Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

Керівник Обухівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Обухівської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь Обухівської районної державної адміністрації шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням у розмірі 95004,90 грн. Свої вимоги мотивує тим, що ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 30.09.2022 року (справа № 372/2478/21) [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, позов прокурора залишено без розгляду. [PERSON] обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. [PERSON] , будучи директором ТОВ «Будівельна компанія Тріада Плюс», діючи від імені цієї юридичної особи, вчинив службове підроблення.У період часу з червня 2019 року по вересень 2019 року [PERSON] в порушення вимог договору не виконав в повному обсязі роботи по капітальному ремонту приміщень інклюзивно-ресурсного центру в Українській СЗОШ №1 І-ІІІ ступенів Обухівської районної ради Київської області та достовірно знаючи про невідповідність фактично виконаних робіт проектно-кошторисній документації, порушенні будівельних норм та стандартів, маючи прямий умисел на складання, видачу завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до них завідомо неправдивих відомостей, при складанні відповідних документів. Під час фактичного огляду виконаних робіт по капітальному ремонту приміщень інклюзивно-ресурсного центру було встановлено, що обсяги по окремим видам робіт, які можливо визначити відповідними замірами, не відповідають обсягам, зазначеним в актах КБ-2в. Загальна вартість невиконаних робіт по актам 2019 року згідно договору № 226 від 18.06.2019 року з капітального ремонту приміщень інклюзивно-ресурсного центру в Українській СЗОШ №1 І-ІІІ ступенів Обухівської районної ради Київської області становить 95 004, 90 грн. [PERSON] , будучи службовою особою, склав завідомо неправдиві офіційні документи, які уповноважений складати, внісши в них завідомо неправдиві відомості про фактичні обсяги виконаних робіт, що фактично виконаними та наданими відповідно у зазначених обсягах станом на дату підписання довідки та актів не були, затвердив їх своїм підписом та передав, чим вчинив видачу, до відділу освіти Обухівської районної ради Київської області, вчинивши таким чином службове підроблення, що заподіяло матеріального збитку відділу освіти Обухівської районної ради Київської області на загальну суму 95 004, 90 грн. 11 листопада 2022 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження та призначення відкритого судового засідання. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Обухівської районної державної адміністрації судове засіданні не з`явився, причини неявки суд не повідомив. Відповідач в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечив, зазначив, що не визнав своєї провини під час розгляду кримінального провадження, і дотепер не вважає, що його діями завдано матеріальної шкоди підприємству. Заслухавши, учасників процесу, перевіривши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 42020111200000258 від 20.05.2020, [PERSON] обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. [PERSON] на час вчинення кримінального правопорушення (злочину) обіймав в ТОВ «Будівельна компанія Тріада Плюс» посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто відповідно до ч. З ст. 18 КК України мав статус службової особи. Відповідно до обвинувального акту [PERSON] , будучи службовою особою, склав завідомо неправдиві офіційні документи, які уповноважений складати, внісши в них завідомо неправдиві відомості про фактичні обсяги виконаних робіт, що фактично виконаними та наданими відповідно у зазначених обсягах станом на дату підписання довідки та актів не були, затвердив їх своїм підписом та передав, чим вчинив видачу, до відділу освіти Обухівської районної ради Київської області, вчинивши таким чином службове підроблення, що заподіяло матеріального збитку відділу освіти Обухівської районної ради Київської області на загальну суму 95 004, 90 грн.(дев`яносто п`ять тисяч чотири гривні дев`яносто копійок). Отже, кримінальними правопорушенням (злочином), передбаченим ч. 1 ст. 366 КК України, [PERSON] заподіяв відділу освіти Обухівської районної ради Київської області майнову шкоду на загальну суму 95 004,90 грн. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 30 вересня 2022 року (справа № 372/2478/21) у кримінальному провадженні №420201 11200000258 від 20.05.2020 року за ч. 1 ст. 366 КК України, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, позов прокурора залишено без розгляду. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вказана ухвала набрала законної сили 08.10.2022 року. Частиною 1 ст. 127 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Згідно із ч. 1 ст. 1 166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 128 КПК України встановлено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фарзалієв проти Азербайджану» (заява № 29620/07): «Щодо подальшого цивільного провадження, порушеного проти заявника, Суд повторює, що сфера дії частини 2 статті 6 не обмежується розглядом кримінальної справи проти заявника, і може застосовуватися до судових рішень, прийнятих після закінчення такого провадження шляхом закриття або виправдання (див. Allen, цитовано вище, п.п. 98-102, для короткого викладу попередньої прецедентної практики в цьому зв`язку). Такі відповідні судові рішення підпадають FARZALIYEV v. AZERBAIJAN JUDGMENT 17 під дію частини 2 статті 6, коли в силу національного законодавства та практики вони пов`язані з кримінальним провадженням і є "наслідками та необхідними супутниками", або "прямим продовженням" закриття кримінального провадження (ibid., п.п. 99-100). Після закриття кримінального провадження презумпція невинуватості вимагає, щоб відсутність кримінального засудження особи бралася до уваги і в будь якому іншому провадженні будь-якого характеру (ibid., п. 102, з подальшими посиланнями). Таким чином, виходячи із викладеного, задоволення цього позову порушить принцип презумції невинуватості відповідача (особа під час кримінального провадження провину не визнала), і виглядатиме як обвинувальний вирок. В разі дійсного завдання шкоди правовідносини справедливо перенести виключно в цивільно правову площину, що передбачає звернення із претензіями матеріального характеру не до відповідача по справі, як обвинуваченого, який не був визнаний винним, а до юридичної особи, яка була стороною договірних відносин із Обухівською районної державною адміністрацією Київської області із доведенням обставин певними засобами доказування, зокрема, шляхом призначення експертизи в рамках цивільної справи. Ці аргументи базуються на п. 62 цього ж рішення ЄСПЛ, де зазначено: «У справах, пов`язаних з позовами щодо цивільної компенсації, поданими потерпілими сторонами, незалежно від того, чи завершилося кримінальне провадження закриттям справи або ж виправданням, Суд підкреслив, що хоча звільнення від кримінальної відповідальності повинне враховуватися в цивільному провадженні щодо компенсації, воно не повинне перешкоджати встановленню цивільної відповідальності щодо виплати відшкодування, яка випливає з тих же самих фактів, але на основі менш суворого тягаря доказування. Однак якщо рішення національного суду про відшкодування міститиме заяву про кримінальну відповідальність відповідача, це порушить питання, які підпадають під сферу застосування статті 6 § 2 Конвенції (див. ФАРЗАЛІЄВ проти АЗЕРБАЙДЖАНУ РІШЕННЯ © Переклад Олександра Дроздова, Олени Дроздової, Віктора Голуба 20 Allen, цитовано вище, п. 123; Ringvold v. Norway, № 34964/97, п. 38, ЄСПЛ 2003-II; Y v. Norway, № 56568/00, п.п. 41-42, ЄСПЛ 2003 (виписки); і Diacenco v. Romania, № 124/04, п.п. 59-60, 7 лютого 2012» Суд також вважає за доцільне зазначити наступне. Прокурор вважає, що завдана шкода в розмірі 95 004,90 грн. випливає із пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 366 КК України, яка, в свою чергу, передбачає відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей. При цьому очевидно, що інкримінована в обвинувальному акті матеріальна шкода в розмірі 95 004,90 грн. не може бути завдана в результаті виключно складання та видачі неправдивої інформації до офіційного документа. Логічним буде передбачити, виходячи із засад кримінального права, що матеріальна шкода могла бути завдана неправомірними діями, накшталт, «привласнення, розтрати, заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем та ін.». Проте відповідачу по справі [PERSON] обвинувачення за будь-якими іншими статтями КК України, якими б могла бути завдана матеріальна шкода, не пред`являлося, принаймні доказів суду не надано з цього приводу. Таким чином, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed