Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

В лютому 2023 року до Іллінецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказано, що 09 червня 2020 року [PERSON] уклав із ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» Кредитний договір №3754742048 від 09 червня 2020 року. Цей Договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ "ФК"ЦФР", розміщені на сайті ТОВ "ФК"ЦФР" www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення Договору та до яких позичальник приєднався підписавши Договір, складають єдиний кредитний договір. 29.12.2021 року між ТОВ "ФК "ЦФР" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимоги № 20211229, у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "ЦФР" передає (відступає) ТОВ "ФК ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "ЦФР" права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ "ФК "ЦФР" і Боржниками. Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ "ФК "ЦФР" - Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги №20211229 від 29.12.2021, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 55657,46 грн., з яких: - 38370,04 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 5,18 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; - 17282,24 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками; - 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. З цих підстав ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за Кредитним договором № 37547442048 від 09 червня 2020 року в сумі 55657,46 грн. з яких: 38370,04 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5,18 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 17282,24 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов у встановлений судом строк не подав. 07 лютого 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким позов задоволити з наступних мотивів. Судом установлено, що 09 червня 2020 року [PERSON] уклав із ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» Кредитний договір №37547442048 від 09 червня 2020 року (а.с. 6), паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4742048 (а.с. 7). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 37547442048 від 09 червня 2020 року за період з 09 червня 2020 року по 29 грудня 2021 року, заборгованість [PERSON] становить 55657,46 грн. з яких: 38370,04 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5,18 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 17282,24 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 12). Окрім того, позивачем долучено до матеріалів справи договір Факторингу № 20211229 від 29 грудня 2021 року, та відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до вказаного Договору, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки на загальну суму 55657,46 гривень (а.с. 13-15). Водночас, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням ,що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] та ТОВ «ФК «ЦФР» уклали кредитний договір. ТОВ «ФК «ЦФР» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, проте відповідач порушив свої зобов`язання, в результаті чого виникла заборгованість. В подальшому, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором на загальну суму 55657,46 гривень, що підтверджується договором Факторингу. Частина перша статті 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 8 статті 178 ЦПК України визначає, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Велика Палата Верховного Суду (справа №127/15672/16-ц) в постанові від 08 листопада 2019 року зазначила, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. При цьому, положення частини першої статті 280 ЦПК України визначають, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Відповідно до частини першої статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пункт перший частини другої вказаної статті ЦПК України визначає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі статей 525, 526, 530, 549, 611, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved