Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

27 жовтня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 08 листопада 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №984, посилаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та поваги один до одного. Вказав, що від шлюбу мають неповнолітню дитину- сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із ним. Зазначив, що з відповідачем не підтримує шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. 30 листопада 2022 року позовна заява надійшла до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на підставі ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року. Ухвалою від 20 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 12 січня 2023 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін. Ухвалою суду від 09 лютого 2023 року розгляд справи відкладено на 02 березня 2023 року. Позивач в судове засідання не з`явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явилась, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~фактичні обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~застосувавши до\~спірних правовідносин\~відповідні норми\~матеріального та\~процесуального права,\~встановив наступні\~фактичні обставини\~та відповідні\~їм правовідносини.\~ Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого 08 листопада 2003 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10 грудня 2015 року (а.с.2). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи те, що позов визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони припинили шлюбні відносини, дітей віком до одного року не мають, примирятися не бажають, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог відповідно до ст. 206 ЦПК України. В силу вимог\~ст. 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до вимог\~ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 50 відсотків, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved