Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

У січні 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 12.09.2011 р. На підставі вказаної заяви [PERSON] було відкрито кредитний рахунок на який встановлено кредитний ліміт. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладені Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Договору, на підставі яких відповідач дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 26.12.2022 рік заборгованість відповідача становить 48 664,30 грн. з яких: 39992,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2503,20 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 6168,60 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 12.09.2011 року в сумі 48 664,30 гривень та 2684,00 понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про слухання справи у його відсутності, в якому також представник позивача вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відзив на позов до суду не подала. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.09.2011 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк»), згідно якої банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказані обставини підтверджуються: анкетою-заявою [PERSON] про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 12.09.2011 року; довідкою про видачу [PERSON] кредитних карток, а також довідкою про встановлення та зміну кредитного ліміту на видані [PERSON] згідно укладеного 12.09.2011 року договору. Підписавши 12.09.2011 року анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку [PERSON] підтвердив, що вона згоден з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які наданні їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Як вбачається з розрахунку заборгованості, виписки по рахунку відповідача банк виконав взяті на себе зобов`язання надавши відповідачу кредит, шляхом встановлення кредитного ліміту на видану відповідачу кредитну картку. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 26.12.2022 рік становить 48 664,30 грн. з яких: 39992,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2503,20 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 6168,60 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На підтвердження своїх позовних вимог банк надав суду Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та тарифів. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. У анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 12.09.2011 року процентна ставка, розмір штрафів, розмір комісії за обслуговування картки не зазначені. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Так, позивач, окрім тіла кредиту просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит та комісію за обслуговування картою. На підтвердження своїх позовних вимог, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 12.09.2011 року, позивач надав суду Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, якими визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови. При цьому, слід зазначити, що вказані тарифи та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем не підписані. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та штрафу. Оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» з часу виникнення спірних правовідносин (12.09.2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, за таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафу, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року №342/180/17. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Посилання банку на те, що [PERSON] був обізнаний та погодився на відповідні умови і тарифи обслуговування кредитної картки, що підтверджується підписанням ним паспорту кредитування, суд вважає безпідставними, оскільки сам паспорт споживчого кредиту був підписаний лише 24.05.2021 року, тобто через понад 10 років, після укладення договору, і саме по собі підписання паспорту кредитування свідчить лише про надання банком клієнту інформації про різні можливі умови кредитування та не є доказом погодження між сторонами конкретних умов укладеного договору кредиту. Як вбачається із представленого банком виписки за договором б/н від 12.09.2011 року за період з 18.12.2013 по 28.12.2022 рік загальна сума витрат клієнтом кредитних коштів складає 160 979,58 гривень, загальна сума коштів, внесених клієнтом на погашення заборгованості становить 113 477,48 гривень. Також суд зазначає, що із вказаного розрахунку встановлено, що до загальної суми заборгованості за тілом кредиту включалися суми нарахованих та погашених за рахунок кредиту відсотків, та пені які за вказаний період становили 70 852,18 гривень (списані відсотки) та 100 гривень - списана пеня. Враховуючи те, що [PERSON] не підписував Тарифи, Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку, а у підписаній анкеті-заяви сторонами не було погоджено розміри, порядок нарахування та сплати, які відсотків так і пені за укладеним 12.09.2011 року договором, суд приходить до висновку про те, що банком безпідставно були нараховані та списані (включалися у суму витрат ) відсотки у сумі 70 852,18 гривень та 100 гривень пені. Таким чином, згідно представлених доказів, а саме розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, встановлено, що розмір витрат [PERSON] кредитних коштів за мінусом нарахованих та списаних відсотків і пені становить 90117,40 гривень (160 979,58 гривень - 70 852,18 гривень - 100 гривень). Оскільки сума надходжень за договором б/н від 12.09.2011 рік за період з 18.12.2013 року по 28.12.2022 рік (113 477,48 гривень) перевищує суму здійснених витрат без урахування списаних відсотків та пені (90 117,40 гривень) вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є безпідставними, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed