Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] ,ПрАТ «СГ«ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ціна позову - 40 427 гривень 35 копійок. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.04.2022 року сталась ДТП за участю автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , за кермом якого був відповідач [PERSON] , та належним позивачу автомобілем «Оpel», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок вказаного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до Постанови Деснянського районного суду м. Києва у справі №754/3290/22 від 16.05.2022 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ст.ст.122-4,124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Враховуючи наявність Договору страхування із ПрАТ «СГ«ТАС», позивач подав заяву разом із зазначеним Висновком про виплату страхового відшкодування, проте страхове відшкодування було виплачено частково - лише 13 110,16 грн. Франшиза складає 2 500 грн., які відповідач [PERSON] ухиляється сплатити, однак згідно із звітом №14/04/22 про оцінку матеріального збитку від 30.04.22 вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля «Оpel», становить 50 537,51 гривень. Тому, саме різниця у висновках спеціалістів-оцінювачів, яка становить 34 927,35 гривень, є предметом позовних вимог до ПрАТ «СГ «ТАС». Позивач зазначає, що відповідач ігнорував його прохання провести огляд автомобіля, тому позивач був змушений самостійно робити Звіт за власні кошти. Уже в Звіті про визначення вартості матеріального збитку від 10.05.2022 складеного ТОВ «БВН ЕВ ГРУП», дані щодо вартості даних запчастин введені вручну користувачем з невідомого джерела, оскільки переліку документів, які використовувалися під час проведення оцінки, таких джерел не зазначено. Звіт компанії ТОВ «БВН ЕВ ГРУП» не відповідає нормам законодавства, не зазначено особу яка робила оцінку, відсутні підписи, сертифікат фонду державного майна України, свідоцтво про реєстрації у державному реєстрі оцінювачів, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача та інші документи. Тобто, позивач вважає, що даний звіт не відповідає нормам законодавства та є нікчемним. Окрім того, внаслідок дій [PERSON] позивачу було завдано моральної шкоди, оскільки позивач був змушений докладати зусилля на подолання наслідків ДТП, що вимагало фінансових витрат, а так як позивач є пенсіонером та не отримує заробітної плати, то зазнав достатнього рівня стресу, аби віднайти кошти. Маючи у себе на утриманні літніх батьків позивач позбавлений можливості їх доглядати та фінансово підтримувати, як це здійснювалось до ДТП, а також не має змоги продовжувати пошук тимчасового підробітку. Також під час ДТП постраждала пасажирка переднього сидіння, яка зверталась до медичного закладу для отримання допомоги, позивач отримав додаткові душевні хвилювання за постраждалу, надавав допомогу, купував знеболюючі та оплатив таксі до медичного закладу та додому. Враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача та його родині, тривале знаходження в стані стресу, позивач оцінює розмір завданої шкоди у 8000,00 грн. Посилаючись на викладені обставини справи, позивачем заявлені наступні вимоги: -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] - 2 500 грн. франшизи та моральну шкоду у розмірі 8000 грн - стягнути з Приватного Акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 34 927,35 грн та 3000 грн. за витрати на звіт. - стягнути солідарно з [PERSON] та Приватного Акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь [PERSON] судовий збір 992,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 липня 2022 року відкрито провадження в справі за та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 12.10.2022 року через засоби поштового зв`язку «Укрпошта» до суду від представника відповідача ПрАТ «СГ«ТАС» - Синельнікова М.О. надійшов відзив на позовну заяву у якому останній зазначає,що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , застрахована ПрАТ «СГ«ТАС» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів ЕР 206805591 від 15.11.21 р. Франшиза згідно поліса становить 2 500 грн. Зазначена ДТП сталася з вини водія [PERSON] . Згідно Звіту №33351 від 11.05.2022 р. - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Оpel» д.н.з [NUMBER] становить 87 282,30 грн. Вартість колісного транспортного засобу «Оpel» д.н.з [NUMBER] до моменту пошкодження складає 30 580,50 грн. Оскільки витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП, тому матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Оpel» д.н.з [NUMBER] визначений в звіті у розмірі 30 580,50 грн. Згідно Висновку про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу №33575 від 18.05.2022 р. вартість автомобіля «Оpel» д.н.з [NUMBER] в пошкодженому стані становить 14 970,34 грн. 01.06.2022 р. відповідач ПрАТ «СГ«ТАС» сплатив позивачу [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 13 110,16 грн., що підтверджується платіжним дорученням №269652 від 01.06.2022. Розрахунок суми страхового відшкодування: 30 580,50 (вартість ТЗ до ДТП) - 2 500 (франшиза) - 14 970,34 (вартість ТЗ після ДТП) = 13 110,16 грн. В обґрунтування заперечень проти змісту і вимог позовної заяви представник відповідача спирається Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( №1961-ІV) , а саме на п.2.1 ст.2, абз.2 п.12.1 ст.12, п.22.1 ст.22, п.30.1 ст.30, п.30.2 ст.30. Щодо заперечень проти стягнення 34 927,35 грн. на підставі звіту №14/04/22 від 30.04.2022, представник відповідача вказує, що посилання позивача на те, що різниця у розмірі збитку між Звітом №33351 від 11.05.2022 та Звітом №14/04/22 від 30.04.2022 полягає у різній вартості даних запчастин є помилковими, оскільки обидва оцінювача дійшли висновку, що транспортний засіб «Оpel» д.н.з [NUMBER] є фізично знищеним, а тому обидва оцінювача встановили розмір матеріального збитку у розмірі вартості автомобіля до моменту ДТП. По факту у двох звітах вартість матеріального збитку це вартість ТЗ, так як ТЗ визнано фізично знищеним. Вартість ТЗ у звітах відрізняється виключно через те, що оцінювачі застосовують різні методи визначення ринкової вартості. Отже, оскільки звіт №33351 від 11.05.2022 виконаний оцінювачем на підставі протоколу огляду, з вичерпним переліком пошкоджень деталей та необхідних ремонтних операцій для відновлення КТЗ, який був підписаний позивачем без жодних поправок та зауважень, що свідчить про те, що між ним та оцінювачем було узгоджено перелік та характер утворень пошкоджень КТЗ, а тому саме вказаний звіт має перевагу. Зі звітів №33351 від 11.05.2022, №33575 від 18.05.2022 вбачається, що вони складені оцінювачем [PERSON] , який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача Фонду Державного майна України МФ №5837 від 05.04.2008 року, та свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів Фонду Державного майна України 15.09.14 року №821, свідоцтво підвищення кваліфікації оцінювача МФ7566-ПК від 11.03.2020 р. та діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності №640/21, виданого Фондом Державного майна України від 20 серпня 2021 року наданого суб`єкт оціночної діяльності ТОВ «БВН ЕВ ГРУП». Також щодо стягнення 3000 грн. на складення звіту, відповідач заперечує, вказуючи на те, що доказів про те, що страховик провів виплату з порушенням ст.34 Закону №1961-ІV позивачем не надано, а тому відповідно до п.34.3 Закону №1961-ІV витрати позивача на складання звіту не підлягають відшкодуванню страховиком. Відповідач заперечує проти стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки такі вимоги суперечать приписам ч.6 ст.81, ч. ст.135, ч.ч.24 ст.137 та ч..3,8 ст.141 ЦПК України, ч.ч. 2,3 ст.30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Сума витрат на професійну допомогу не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому відповідач просить суд вважати це клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Таким чином, відповідач вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, не наполягав на призначенні судом судової автотоварознавчої експертизи, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв. Будь-яких заяв клопотань зі сторони відповідача на адресу Деснянського районного суду м. Києва не надходило. Представник відповідача ПрАТ «СГ«ТАС» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв. У відзиві на позовну заяву просив відмовити в позові до ПрАТ «СГ«ТАС». Суд вважає, за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вислухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.04.2022 року у місті Києві відбулась ДТП за участю автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , та автомобіля «Оpel», д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СГ«ТАС», поліс ЕР 206805591 15.11.21 р. ПрАТ «СГ«ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в загальному розмірі 13 110,16 грн. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Оpel», д.н.з. [NUMBER] , згідно висновку №14/04/22 від 30.04.2022 року щодо вартості матеріального збитку складеного ФОП [PERSON] , становить 50 537,51 грн. Вартість проведеного дослідження становить 3 000,00 грн. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Оpel», д.н.з. [NUMBER] , згідно висновку №33351 ТОВ «БВН ЕВ ГРУП» від 11.05.2022 щодо вартості матеріального збитку, становить 30 580,50 грн. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.2 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. В силу положень ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи викладене, зважаючи на те, що розмір страхового відшкодування позивачу виплачено вірно, згідно визначених звітів про визначення вартості матеріального збитку, в зв`язку з чим позов в частині стягнення страхового відшкодування із ПрАТ «СГ«ТАС» не підлягає задоволенню. Що стосується відшкодування суми франшизи, виходячи з п.36.6 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», саме страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи. Якщо вона була передбачена договором страхування. Верховним Судом було винесено постанову 04.07.2018 у справі №755/18006/16, згідно якої володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до цього стягнення суми франшизи у розмірі 2 500 грн. з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до рахунку фактури №23/04/22 від 26.04.2022 позивачем було сплачено 3 000,00 грн. за проведення звіту про оцінку майнового збитку завданого позивачу, як було сплачено відповідно квитанції від 26.04.2022 р., а тому вказані грошові кошти підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Що стосується моральної шкоди, то суд зазначає, що відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. В даному випадку, судом встановлено факт завдання позивачу моральної шкоди внаслідок пошкодження його майна, а саме транспортного засобу, що належить йому на праві власності, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до зміни способу життя та необхідності прикладати додаткові зусилля для відновлення свого порушеного права. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу, суд вважає прийнятним розмір моральної шкоди в сумі 6000 гривень, який є співмірним із завданими збитками і відповідає принципу справедливості та розумності. В іншій частині вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є безпідставними. Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що відповідачем у встановленому законом порядку та строк були надані документи на підтвердження понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, а саме: засвідчена копія договору про надання правничої допомоги від 28.06.2022; додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги від 28.67.2022; квитанція до прибуткового касового ордера № 15 від 28.06.2022 у розмірі 20 000 грн. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з [PERSON] на його користь витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у розмірі 20 000 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених вимог. Таким чином, із відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial