Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

позивач Кредитна спілка «Орізон» звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 145 від 02.09.2009 року в сумі 7132,88 грн. В обґрунтування вимог покликається на те, що 02.09.2009 року між Кредитною спілкою «Орізон» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 145 терміном на 6 місяців, згідно якого позивач надає відповідачу кредит в розмірі 4500,00 грн., на засадах строковості на ремонт житла, а відповідач зобов`язується сплачувати кожного наступного місяця плату по відсоткам за користування кредитом та частину основної суми кредиту згідно даного договору. Планова дата закриття кредитного договору 02 березня 2010 року. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконує. 21.07.2010 року позивач звернувся в суд про стягнення з відповідача боргу в сумі 6381,92 грн. та 30.07.2010 р., про що було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] зазначених коштів. Проте, відповідач ухиляється від виконання зобов`язання. Кредитним комітетом КС «Орізон» було прийнято рішення з 01.11.2011 р. відновити нарахування відсотків за користування кредитом під 80% річних та повідомлено про це відповідача, з 19.09.2012 р. призупинено нарахування відсотків. Станом на 08.08.2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 13014,80 грн., з яких: 5\~ 881,92 грн. непогашений борг; 7132,88 грн. відсотки за користування кредитом та сума боргу відповідача, на яку необхідно відкрити виконавче провадження. Просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03.01.2023 року скасовано заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 листопада 2013 року, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалу суду від 03.01.2023 року позивачем КС «Орізон» отримано 29.01.2023 року, представником відповідача [PERSON] адвокатом Квак В.В. 10.01.2023 року. 10.02.2023 року Залізничним районним судом м. Львова зареєстровано письмові пояснення представника відповідача [PERSON] адвоката Квак В.В. Відповідно до положень ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, подані письмові пояснення не є заявою по суті справи, у якій викладаються письмові пояснення щодо предмета спору стороною відповідача, а тому судом подані письмові пояснення представником відповідача не приймаються до уваги. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення /виклику/ сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1\~ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Частиною 1\~ст.\~13\~ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 02.09.2009 року між Кредитною спілкою «Орізон» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 145, згідно якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 4500,00 грн., на засадах строковості (строком на 6 місяців), зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах визначених Договором. Планова дата закриття кредитного договору 02 березня 2010 року. Згідно п.3.1 кредитного договору № 145 плата за користування кредитом (проценти) становить 60 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Крім цього судом встановлено, що [PERSON] зобов`язання за вищезгаданим кредитним договором належним чином не виконувала, а тому за заявою КС «Орізон» Залізничним районним судом м. Львова винесено судовий наказ № 2н-2503/2010 від 30.07.2010 р. про стягнення з відповідача на користь кредитної спілки боргу в сумі 6381,92 грн., однак даний судовий наказ не виконувався. Згідно Витягу з протоколу № 130 засідання Кредитного комітету КС «Орізон» від 07.11.2011 року кредит [PERSON] визнано з підвищеним ризиком та встановлено відсоткову ставку в розмірі 80 % та нараховано відсотки у розмірі 7132,88 грн. Таким чином, у зв`язку із невиконанням [PERSON] судового наказу від 30.07.2010 року, позивач КС «Орізон» звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача заборгованості за процентами, нарахованої на прострочену заборгованість за основним боргом, відповідно до п.3.8 кредитного договору №145 із процентною ставкою у розмірі 80% річних. Відповідно до частини другої\~статті 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»)\~глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відтак, наявність судового наказу про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, який боржник не виконала, не є підставою для нарахування процентів, відповідно до умов кредитного договору, строк якого закінчився, або відповідно до ст. 1050 ЦК України. Така позиція суду узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц. Таким чином, враховуючи, що судовим наказом Залізничного районного суду м. Львова від 30 липня 2010 року по справі № 2н-2503/2010 стягнуто із позичальника заборгованість за кредитним договором, строк погашення кредиту закінчився 02.03.2010 року, тому нарахування заборгованості по сплаті процентів за кредитом, тіло якого стягнуто за раніше винесеним судовим наказом, нормами цивільного законодавством не передбачено. У такому випадку кредитор має право на стягнення з позичальника коштів, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, однак позивач таких вимог не заявляв. Відтак, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Outcome: dismissed