичні наслідки, тобто від цього факту залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав заявника на вказану земельну ділянку та заявник не має іншої можливості одержати новий державний акт, оскільки їх видача діючим законодавством не передбачена, та приймаючи до уваги, що встановлення цього факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку про те, що обставини, на які посилається заявник як на підставу своїх вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, належним чином доведені, заінтересованою особою не спростовані, та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та вважає, що розбіжності у написанні імені заявника, яке вказане у державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №087661 від 18.06.2003р. - «Єдуард» (а.с.5), від його імені, яке записане в паспорті громадянина України - « [PERSON] » (а.с.3-4), виникли внаслідок недоліків перекладу цього імені з російської на українську мову. Таким чином, суд дійшов висновку, що вказаний державний акт належить заявнику, а тому заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved