Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина, вказуючи на те, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2014 року з відповідача на її користь стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 650 грн., щомісячно починаючи з 09.01.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.10.2017 року збільшено розмір аліментів, які стягують на її користь на утримання сина в сумі 850 грн. щомісячно. На даний час син досяг повноліття, в зв`язку з вадами здоров`я йому встановлено групу А інвалідності з 09.01.2019 року довічно. Відповідно до висновків МСЕК сину протипоказана робота з психоемоційним навантаженням, він потребує постійного стороннього догляду. Вона, як мати постійно здійснює догляд за хворим сином, не має змоги піти на роботу. Крім того, в неї на утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , відносно якої вона є одинокою матір`ю. Син має вади психічного здоров`я, вона як матір несе відповідальність за його фізичний стан і розпоряджається його коштами. Відповідач, як батько, не бере участі в утриманні дитини, в його догляді, не цікавиться сином, його здоров`ям. З моменту досягнення сином повноліття не сплачує аліментів ні добровільно, ні в примусовому порядку. На її прохання допомогти матеріально, відповідач не звертає уваги. Відповідач не має на утриманні інших непрацездатних членів сім`ї, не є інвалідом, він майстер з плетіння лози, обробки дерева, може надавати допомогу хворому сину. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , інваліда з дитинства першої А групи в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з дня звернення до суду довічно. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно письмової заяви просить розглядати справу у її відсутність, на позові наполягає, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно письмової заяви просить розглядати справу без його участі, позов визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 СК України і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до ст.ст.198, 200 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є сторони по справі. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 22.01.2001 року, [PERSON] , [INFO] є інвалідом першої групи з дитинства «А» з 09.01.2019 року довічно. Протипоказана робота з психоемоційним навантаженням. Потребує постійного стороннього догляду. Згідно довідок УСЗН від 30.01.2023 року, [PERSON] знаходиться на обліку в міському УСЗН та отримує допомогу на нагляд за інвалідом 1 групи у розмірі 2508 грн., [PERSON] знаходиться на обліку в міському УСЗН та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 1 групи в розмірі 6906 грн. 90 коп. Судом встановлено, позивач є сином сторін по справі, є особою з інвалідністю з дитинства, має першу «А» групу інвалідності, потребує постійного стороннього догляду, йому протипоказана робота з психоемоційним навантаженням, тобто в розумінні ст.198 СК України, є повнолітнім непрацездатним сином сторін, який потребує матеріальної допомоги. Повнолітній непрацездатний син сторін, отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю у розмірі 6906 грн. 90 коп. Позивач не працює, здійснює догляд за сином, отримує соціальну допомогу в розмірі 2508 грн. З відповідача рішенням суду стягувались аліменти на користь позивача на утримання сина в твердій грошовій суму в розмірі 650 грн., після збільшення 850 грн. Відповідач офіційно не працює, інших утриманців не має, є працездатної особою, в зв`язку з чим зобов`язаний та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього непрацездатного сина. Непрацездатність відповідача суду не доведено. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», установлено у 2022 році прожитковий мінімум дітей віком до 6 років з 01 січня -2100 грн., з 1 липня -2201 грн., з 1 грудня -2272 грн.; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня-2618 грн., з 1 липня -2744 грн., з 1 грудня - 2833 грн. Відповідно до частини восьмої та дев`ятої ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Тлумачення статті 198, 200 СК України свідчить, що при встановленні, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання повнолітнім непрацездатним дочкою, сином доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що вони не потребують матеріальної допомоги. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 12.09.2019 року у справі 459/1381/18. Ст. 141 СК України закріплено принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує, матеріальний стан позивача, яка не працює, стан здоров`я та матеріальний стан сина сторін, який є особою з інвалідністю з дитинства, потребує постійного стороннього догляду, мешкає разом з матір`ю, позивачем по справі, яка здійснює за ним постійний сторонній догляд, отримує державну допомогу, потребу у реабілітаційних заходах повнолітнього непрацездатного сина сторін, не можливість працевлаштування позивача через захворювання сина, матеріальне становище відповідача, вік відповідача, можливість відповідача працевлаштуватись, відсутність у відповідача утриманців, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на користь позивача з дня пред`явлення позову в розмірі 2000 грн., буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача і захистить права позивача та повнолітнього непрацездатного сина сторін на утримання в зв`язку з його непрацездатністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України в зв`язку задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого позивач при поданні позову звільнений законодавством в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved