Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з заявою, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення юридичного факту. В обґрунтування своєї заяви заявник [PERSON] зазначила, що вона звернулась до працівників Першотравенського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) для оформлення пенсії за віком. При перевірці документів спеціалістом, було виявлено, що на першій сторінці трудової книжки дата її народження зазначена не повністю, а саме не зазначені число та місяць, зазначений лише рік народження. У зв`язку з чим, спеціалістом їй було запропоновано звернутись до суду для вирішення питання про встановлення факту належності їй трудової книжки. Вважає, що відсутність числа та місяця її народження на титульній сторінці трудової книжки скоріш за все, є наслідком механічної помилки з боку осіб, які вперше заповнювали її трудову книжку. Оскільки на сторінці 41 трудової книжки, дата її народження зазначена повністю. Відсутність цих даних на титульній сторінці її трудової книжки фактично позбавляє її права на своєчасне отримання пенсії за віком, чим порушує встановлене ст.46 Конституції України право на соціальне забезпечення. Просить суд встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , яка виписана 05 вересня 1977 року середньою школою №2 міста Першотравенська, Дніпропетровської області. У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень по справі не має. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , досягла пенсійного віку, у зв`язку з чим, звернулася до Першотравенського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) для призначення їй пенсії. При огляді документів, спеціалістом фонду, було виявлено, що на першій сторінці її трудової книжки, заповненої 05 вересня 1977 року відповідальною особою середньої школи №2 міста Першотравенська Дніпропетровської області Міністерства освіти УРСР, де на той час остання працювала на посаді старшої піонервожатої, що підтверджується записом у трудовій книжці №1, відсутня дата та місяць народження заявниці, зазначено лише рік народження. Виправити цей недолік неможливо, так як середня школа №2 міста Першотравенська Дніпропетровської області Міністерства освіти УРСР, яка видавала їй дану трудову книжку, неодноразово була реорганізована та на даний час має іншу назву. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 07 січня 1960 року Рибно-Слободською сільською радою Рибно-Слободського району ТАССР, [PERSON] народилась [INFO] , та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Копією свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] підтверджується, що 29 квітня 1981 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований міським бюро РАЦС міста Першотравенська Дніпропетровської області, актовий запис №95, та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00038103769 від 12 січня 2023 року підтверджується, що 19 жовтня 1979 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №165, та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . 03 лютого 1981 року шлюб було розірвано за спільною заявою подружжя, актовий запис №10. Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] , яка видана 05 вересня 1977 року середньої школою №2 міста Першотравенська Дніпропетровської області Міністерства освіти УРСР, на першій сторінці у графі «дата народження» відсутня дата та місяць народження [PERSON] , зазначено лише рік народження «1959». При цьому на сторінці №41 вищезазначеної трудової книжки, у графі «дата народження» зазначено повну дату народження [PERSON] а саме - « [INFO] ». Перевіривши надані заявницею документи, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність дати та місяця народження на першій сторінці трудової книжки останньої, слід розглядати як механічну помилку працівника, який заповнював цей документ. Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а виправити помилку в документі у позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, дослідивши усі надані докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON] трудової книжки, заповненої 05 вересня 1977 року відповідальною особою середньої школи №2 міста Першотравенська Дніпропетровської області Міністерства освіти УРСР. На підставі викладеного,

Outcome: approved