Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

03.02.2023\~позивачка звернулась\~до суду\~з позовом\~до відповідача,\~в якому\~просить стягувати\~з останнього аліменти в її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що 18 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . До березня 2022року вони сім`єю проживали у м. Харкові. У березні 2022 р., рятуючись від бойових дій, переїхали до міста Дрогобич Львівської області, де стали на облік як внутрішньо переміщені особи. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2022 шлюб між нами розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач повернувся до м. Харкова. Відповідач жодним чином їй не допомагає матеріально, зовсім не дбає про їхніх дітей. Ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання дітей, добровільно належної матеріальної допомоги на утримання двох неповнолітніх дітей не надає, а це перешкоджає створенню сприятливих умов для їхнього фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дітей. Відповідач має можливість матеріально утримувати дітей, оскільки є здоровою працездатною людиною. Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила проводити таке без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки. Судом було вжито належних заходів задля виклику відповідача в судове засідання з розгляду даної справи по суті шляхом направлення йому судових повісток за адресою місця проживання. Будь яких повідомлень про зміну адреси відповідач суду не подавав, а відтак, суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11, ч. 12 ст. 128 ЦПК України, вважає останнього належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно правил\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище викладене, суд ухвалив завершити розгляд справи у відсутності сторін, за наявними у матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 18.09.2010 було укладено шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1834, який рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013 було розірвано (справа №442/7407/22). У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , (повторне свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 07 квітня 2022р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дрогобичі Дрогобицького району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) та [PERSON] , [INFO] (повторне свідоцтво про народження [NUMBER] видане 07 квітня 2022р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дрогобичі Дрогобицького району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції). Згідно Довідок №1302-5000591894 від 28.03.2022, № 1302-7500252049 та № 1302-7500252049 від 20.04.2022, позивачка [PERSON] та її неповнолітні діти : [PERSON] та [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами з м.Харків в м.Дрогобич Львівської області. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів для дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, яка проживає разом з дітьми, займається їх вихованням, і відповідача (є особою працездатного віку) - платника аліментів, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості визначає їх в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів для дітей відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дітям належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved