Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

08 липня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання, неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно, починаючи з 08 липня 2022 року і до досягнення донькою 18 річного віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 11 жовтня 2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . 08 липня 2022 року вона подала позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. На даний час сторони проживають окремо, донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не допомагає матеріально утримувати дитину, всі витрати на її утримання несе вона самостійно. [PERSON] потребує коштів на необхідні канцелярські засоби та необхідні матеріали для процесу навчання, а також продукти харчування, одяг та інші речі, що забезпечать безперешкодний процес навчання та розвитку і росту дочки сторін. Крім того, [PERSON] також потребує додаткового утримання у зв`язку із хворобою та тривалим лікуванням, оскільки має наступні діагнози: ЮРА, РФ-, суглобова форма, поліартрит, активність 1 ст., швидко прогресуючий перебіг, ФС 2б, дифузна кістозна мастопатія та фолікулярна кіста яєчника. [PERSON] має задовільний стан здоров`я, займає посаду Головного оперуповноваженого Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України, має офіційний дохід, який за період з липня 2021 року по червень 2022 року становив 623944,17 грн, а відтак має можливість надавати допомогу доньці [PERSON] . Оскільки відповідач добровільно відмовляється утримувати дитину, вважає, що необхідно стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини всіх його заробітків (доходів) в судовому порядку. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 липня 2022 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 08 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. 20 грудня 2022 року до суду надійшов відзив, поданий представником відповідача [PERSON] - адвокатом Малиновською А.Б., в якому вона просить позовну заяву задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі частини його заробітку (доходу). При цьому вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів є необґрунтованим. Вказала, що з моменту фактичного припинення сімейно-шлюбних відносин з позивачем, а саме з липня 2018 року відповідач добровільно перераховував кошти на утримання дитини, що підтверджується копією банківської виписки по розрахунковому рахунку АТ КБ «Приватбанк» за період з 30.07.2018 року до 07.12.2022 року. Крім того, він неодноразово відвідував з донькою лікарів, сплачував за консультації, УЗД та інші медичні обстеження. Зазначив, що не має у власності нерухомості та транспортних засобів, несе витрати на оренду квартири та має на утриманні непрацездатну матір - [PERSON] , [INFO] . Також зауважив, що позивачем не надано доказів на підтвердження понесення нею витрат на утримання дитини. Представник позивача - адвокат Ясинецький О.А. 19 грудня 2022 рокуподав до суду заяву, в якій вказав, що після ознайомлення з відзивом, вважає, що достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно, починаючи з 08 липня 2022 року і до досягнення донькою 18 річного віку. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, заперечення відповідача, обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом установлено, що з 11 жовтня 2003 року сторони перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Донька проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи №81752717 від 06.07.2022 року. Як встановлено з доданих суду медичних документів, [PERSON] встановлено наступні діагнози: ЮРА, РФ-, суглобова форма, поліартрит, активність 1 ст., швидко прогресуючий перебіг, ФС 2б, дифузна кістозна мастопатія та фолікулярна кіста яєчника. Позивач отримує державну соціальну допомогу в розмірі 2100 грн, яка виплачується УПСЗН Солом`янського району м. Києва за посвідченням дитини з інвалідністю віком до 18 років (копія посвідчення серії [NUMBER] ). З 30.07.2018 року до 09.07.2022 року відповідач перераховував кошти на утримання дитини, що підтверджується копією банківської виписки по розрахунковому рахунку АТ КБ «Приватбанк». Проте домовленості щодо сплати аліментів на утримання дитини у добровільному порядку між сторонами не досягнуто. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно, починаючи з 08 липня 2022 року і до досягнення донькою 18 річного віку. Відповідач у відзиві не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно. Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить із такого Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України Згідно з ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як визначено ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто, вони обидва повинні нести обов`язок належного забезпечення своїй дитині належних умов для життя та гармонійного розвитку. Так, згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Приписами ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, виходячи з норм чинного законодавства, відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дитини мають нести спільно обоє батьків. Крім того, суд вважає, що відповідач беззаперечно має усвідомлювати всю відповідальність покладеного на нього обов`язку щодо забезпечення дитини, яка залишилася проживати разом з матір`ю та потребує матеріального забезпечення, незалежно від будь-яких обставин. Тому він зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини. Як встановлено судом, [PERSON] офіційно працює, займає посаду Головного оперуповноваженого Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України, його дохід за період з липня 2021 року по червень 2022 року становив 623944,17 грн, що підтверджується довідкою про доходи №26/22 від 30.06.2022 року. На утриманні відповідача перебуває непрацездатна матір - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, беручи до уваги вік та стан здоров`я дитини, яка перебуває на утриманні матері, матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього на утриманні непрацездатної матері [PERSON] , [INFO] , та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дитини необхідним харчуванням і предметами вжитку, суд вважає, що необхідно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 липня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі в справах про стягнення аліментів, звільнені від сплати судового збору. Виходячи з цього, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 992,40 грн судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved