Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

06.07.2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 08.10.2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 22. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми. Зазначає, що одруження з [PERSON] виявилось невдалим. Відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, шукав різні причини для вчинення сварок та скандалів у сім`ї, принижував її честь і гідність, не рахувався з її думкою. Вони вже більше року не підтримують сімейних стосунків. Вважає, що їхні сімейні відносини остаточно розірвані та примирення між ними неможливе, а шлюб носить тільки формальний характер. Просить шлюб між нею і відповідачем розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Крім того, просить стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати по справі. Позивач [PERSON] та її представник, адвокат Зварищук В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві та просили їх задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві на позовну заяву позовні вимоги позивача не визнав, мотивуючи тим, що обставини, якими обгрунтовується позов, не відповідають дійсності. В зв`язку з наведеним, просив суд у задоволенні позову відмовити. Разом з тим в судовому засіданні [PERSON] та його представник, адвокат Капак В.М. заявлений позов частково визнали. Зазначили, що не заперечують відносно розірвання шлюбу. Однак, не погоджуються, щоб неповнолітніх дітей залишити проживати з матір`ю, бо між сторонами існує спір з приводу того з ким мають проживати неповнолітні діти. Тому в цій частині позовних вимог [PERSON] просили суд відмовити. Що стосується стягнення з відповідача в користь позивача витрат за надання правничої допомоги в сумі 2600 грн. 00 коп. та сплаченого судового збору в сумі 1984 грн. 80 коп. - не заперечували лише відносно стягнення витрат за написання позовної заяви в сумі 600 грн. 00 коп. і судового збору за одну позовну вимогу в сумі 992 грн. 40 коп. В решті стягнення суми судових витрат просили відмовити, бо представником відповідача не надано акт виконаних робіт на підтвердження заявленої суми на правничу допомогу. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши відзив на позовну заяву,дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. Ухвалою суду від 04.08.2022 року сторонам було надано три місяці для примирення та налагодження подружнього життя. Однак, наданий судом строк для примирення бажаного результату не дав, так як сторони не вживають заходів для примирення, шлюб існує формально. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до змісту п.10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстровано 08.10.2016 року у виконавчому комітеті Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 22, яке долучене до матеріалів справи (а.с.5). Від шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми (а.с.6-7). Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, а тому їх шлюб носить формальний характер. Зокрема, позивач [PERSON] не має наміру підтримувати сімейні стосунки в подальшому, та стверджує, що вони як подружжя втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у неї немає. Таким чином, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Крім того, згідно ст.113 СК України, після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] слід залишити шлюбне прізвище [PERSON]Щодо вимоги про залишення неповнолітніх дітей проживати разом з позивачем, то суд вважає її необгрунтованою й такою, що до задоволення не підлягає. Так, СК України не передбачено залишення проживання дитини з одним із подружжя при розірванні шлюбу. Про таку можливість зазначив Верховний Суд у постанові від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18, вказавши, що «за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу». Тобто, ключовим у даному випадку є відсутність спору про те, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти після розірвання шлюбу. Крім того, вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу суд може, але не повинен, оскільки СК України такий обов`язок не встановлений. В судовому засідання достовірно перевірено, що між сторонами існує спір з приводу того з ким мають проживати неповнолітні діти. Встановлені судом дані обставини дають позивачу [PERSON] право на звернення до суду з позовом про визначення місця проживання неповнолітніх дітей. За вказаних обставин в цій частині позов до задоволення не підлягає. Крім того, згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданих стороною позивача попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на правничу допомогу від 06.07.2022 року, квитанцій серії АЕ № 0259 та 0260 від 01.07.2022 року витрати на правничу допомогу склали 2600 грн. 00 коп. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за одну позовну вимогу в сумі 992 грн. 40 коп. та на професійну правничу допомогу у розмірі 2600 грн. 00 коп. згідно квитанцій серії АЕ № 0259 та 0260 від 01.07.2022 року, всього - 3592 грн. 40 коп. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved