Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

07.06.2021 року між позивачем (Кредитодавець) та відповідачем-1 (Позичальник) було укладено Кредитний договір про споживчий кредит (далі - Договір), згідно з п. 1 якого Кредитодавець надає Позичальникові кредит у сумі 7000 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності, забезпеченості, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до умов Договору. \~ \~ \~ \~Кредитодавець забов?язався надати Позичальнику кредит в день підписання Договору. (п. 2.3. Договору). Позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1 Договору (п.2.4 Договору). Згідно з п. 2.1 кредит надається строком на 24 місяці від дати отримання Позичальником кредиту. Згідно з п.2.7 Договору датою отримання кредиту вважається дата видачі Позичальнику суми кредиту готівкою через касу кредитодавця, а при безготівкових розрахунках - дата списання відповідної суми з рахунку кредитодавця. Пунктом 2.8 Договору передбачено, що датою повернення (погашення) кредиту так само як і датою сплати процентів вважається дата оформлення Кредитодавцем прибуткових касових ордерів на отримані суми, а при безготівкових розрахунках - дата зарахування коштів на рахунок Кредитодавця. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 2.5 Договору Позичальник зобов?язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом з дотриманням Графіку розрахунків, що є невід?ємною частиною Договору. \~ \~ \~ \~Пунктом 3.1. Договору визначено, що плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 38,8% річних від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом. \~ \~ \~ \~Сторони домовились про те, що у разі порушення графіку розрахунків та несвоєчасного надходження (прострочення) планового, згідно з графіком розрахунків, що є невід?ємною частиною Договору, платежу, повністю або частково, Кредитодавець своїм рішенням має право визнати цей кредит кредитом з підвищеним ризиком. В цьому випадку встановлюється та діє протягом усього строку користування цим кредитом фіксована відсоткова ставка за користування цим кредитом у розмірі 290,6 процентів річних, яка нараховується на початкову суму отриманого кредиту з першого дня несвоєчасного надходження (прострочення) планового, згідно графіку розрахунків. (п.п.3.8 та 3.9). За умовами п.3.10 Договору прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту так і після закінчення цього строку, протягом подальшого користування позичальником наданими грошовими коштами. Для забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором позивач (Кредитодавець), відповідач-1 (Позичальник) та відповідач-2 (Поручитель) уклали Договір поруки № 11780/1-П від 07.06.2021 (далі - Договір поруки), згідно з п. 2. якого Поручитель зобов?язався перед Кредитоадвцем за виконання Позичалтником умов Кредитного договору № 11780 від 07.06.2021 року в повному обсязі, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитними коштами, додаткові проценти та інші витрати, передбачені кредитним договором. Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитодавцем як солідарні боржники. Згідно з п.7 Договору поруки він набирає силу з моменту підписання і припиняється після виконання умов Кредитного договору № 11780 від 07.06.2021 року. Судом встановлено, що позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачу-1 кредит в сумі 7 000, 00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 392 від 07.06.2021 року. Проте, відповідач-1 належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість на загальну суму 13 768 грн. 33 коп.: 5132,98 грн. - основна сума кредиту та заборгованість за процентами в сумі 8635,35 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з частинами 1 та 4 статті 11\~Цивільного кодексу\~України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. В силу положень статті 626\~Цивільного кодексу\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 627\~Цивільного кодексу\~України визначено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 628\~Цивільного кодексу\~України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу приписів ст.\~553\~Цивільного кодексу\~України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 Цивільного кодексу України). Частиною 1 статті 509\~Цивільного кодексу\~України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України). Положеннями ч. 1 ст.\~543\~Цивільного кодексу\~України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст.\~525\~Цивільного кодексу\~України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, оскільки відповідачі належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконали, суд дійшов висновку про те, що відповідачами були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Таким чином, відповідний борг в сумі 13 768, 33 грн., з яких 5132,98 грн. - основна сума кредиту та 8635,35 грн. - відсотки за користування кредитом, який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий солідарно з відповідачів в судовому порядку. При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Згідно з частиною 2 статті 12\~Цивільного процесуального\~кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. У відповідності до частини 1 статті 12\~Цивільного процесуального\~кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Положеннями частин 1 та 3 статті 83\~Цивільного процесуального\~кодексу України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України). Разом з цим відповідачі не скористались правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідачі були позбавлені можливості у порядку частини 4 статті 83\~Цивільного процесуального\~кодексу України письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). При цьому, за приписами частини 4 статті 12\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідачами не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем. Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідачі неналежним чином виконували взяті на себе обов`язки, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведеного. Відповідно до ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів.

Outcome: approved