Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 04 серпня 2022 року представник позивача [PERSON] адвокат Угриновська Юлія Володимирівна звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування цим житловим приміщення. Позовну заяву обґрунтовує тим, що позивачу [PERSON] , на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 01 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорним І.О., за реєстровим номером 2286, належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . Відповідно до п. 11 Договору купівлі-продажу, продавець зобов`язувався знятися разом з іншими зареєстрованими за цією адресою особами з реєстраційного обліку місця проживання до 01.01.2022 р. Згідно відповіді Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 36-вих-45039 від 07 липня 2022 року, за відомостями Реєстру Львівської міської територіальної громади за вказаною адресою зареєстрована [PERSON] , [INFO] , з 18.06.2018 р. на підставі особисто поданої заяви та згоди власника житла [PERSON] . З акту обстеження житлово-побутових умов проживання № 22 від 15 липня 2022 року вбачається, що відповідач зареєстрована у спірній квартирі, але не проживає в такій. Реєстрація місця проживання відповідача у даній квартирі перешкоджає позивачу у здійсненні права власності, так як вона не може розпорядитися належним на праві власності майном на власний розсуд, змушена нести додаткові витрати на утримання житла, відповідачне проживає у даній квартирі, не являється членом сім`ї чи іншими особами, які постійно проживають разом з позивачем у вказаній квартирі, а лише зареєстрована у такій як член сім`ї попереднього власника житла. Просить усунути перешкоди у здійсненні нею права власності квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням. Вирішити питання судових витрат. Відзив на позовну заяву відповідач у встановлений судом термін не подала. Заяви (клопотання) учасників справи: Позивач [PERSON] на адресу суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить ухвалити рішення, яким задоволити позовні вимоги та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник позивача адвокат Угриновська Ю.В. на адресу суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, зазначила, що не заперечує щодо заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Процесуальні дії у справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25.08.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 29-30). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06.12.2022 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 55-56). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що: 01 жовтня 2021 року між [PERSON] (продавець) та позивачем [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорним І.О., за реєстровим номером 2286. У п. 11 даного договору сторонами обумовлено обов`язок продавця знятися разом з іншими зареєстрованими за цією адресою особами з реєстраційного обліку місця проживання до 01.01.2022 р. Про актуальність права власності свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 277786031 від 01.10.2021 р. У спірній квартирі [ADDRESS] з 18.06.2018р. зареєстрована [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповіддю Шевченківської районної адміністрації ЛМР № 36-вих-45039 від 07.07.2022 р. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання № 22 від 15.07.2022р., складеного комісією ОСББ «Грінченка 10-Б»,на житловій площі квартири [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] , на час перевірки ніхто не проживає у квартирі. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання № 26 від 19.11.2022р., складеного ОСББ «Грінченка 10-Б», на житловій площі квартири [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] , на час перевірки виявлено, що остання не проживає з лютого 2021 року. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті , встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно достатті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із частиною 1статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями частини 1 статті 317\~Цивільного кодексу\~України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Права власника жилого будинку, квартири, визначеніст.383 ЦК Українитаст.150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України. При цьому власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦПК України). Зазначені норми матеріального права визначають право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі наведених норм права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме порушене право та з яких підстав. З огляду на підстави заявленого позову, застосуванню підлягають положення ст. 391, та глави\~32 «Право користування чужим майном» ЦК України, оскільки застосування до регулювання житлових відносин положень\~ЖК Української РСР, прийнятого 30 червня 1983 року не відповідає реаліям сьогодення та змісту нинішніх суспільних відносин. Натомість\~ЦК України\~є кодифікованим актом законодавства, який прийнято пізніше, а тому темпоральна колізія норм права має вирішуватися саме на користь норм\~ЦК України. Саме такий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17, від 16 грудня 2020 року у справі № 182/7347/18, що у порядку ч.4\~ст.263ЦПК України\~підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Відповідно до положень ч.1 ст.156\~ЖК України та ч.1 ст.405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Позивач зазначає,\~що відповідач,\~будучи членом\~сім`ї попереднього\~власника \~ [PERSON] ,\~у її\~квартирі не\~проживає з\~лютого 2021\~року,\~що підтверджується\~актами обстеження\~житлово-побутових\~умов проживання\~№ 22\~від 15.07.2022р.\~та №\~26\~від 19.11.2022р.\~Сумніватися у\~достовірності вказаних\~доказів у суду немає підстав. При вирішенні спору суд приймає до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року № 638/13030/13-ц: право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Право користування чужим майном передбачено у ст.ст.401-406 ЦК України. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення (ч.2 ст.406 ЦК України). Доказів на підтвердження укладення між позивачем та відповідачем будь-яких договорів, на підставі яких за ним би зберігалося право користування спірним житлом, надано не було, і таких не здобуто судом під час розгляду справи. Отже лише сам пособі факт реєстрації відповідача у спірномужитлі без фактичного проживання у ньому, враховуючи намір позивача, як власника вільно володіти, користуватися, а також розпоряджатися таким житлом, безумовно перешкоджає у вчиненні ним таких дій. Право позивача, яка придбала квартиру, є порушеним та підлягає захисту, оскільки із припиненням права власності колишнім власником на квартиру, втрачається й право користування жилим приміщенням членами його сім`ї. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає за можливе здійснити захист порушеного права позивача шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням, позов є підставним та підлягає задоволенню. Інших обставин, які б мали значення для правильного вирішення справи суд не встановив. Судові витрати: У порядку ст.141 ЦПК України\~на відповідача покласти сплачені при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved