Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив припинити стягнення аліментів, які стягуються згідно судового наказу № 507/1803/18 від 15 січня 2019 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог зазначає, що рішенням Любашівського районного суду від 29 листопада 2021 року виключено із актового запису про народження [PERSON] відомості про його батьківство. За таких обставин, посилаючись на положення ст.197 СК України, позивач просив позов задовольнити. Позивач надав до суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується поштовим повідомленням, проте вона в судове засідання на розгляд справи повторно не з`явилася, причини неявки не повідомила, заяву до суду про розгляд справи без її участі та відзив не надала. Третя особа: До суду надійшло клопотання Любашівського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про розгляд справи у відсутність представника (а.с.19). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 29 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 11 розділу ІІІ ЦПК України на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що судовим наказом Любашівського районного суду Одеської області від 19 грудня 2018 року наказано стягувати аліменти із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку, але не більше десяти прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с.7). 13 лютого 2019 року державним виконавцем Любашівського районного відділу державної виконавчої служби на підставі зазначеного Судового наказу відкрито виконавче провадження № 58364058 (а.с.12). Як вбачається із рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 29 листопада 2021 року виключено відомості про [PERSON] як батька дитини [PERSON] , [INFO] , з актового запису № 58 від 30 серпня 2016 року (а.с.9-10). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до положень частини четвертої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України (далі СК України), у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком.Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно із ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Так, позивач посилається як на обставину, яка має істотне значення для припинення стягнення аліментів на те, що судовим рішенням виключено з актового запису про народження дитини відомості про нього як батька дитини. Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька є, зокрема, відсутність у позивача обов`язку утримання дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки він не є його батьком. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні ч. 2 ст. 197 СК України, і відповідно, є підставою для припинення стягнення аліментів. Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №511/219/18, відповідно до якої виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько, а також в постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №477/1165/20. Відтак, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, а також те, що судовим рішенням виключено з актового запису про народження дитини відомості про позивача як батька дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з квитанцією позивач сплатив 992 грн. 40 коп. судового збору (а.с. 1). Вимоги позивача задоволені повністю, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного ,

Outcome: approved