Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою у якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] . Вимоги заяви обґрунтовує тим, що в місті Маріуполі Донецької області протягом лютого-квітня 2022 року тривали активні бойові дії. Внаслідок загострення хвороби через морози, стреси від бойових дій та обстрілу в ніч з 17.03.2022 на [INFO] о 03 год. 40 хв. [INFO] у віці 85 років померла її бабуся [PERSON] . Вказує, що враховуючи, що жодні органи державної влади та місцевого самоврядування України, будь які інші підприємства, установи та організації у м. Маріуполь, в тому числі швидка медична допомога, медичні працівники та поліція на той момент фактично не функціонували, а в районі проживання йшли активні бойові дії, її мати [PERSON] за допомогою сусідів поклала бабусю у кімнаті квартири [ADDRESS] , де вони на той час проживали, оскільки поховати бабусю під обстрілами було не можливо, отримати лікарське свідоцтво про смерть її мати також не мала можливості. Заявник зазначає, що 22.03.2022 її мати [PERSON] змушена була залишити територію м. Маріуполя та Донецької області через небезпеку для свого життя та здоров`я. Згодом було отримано інформацію, що тіло бабусі можливо було вивезено працівниками МЧС так званої ДНР, а будинок проживання у листопаді-грудні 2022 року був повнійстю зруйнований. 21 червня 2022 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовлено у реєстрації смерті [PERSON] , яка загинула [INFO] у м. Маріуполі. Зазначає, що встановлення факту смерті необхідно для проведення державної реєстрації смерті її бабусі, забезпечення її прав на оформлення спадщини, владнання адміністративних справ та відшкодування шкоди заподіяної російською федерацією. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.02.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з викликом учасників судового розгляду в судове засідання на 22.02.2023 о 09 год. 05 хв. В судове засідання заявник та заінтересовані особи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заявником до суду подано заяву в якій просить провести судове засідання у її відсутності, в заяві вказала, що вимоги заяви підтримує. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із копії паспорта серії [NUMBER] , копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , заявник [PERSON] , [INFO] , являється онукою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. [INFO] в м. Маріуполі померла [PERSON] , [INFO] , на підтвердження чого надано копію постанови про закриття кримінального провадження від 29.11.2022 винесеної слідчим СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції Кокіною Ю.О. в межах матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 4202205270000034 від 30.09.2022 за фактом смерті [PERSON] , [INFO] , за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. За нормою абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. За повідомленням заявника отримати будь які документи на підтвердження факту смерті її бабусі [PERSON] , [INFO] , змоги не було, оскільки на момент смерті останньої в місті Маріуполі велися бойові дії, натомість жодні органи державної влади та місцевого самоврядування України, будь які інші підприємства, установи та організації, в тому числі швидка медична допомога, медичні працівники та поліція на той час фактично не функціонували. Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Отже, з матеріалів справи убачається, що можливості зареєструвати смерть бабусі заявниці на підставі вищезазначеної постанови про закриття кримінального провадження, якою встановлено факт смерті [PERSON] з природніх причин, у заявника не має. Встановлення факту смерті заявнику необхідне для проведення реєстрації смерті її бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Маріуполі, що є тимчасово окупованою територією України, та отримання свідоцтва про смерть. З урахуванням зазначеного суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved