Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просить визнати недійсним договір дарування частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами від 08.07.2021 року, посвідчений державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Куроп`ятник В.М. (реєстровий № 4-451), за умовами якого [PERSON] подарував - безоплатно передав у власність [PERSON] 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, щозгідно свідоцтва про право на спадщину від 02.11.2015 року, зареєстровано в реєстрі за № 2-288 йому належить на праві власності частка будинку [ADDRESS] . Згідно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.05.2019 року у справі № 404/6959/18 за відповідачем [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на частку будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] . В березні 2021 року він звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні з виплатою компенсації вартості частки на підставі ст. 365 ЦК України. Позов обґрунтовано тим, що внаслідок його трудових та грошових затрат частка відповідача у спірному майні (в грошовому еквіваленті) стала відносно незначною. Загальна площа житлового будинку 52,2 кв.м., житлова 27,8 кв.м., тобто розділити і виділити в натурі по його частки неможливо. Спільне володіння і користування зазначеним майном неможливе. Відповідач ніколи не користувався спірним будинком, не проживав в ньому, він має на праві власності житловий будинок [ADDRESS] , постійно проживає за вищевказаною адресою. Тобто, припинення права власності на частку будинку не завдасть істотної шкоди його інтересам як співвласника. Ухвалою суду від 21.04.2021 року позов прийнято до розгляду за правилами загального провадження до розгляду та відкрито провадження по справі № 405/2759/21. Копію ухвали суду та повістку відповідач отримав 01.06.2021 року та користуючись правом подачі зустрічного позову 15.06.2021 року [PERSON] пред`явив зустрічний позов про усунення перешкод в користуванні спірним житловим будинком. Ухвалою суду зустрічний позов [PERSON] прийнято до розгляду з первісним позовом, об`єднано в одне провадження. На даний час суд заслухав вступне слово учасників справи, дослідив докази по справі та оголосив перерву для можливого врегулювання спору між учасниками справи. При цьому, влютому 2022 року йому стало відомо про те, що 08.07.2021 року за договором дарування частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами [PERSON] подарував - безоплатно передав у власність [PERSON] частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під [ADDRESS] . Вказаний договір дарування посвідчений державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Куроп`ятник В.М., реєстровий № 4-451. Даний правочин був укладений сторонами через місяць і 8 днів після того, як відповідачу стало відомо про перебування в провадженні суду судового спору відносно спірного будинку. Згідно п.1.3 договору - дарувальник стверджує, що на момент укладення цього договору частка житлового будинку, нікому іншому не продана, не подарована, іншим способом не відчужена, не перебуває під арештом чи забороною, щодо неї не ведуться судові спори… Особи, котрі зареєстровані та проживають в житловому будинку, частка якого відчужується за цим договором, відсутні. Малолітні, неповнолітні діти, недієздатні чи обмежено дієздатні особи, відсутні, що підтверджується витягом з реєстру мешканців міста Кропивницького від 01.07.2021 року. За умовами п.1.6 договору - цей дар сторони оцінюють у сумі 10 000 грн. Вважає, що вказаний договір дарування повинен бути визнаний в судовому порядку недійсним. Зазначає, що укладаючи договір дарування відповідач [PERSON] діяв недобросовісно, не чесно, ввівши нотаріуса в оману. З часу прийняття спадщини їх сестрою [PERSON] після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] та після смерті сестри [PERSON] , померлої [INFO] , відповідач [PERSON] ( [PERSON] в період з 09.04.2005 року та [PERSON] в період з 02.09.2013 року по теперішній час) спірний будинок не утримували, не проводили в ньому ремонту, не облаштовували прилеглу територію біля будинковолодіння. В період з 2005 року по 2011 рік будинок був в занедбаному, не придатному для проживання стані. Весь цей час він (позивач) робив там капітальний ремонт, добудовував, зробив перепланування, після чого разом з сім`єю переїхав і став проживати в ньому, продовжуючи утримувати його та облаштовувати. Відповідач [PERSON] є його кредитором, оскільки зобов`язаний відшкодувати понесені витрати на утримання спільного будинку в розмірі 258 800 грн.Вважаю, що єдиним правильним вирішенням спору між ними є припинення права відповідача на частку у спільному майні з виплатою йому компенсації вартості його частки, враховуючи висновок експерта у іншій справі, тастягнути з нього (позивача) на користь відповідача 77 750 грн. (155 500 грн. : 2).Кошти внесені на депозитний рахунок суду. Вказує, що відповідач[PERSON] укладаючи договір дарування діяв очевидно недобросовісно та зловживав правом, оскільки оспорюваний договір порушує його (позивача) майнові інтереси і направлений на недопущення вирішення питань щодо відшкодування витрат, які він поніс на утримання, добудову, перепланування, капітального ремонту в зазначеному будинку та облаштовування будинковолодіння. На час укладення спірного договору дарування відповідачеві достовірно було відомо про наявність в провадженні суду справи щодо спірного будинку. Підтримуючи свій зустрічний позов про усунення перешкод в користуванні часткою будинку відповідач діє недобросовісно, зловживає правами, оскільки вже не є власником вказаного майна. Крім того, він провів безоплатне відчуження своєї частки будинку своїй дочці - відповідачці [PERSON] , оцінив її в мізерну ціну - 10 000 грн. Передача відповідачем в дар своєї частки будинку унеможливлює виконання рішення суду по справі № 405/2759/21у випадку задоволення первісного позову, так і його зустрічного. Посилаючись на зазначені обставини. норми чинного законодавства, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 25.03.2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, витребувано докази. 18.07.2022 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Усатенко Ю.Ю. подано відзив на позов, у якому зазначено про безпідставність позовних вимог, так як позивач не є стороною договору дарування та не наділений повноваженнями його опорювати. Ухвалою суду від 01.08.2022 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Грицина В.І. позов підтримала, посилаючись на обставини, що в ньому зазначені, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Усатенко Ю.Ю. в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позов. Відповідач [PERSON] , представники третіх осіб: Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1, Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись, в матеріалах справи наявні повідомлення про слухання справи у їх відсутності, відповідач [PERSON] своїм правом на подання відзиву на позов не скористалась. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.07.2022 року [PERSON] подарував - безоплатно передав у власність [PERSON] частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під [ADDRESS] . Вказаний договір дарування посвідчений державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Куроп`ятник В.М., за реєстровим № 4-451. Відчужувана частина житлового будинку, що є предметом договору, належить дарувальнику на праві особистої приватної спільної часткової власності на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.05.2019 року, справа № 404/6959/18. Згідно п.1.3 договору - дарувальник стверджує, що на момент укладення цього договору частка житлового будинку, нікому іншому не продана, не подарована, іншим способом не відчужена, не перебуває під арештом чи забороною, щодо неї не ведуться судові спори, вона не заставлена, у податковій заставі, під іпотекою не перебуває, відносно неї не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування з іншими особами: як юридична адреса не використовується, а також будь-яких прав на неї у третіх осіб як в межах, так і за межами України немає, як внесок до статутного капіталу юридичних осіб вона не внесена, вона не є предметом спадковою договору. Треті особи не мають прав на відчужувану частку квартири, права малолітніх та неповнолітніх дітей не порушені. Членів сім`ї - дітей, які б мали право приживання (особистий сервітут, встановлений ст. 405 ЦКУ), немає. Зміст законодавства, щодо прав дітей (осіб до 18 років) членів сім`ї на проживання (особистий сервітут) та те, що на здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування та правові наслідки вчинення правочину без надання такої згоди сторонам нотаріусом роз`яснено і зрозуміло. Особи, котрі зареєстровані та проживають в житловому будинку, частка якого відчужується за цим договором, відсутні. Малолітні, неповнолітні діти, недієздатні чи обмежено дієздатні особи, відсутні, що підтверджується витягом з реєстру мешканців м. Кропивницького від 01.07.2021 року. Дарувальник стверджує, що у житловому будинку відсутні самовільні прибудови, добудови, переобладнання, перепланування та реконструкції. і реконструкції. За умовами п.1.6 договору - цей дар сторони оцінюють у сумі 10 000 грн. Згідно ч..1 ст. 15, ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 202 ЦК України). За правилами ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно ч. З ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною 5 ст. 203 ЦК України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Виходячи зі змісту статей 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови. Згідно ч.1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.05.2019 року (справа № 404/6959/18) за [PERSON] в порядку спадкування за законом визнано право власності на частину житлового будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна частина житлового будинку [ADDRESS] належала [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності, в натурі не виділялась. Судом встановлено, що в провадження Ленінського районного суду м. Кіровограда перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні з виплатою компенсації вартості частки на підставі ст. 365 ЦК України. З даним позовом [PERSON] звернувся в суд в березні 2021 року. Ухвалою суду від 21.04.2021 року позов прийнято до розгляду за правилами загального провадження до розгляду та відкрито провадження по справі № 405/2759/21. Копію ухвали суду та повістку відповідач [PERSON] отримав 01.06.2021 року та користуючись правом подачі зустрічного позову 15.06.2021 року пред`явив зустрічний позов про усунення перешкод в користуванні спірним житловим будинком. Ухвалою суду зустрічний позов [PERSON] прийнято до розгляду з первісним позовом, об`єднано в одне провадження. Договір дарування за я ким [PERSON] подарував - безоплатно передав у власність [PERSON] належну йому частину житлового будинку укладений 08.07.2022 року, тобто через один місяць та 8 днів після того, як [PERSON] стало відомо про перебування в проваджені суду спору щодо вказаного будинку. Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання № 5548/01/1 від 14.07.2017 року, в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] з 14.07.2017 року проживає [PERSON] , [INFO] . Суд приходить до висновку, що при посвідченні оспорюваного договору дарування нотаріусом було порушено вимоги розділу ІІ глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме: 1.8. При посвідченні правочину щодо відчуження нерухомого майна відчужувач цього майна подає заяву про наявність/відсутність прав малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб на користування цим майном. З метою перевірки відсутності прав малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб на користування відчужуваним нерухомим майном нотаріус має право додатково витребовувати від підприємств, установ і організацій відомості та документи, необхідні для вчинення такого правочину. 1.9. У разі виявлення з поданих відчужувачем документів, що право власності або право користування відчужуваним житловим будинком, квартирою, кімнатою або їх частиною мають малолітні або неповнолітні діти або недієздатні чи обмежено дієздатні особи, нотаріус повинен витребувати у відчужувача дозвіл органу опіки та піклування на вчинення такого правочину у формі витягу з рішення відповідної районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації, відповідного виконавчого органу міських, районних у містах, сільських, селищних рад. При цьому, в договорі дарування вказано, що в спірному житловому будинку ніхто не зареєстрований і не проживає, малолітні, неповнолітні діти, недієздатні чи обмежено дієздатні особи, відсутні (п.1.3). Виходячи з вищевикладених положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус зобов`язаний був витребувати у відповідача дозвіл органу опіки та піклування на відчуження своєї частки будинку, укладаючи оспорюваний договір дарування без нього, були порушені права малолітнього сина позивача. Суд приходить до висновку, що відповідач[PERSON] укладаючи договір дарування діяв очевидно недобросовісно та зловживав правом, оскільки оспорюваний договір порушує майнові інтереси позивача. На час укладення спірного договору дарування йому достовірно було відомо про наявність в провадженні суду справи щодо спірного будинку, підтримуючи свій зустрічний позов про усунення перешкод в користуванні часткою будинку відповідач діє недобросовісно, зловживає правами, оскільки вже не є власником вказаного майна. Згідно ч.1 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Вище перелічені обставини недобросовісності та зловживання правом зі сторони відповідача вчинені на шкоду позивачу і враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, тобто по 496,20 грн. з кожного.

Outcome: approved