Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та вимоги обгрунтовує тим, що з 01.06.2000 року по 18.01.2023 року він перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб». Він звільнився з роботи за власним бажанням (ст.38 КЗпП України). На день звільнення з роботи ДП «ОБ і ВТ» нарахувало йому заборгованість з заробітної плати у сумі 73492,35грн., але виплатити її відмовилося. Вважає ці дії незаконними, оскільки, у відповідності до ч.1 ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. З такими діями відповідача він категорично не погоджується, адже відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Позивач просить суд ухвалити рішення яким стягнути на його користь з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» нараховану але не виплачену йому заробітну плату в сумі 73492,35грн. Представник відповідача - Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» надав суду заяву, в якій підтвердив заборгованість по заробітній платі [PERSON] , за винятком утриманих ПДФО та військового збору, в сумі 73492,35грн. станом на день звільнення 18.01.2023 року. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Суд установив, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» з 01.06.2000 року по 18.01.2023 року. З довідки від 21.02.2023 року вбачається, що заборгованість по заробітній платі та розрахункових [PERSON] , за винятком утриманих ПДФО та військового збору, становить 73492грн.35коп. Виплата заробітної плати працівнику гарантована статтею 43 Конституції України. Відповідно до частини першої\~статті 47 КЗпП України, - власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Згідно з частиною першою\~статті 116 КЗпП України, - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Оскільки судом встановлено, що в день звільнення відповідач не виплатив позивачу заборгованість із заробітної плати, що також підтвердив відповідач, розмір якої становить 73492грн.35коп., що свідчить про порушення відповідачем строків виплати заробітної плати позивачу, встановлених\~статтею 115 КЗпП України \~та\~статтею 24\~Закону України\~«Про оплату\~праці» та наявність заборгованості з виплати заробітної плати, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідність стягнення з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у вказаному розмірі. Відповідно дост.141 ЦПК Українисуд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073грн.60коп.

Outcome: approved