Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

01 березня 2023р. до Старокостянтинівського райсуду надійшла заява представника позивача-відповідача [PERSON] адвоката Талалай М.О. від 24 лютого 2023року про вирішення питання про розподіл витрат після ухвалення рішення по суті. Заява обґрунтована тим, що у провадженні Старокостянтинівського районного суду знаходилась цивільна справа 683/152/22 та 20 лютого 2023р. позов позивача-відповідача [PERSON] було задоволено повністю, а у задоволені зустрічного позову - відмовлено. Правничу допомогу позивачу-відповідачу [PERSON] у справі надавала адвокат Талалай М.О. на підставі договору про надання правової допомоги №8 від 23.11.2022р. і у судовому засіданні 20 лютого 2023р. адвокат Талалай М.О. зробила заяву про те, що [PERSON] очікує понести судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. та докази на підтвердження понесених витрат будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення. В дане судове засідання сторони не з`явилися, що не перешкоджає розгляду заяви та ухвалення додаткового рішення. Дослідивши матеріали клопотання та цивільну справу №683/152/22 провадження №2/683/52/2023р. за позовом [PERSON] до [PERSON] та виконавчого комітету Старокостянтинівської міськради про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні житлом, вселення у житло, визнання незаконною та скасування реєстрації місця проживання та зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд прийшов до висновку, що клопотання представника позивача-відповідача [PERSON] адвоката Талалай М.О. підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно п.3) ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. У випадках, встановлених частинами третьою цієї статті, суд що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.1 - 2 ст.133 ЦПК України). Згідно з положенням п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19). Судом встановлено, що рішенням Старокостянтинівського районного суду від 20 лютого 2023 року у цивільній справі №683/152/22 провадження №2/683/52/2023р. задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та виконавчого комітету Старокостянтинівської міськради про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні житлом, вселення у житло, визнання незаконною та скасування реєстрації місця проживання та відмовлено у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням. При ухваленні вказаного рішення судом не вирішено питання про судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу, надану позивачу-відповідачу [PERSON] адвокатом Талалай М.О. Встановлено, що під час розгляду, вищевказаної цивільної справи, представник позивача-відповідача [PERSON] адвоката Талалай М.О. 20 лютого 2023р. звернулась з заявою щодо вирішення питання про розподіл судових витрат в розмірі 10 000 грн., після ухвалення рішення по суті позовних вимог. На обґрунтування розміру судових витрат на правову допомогу представник позивача-відповідача [PERSON] адвоката Талалай М.О. надала договір про надання правової допомоги від №8 від 23.11.2022р. Згідно даного договору правову допомогу в усіх судових установах України всіх юрисдикцій та інстанцій на всіх стадіях процесу позивачу [PERSON] надає адвокат Талалай М.О. (п.1.1 Договору); винагорода адвоката за надання правової допомоги (гонорар) обчислюється виходячи з витрачених годин роботи Адвоката (погодинна оплата). Вартість однієї години роботи Адвоката встановлюється Сторонами у додатку до цього Договору (п.4.2 Договору); у будь-якому випадку гонорар Адвоката не може бути меншим фіксованого розміру гонорару, який встановлюється сторонами у додатку до цього Договору (п.4.3 Договору). Відповідно до додатку №1 до договору про надання правової допомоги від №8 від 23.11.2022р. вартість однієї години роботи Адвоката відповідно до п.4.2 Договору за представництво клієнта у межах судової справи №683/152/22 встановлено в розмірі 1000 грн. (п.1 Додатку); гонорар Адвоката відповідно до п.4.3 Договору під час розгляду цивільної справи №683/152/22 у суді першої інстанції не може бути меншим фіксованого розміру гонорару, який становить 6000 грн. (п.2 Додатку). Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт від 24.02.2023р. до договору №8 від 23.11.2022р. згідно з договором про правової допомоги №8 від 23.11.2022р. адвокат Талалай М.О. надала [PERSON] правову допомогу у справі №683/152/22: -підготовка та подання до суду відзиву на зустрічну позовну заяву (2 години вартістю 1000 грн. за годину на загальну вартість 2000грн.); -участь адвоката у судових засіданнях у справі 14.12.2022р., 30.01.2023р., 20.02.2023р. (3 години вартістю 1000 грн. за годину на загальну вартість 3000грн.) і усього - 5000 грн. Як вбачається з даних довідки про сплату коштів адвокату №1 від 02.03.2023р. [PERSON] сплатила готівкою адвокату Талалай М.О. у розмірі 6000 грн. за надання правової допомоги на підставі договору про правової допомоги №8 від 23.11.2022р. та акту приймання-передачі виконаних робіт від 24.02.2023р. у межах справи №683/152/22 . Також, суд зазначає, що позивачем-відповідачем [PERSON] не надано клопотанням зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами та обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, враховуючи усе вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заяву представника позивача-відповідача [PERSON] адвоката Талалай М.О. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №683/152/22 провадження №2/683/52/2023р. слід задовольнити та стягнути з позивача-відповідача [PERSON] та виконавчого комітету Старокостянтинівської міськради, з кожного по 3000 грн. судових витрат на користь [PERSON] (6000 грн. :2). На підставі викладеного,

Outcome: approved