Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого дії адвокат Батіщева К.В., пред`явила до суду позов до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 січня 2018 року в Індустріальному районному у м.Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області, за актовим записом 31. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем 27 січня 2018 року зареєструвала шлюб, від якого вони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Протягом останніх півтора роки стосунки у сторін розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, бійки, які погано впливають на психічне та емоційне здоров`я позивача та дітей. Вже більше року кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, сторони проживають у різних містах, сімейне життя не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Позивач вважає примирення та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного з подружжя. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 січня 2018 року в Індустріальному районному у м.Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області, за актовим записом 31, під час державної реєстрації шлюбу позивач прізвище не змінювала (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 27 січня 2018 року в Індустріальному районному у м.Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 13.10.2020 року у Виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з положеннями частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що сторони більше року проживають окремо, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, тобто сім`я фактично розпалась. Відповідно до положень частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позов не надав, доводів позивача не спростував. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, фактично живуть окремо. Суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач під час реєстрації шлюбу своє дошлюбне прізвище не змінювала, у зв`язку з чим зазначене питання судом не вирішується. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved