Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

У провадженні\~Вінницького міського\~суду Вінницької\~області перебувала\~цивільна справа\~за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат та пені за несвоєчасну сплату аліментів. 21 жовтня 2022 року у вищевказаній справі було ухвалено рішення, яким позов задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку за прострочення зі сплати аліментів в розмірі 8 182 грн. 34 коп. В задоволенні інших вимог позовної заяви відмовлено (а.с. 218-221). 15 лютого 2023 року представником позивача було подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені на стадії розгляду справи судом першої інстанції пропорційно до задоволених позовних вимог. У вказаній заяві представник позивача зазначає, що на виконання вимог Договору про надання правової допомоги від 02 травня 2022 року, позивачем за супровід справи у суді першої інстанції були понесені витрати на професійну правову допомогу у сумі 4\~000 грн. 00 коп. Відповідально до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У встановлений законом строк представником позивача було надано суду докази щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі і в тому самому порядку, що й судове рішення. 22 лютого 2023 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на заяву представника позивача адвоката Чернілевської Р.В. про ухвалення додаткового рішення, зі змісту яких вбачається, що відповідач просить вказану заяву залишити без задоволення, оскільки відповідачем не було отримано акта виконаних робіт від 22 липня 2022 року та квитанції до прибуткового касового ордера. Також, відповідач вказує на те, що матеріали справи не містять ні розрахунку часу, витраченого на надання правничої допомоги, ні детального опису (наданих послуг), виконаних адвокатом. Крім того, відповідач наголошую на тому, що розгляд справи проводився в спрощеному порядку без виклику сторін, що виключає представництво позивача в суді. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представник позивача в позовній заяві зазначила про те, що судові витрати позивач планує понести в розмірі 4\~000 грн. витрат на правову допомогу. Також, представником позивача 25 липня 2022 року було подано заяву, у якій остання просила долучити до матеріалів справи докази щодо понесених позивачем судових витрат. До вказаної вище заяви представник позивача додала Договір про надання правової допомоги від 02 травня 2022 року, Акт виконаних робіт від 22 липня 2022 року та квитанцію до прибуткового касового ордера № 01-07/22 від 22 липня 2022 року. 02 травня 2022 року між адвокатом Чернілевською Р.В. та Ясінською О.М. (клієнт) було укладено Договір про надання правової допомоги, зі змісту якого вбачається, що клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання на представництво та захист інтересів клієнта в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зокрема, в усіх судових установах, з усіма правами, які надані законом позивачеві, відповідачеві, третій особі, а клієнт зобов`язується оплатити такі послуги (а.с. 213). Згідно п. 4.1. Договору, за надання послуги з правової допомоги клієнт сплачує адвокатові плату у формі гонорару. Розмір гонорару встановлюється за домовленістю сторін і становить 4\~000 грн. 00 коп. За складання позовної заяви та представництво інтересів клієнта у суді з приводу стягнення додаткових витрат та неустойки за прострочення сплати аліментів. З Акту виконаних робіт від 22 липня 2022 року вбачається, що на виконання умов договору про надання правової допомоги від 02 травня 2022 року адвокатом Чернілевською Р.В. надано клієнту [PERSON] правову допомогу, а саме: -Підготовка та подання позовної заяви про стягнення додаткових витрат та пені за несвоєчасну сплату аліментів до Вінницького міського суду; -Ознайомлення з матеріалами справи № 127/9274/22; -Підготовка письмових пояснень; Клієнтом проведена оплата адвокатові за надані послуги (гонорар) в загальній сумі 4\~000 грн. 00 коп. (а.с. 214). Факт здійснення позивачем оплати за наданні послуги, відповідно до Договору про надання правової допомоги від 02 травня 2022 року та Акту виконаних робіт від 22 липня 2022 року підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 01-07/22 від 22 липня 2022 року на суму 4\~000 грн. 00 коп. (а.с. 215). Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суд Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права. У рішенні ЄСПЛ, ухваленому в справі «Бєлоусов проти України», констатовано, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Враховуючи вищевикладене та встановлений ст. 12 ЦПК України принцип змагальності сторін, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким вирішити питання про судові витрати на професійну правничу допомогу та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 600 грн. 00 коп., оскільки позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат та пені за несвоєчасну сплату аліментів, було задоволено\~частково,\~а саме\~на 40\~%,\~тому відповідно\~до п.\~3\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~витрати на\~правничу допомогу\~необхідно покласти\~на обидві\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Решту витрат слід залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial