Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом в якому просила про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] не менше 5 років, з жовтня 2014 року до дня її смерті [INFO] , та визнання права власності на спадкове майно: квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач знала [PERSON] з 2009 р. дружила з нею, проживала по сусідству. [PERSON] була одинока, хворіла, а позивач їй допомагала. Коли з жовтня 2014р . [PERSON] почала хворіти і стала потребувати сторонньої допомоги то позивач стала проживати з нею однією сім`єю, вела спільне господарство та у них був спільний бюджет, а коли [PERSON] [INFO] померла то позивач поховала її за свої кошти. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй квартиру [ADDRESS] , а тому відповідно до ст..1264 ЦК України позивач являється спадкоємцем вказаної квартири. Позивач та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Представник відповідача позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, так як до 13.03.2018 р. позивач перебувала у шлюбі. Проживала з чоловіком [PERSON] до смерті останнього по [ADDRESS] на яку отримувала у 2014-2018 роках субсидію. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до наступного. Так, відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст.\~12, ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до\~статті 293 ЦПК України, суди розглядають справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно статті\~1264\~ЦК України\~ у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини Відповідно до частини 2\~статті 315 ЦПК України,у судовому порядку\~можуть бути\~встановлені також\~інші факти,\~від яких\~залежить виникнення,\~зміна або\~припинення особистих\~чи майнових\~прав фізичних\~осіб,\~якщо законом\~не визначено\~іншого порядку\~їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.4) і на праві власності їй належала квартира [ADDRESS] (а.с.9-10, 11). 07.10.1992 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.8), а [INFO] останній помер в м. Первомайськ Миколаївської області (а.с.104). Згідно копії паспорту позивач зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 10.06.1996 року (а.с.5). Згідно копій довідок про склад сім`ї (а.с.36-39) в 2015, 2016, 2017 роках [PERSON] мешкала разом із чоловіком [PERSON] у належній їй квартирі [ADDRESS] та отримувала субсидії на вказану квартиру у вказані роки, згідно копій заяв про призначення житлової субсидії (а.с.35, 41). В 2018-2019 роках, згідно копій довідок про склад сім`ї АОСББ «Гвардійська», позивачка проживала в квартирі [ADDRESS] вже сама (а.с.44-45). Позивач в підтвердження своїх вимог надала довідку АОСББ «Гвардійська» від 19.11.2021 року (а.с.7) про те, що з осені 2014 року по день смерті [PERSON] [INFO] , вона проживала однією родиною з останньою в квартирі [ADDRESS] . Однак, вищенаведені письмові докази свідчать про те, що до 13.03.2018 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] та проживала разом з ним за іншою адресою, ніж зазначено у довідці АОСББ «Гвардійська» від 19.11.2021 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили те, що позивач дійсно допомагала [PERSON] , однак остання свідок підтвердила, що до смерті чоловіка [PERSON] проживала разом із ним. Відповідно до п. 18Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей203,275 ЦПК(чинних за Кодексом 2004 р.) Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт. Проаналізувавши п. 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлений факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Тому, враховуючи зазначене, суд вважає, що позивач свої позовні вимоги в судовому засідання не довела і таких доказів в судовому засіданні не знайдено, навпаки, в судовому засіданні судом отримано докази, які не підтверджують позовні вимоги, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити

Outcome: dismissed