Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

представник позивача звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 16.03.2021 року між Кредитною спілкою «Самопоміч» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №JV0000000011 про надання кредитних коштів, на підставі якого відповідачу було надано кредитні кошти у сумі - 7 000грн на умовах плати за користуванням кредитними коштами в розмірі 57% річних, строком на дванадцять місяців. У відповідності до вимог кредитного договору №JV0000000011 від 16.03.2021р. та Додатку №1 до договору №JV0000000011 від 16.03.2021року, позичальник взяв на себе зобов`язання сплачувати щомісячно 778 грн 68 коп, що складається з частини основної суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами починаючи з 16.04.2021 року по 16.03.2022 року. За період з 16.03.2021р. по 09.06.2021р. у виконання вищевказаного кредитного зобов`язання боржником було сплачено 2 340грн, з яких 1 460грн 13коп - основна сума кредиту та 879 грн 87 коп - проценти за користування кредитними коштами. З травня місяця 2021 року позичальником постійно порушувались взяті на себе договірні зобов`язання щодо строків внесення та повноти оплати. З 10.06.2021 року позичальником не було здійснено жодної оплати на виконання кредитного зобов`язання по кредитному договору. Кредитна спілка неодноразово зверталася до відповідача з вимогами щодо необхідності дотримання умов кредитного договору та погашення простроченої заборгованості, що підтверджується листом №35 від 19.10.2021р, однак, усні та письмові вимоги кредитної спілки боржником були проігноровані та залишені без належного реагування. Станом на 20 квітня 2022 року заборгованість по кредитному договору №JV0000000011 від 16.03.2021р. становить 8 265 грн 03 коп, з яких 5 539 грн 87 коп - сума простроченого основного боргу по кредиту та 2 725 грн 16 коп - проценти за користування кредитними коштами. Просить постановити рішення яким стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №JV0000000011 від 16.03.2021 року в розмірі 8 265 гривень 03 копійок та 2481грн 00коп сплаченого судового збору. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 23.05.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 02.03.2023 вирішено проводити заочний розгляд справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, хоч належно був повідомлений про час та місце слухання справи, клопотання щодо слухання справи у його відсутності суду не надіслав. Як вбачається, з Відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМСУ , відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , саме на цю адресу були скеровані виклики в судове засідання. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ст.280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Оскільки у судове засідання 02.03.2023 року не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повню з?ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 16.03.2021 року між Кредитною спілкою «Самопоміч» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №JV0000000011 про надання кредитних коштів, на підставі якого відповідачу було надано кредитні кошти у сумі - 7000 грн на умовах плати за користуванням кредитними коштами в розмірі 57% річних, строком на дванадцять місяців. У відповідності до вимог пункту 4.1 кредитного договору №JV0000000011 від 16.03.2021р. та Додатку №1 до договору №JV0000000011 від 16.03.2021року, позичальник взяв на себе зобов`язання сплачувати щомісячно 778 грн 68 коп, що складається з частини основної суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами починаючи з 16.04.2021 року по 16.03.2022 року. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Однак в порушення виконання умов кредитного договору, а також ст.ст.526, 554, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. В період з 16.03.2021р. по 09.06.2021р. на виконання вищевказаного кредитного зобов`язання боржником було сплачено сплачено 2 340грн, з яких 1 460грн 13коп - основна сума кредиту та 879 грн 87 коп - проценти за користування кредитними коштами. З травня місяця 2021 року позичальник взяті на себе договірні зобов`язання щодо строків внесення та повноти сплат порушував. 19.10.2021року кредитною спілкою було скеровано лист-вимогу №35 щодо необхідності дотримання умов кредитного договору, та повернення до 29 жовтня 2021року повної суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Однак, така відповідачем була проігнорована, станом на 20 квітня 2022 року заборгованість [PERSON] по кредитному договору №JV0000000011 від 16.03.2021р. становить 8 265 грн 03 коп, з яких 5 539 грн 87 коп - сума простроченого основного боргу по кредиту та 2 725 грн 16 коп - проценти за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем доводи позову не спростовані та не надано суду докази належного виконання кредитних зобов`язань, а відтак суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 2481,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved