Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа - диплому серії [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , виданого 25 червня 1993 року Вінницьким державним педагогічним інститутом ім. Островського. В обґрунтування своїх вимог заявниця посилалася на те, що у 1993 році закінчила Вінницькій державний педагогічний інститут ім. Островського та отримала диплом [NUMBER] , реєстраційний номер 631, від 25.06.1993 за спеціальністю «українська мова та література». У вказаному дипломі допущена помилка, а саме, замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Тобто, у написанні прізвища допущено помилку - немає букви «ь». Ця обставина не дозволяє зарахувати час навчання до загального пенсійного стажу. Управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області не приймає цей документ. У її трудовій книжці (серія [NUMBER] ) прізвище записане правильно, що ще раз вказує на недбалість при заповненні даних у вищевказаному дипломі. На уточнюючий запит Відділу обслуговування громадян №4 ГУ ПФУ України у Вінницькій області Вінницький державний педагогічний університет ім. М. Коцюбинського, який є правонаступником Вінницького державного педагогічного інститут ім. Островського з 05.02.1998 (Постанова КМУ від 04.02.1998 №122), надав лише архівну довідку, якою підтвердив видачу диплому, але з вищевказаною помилкою в написанні прізвища. Встановлення належності їй диплому необхідне для зарахування часу навчання до її загального пенсійного стажу. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у своїй заяві просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи Вінницького державного педагогічного університету ім. Михайла Коцюбинського в судове засіданні не з`явився, на електронну адресу суду адвокат Кронівець Т.М. надіслала клопотання про розгляд справи без участі представника та зазначила що не заперечує проти задоволення заяви. Раніше, 27.01.2023 від заінтересованої особи надійшли пояснення, у яких зазначено, що на підставі наказу Вінницького державного педагогічного інституту ім. М.Острозького від 01.08.1988 №126 [PERSON] була зарахована до складу студентів філологічного факультету денної форми навчання за спеціальністю «Українська мова і література». 14.04.1993 [PERSON] у зв`язку з одруженням подала заяву про зміну прізвища на [PERSON] в документах, що відносяться до компетенції інституту. На підставі поданої заяви та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] із допущенням технічної описки було змінено прізвище, про що видано наказ від 14.04.1993 №68. Відповідно до наказу від 25.06.1993 №117 [PERSON] було присвоєно кваліфікацію «Вчителя української мови та літератури» і видано диплом спеціаліста від 25.06.1993 [NUMBER], реєстраційний №631, із допущенням технічної описки на прізвище « [PERSON] ». Додатково повідомили, що Вінницький державний педагогічний університет імені Михайла Коцюбинського є правонаступником Вінницького державного педагогічного інституту ім. М.Острозького з 05.02.1998 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.1998 №122. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, з`ясувавши письмові пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини. 12.05.1990 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.05.1990, після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.31). 25.06.1993 Вінницьким державним педагогічним інститутом видано диплом серії [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , на ім`я заявниці за спеціальністю українська мова та література, присвоєно кваліфікацію спеціаліста вчителя української мови та літератури, зазначивши у дипломі « [PERSON] » (а.с.7). Диплом серії [NUMBER] , реєстраційний №631 від 25.06.1993 виданий на прізвище [PERSON] . Вінницький державний педагогічний університет імені Михайла Коцюбинського є правонаступником Вінницького державного педагогічного інституту ім. М.Острозького з 05.02.1998 (Постанова Кабінету Міністрів України від 04.02.1998 №122), згідно відповіді Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського №28/861 від 02.12.2022 (а.с.9). Відповідно до запису на першій сторінці у трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненій 16.08.1993, [PERSON] має вищу освіту зі спеціальністю вчитель української мови та літератури, прізвище зазначено « [PERSON] ». Згідно записів у трудовій книжці заявниця, починаючи з 16.08.1993 по теперішній час, працювала виключно за спеціальністю вчителем української мови та літератури (а.с.25-33). 25.07.2000 Літинським РВ УМВС України в Вінницькій області видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] на ім`я заявниці [PERSON] , як зазначено і у картці платника податків (а.с.4-6). Також, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] було присвоєно кваліфікацію «Вчителя української мови та літератури» і видано диплом спеціаліста від 25.06.1993 [NUMBER], реєстраційний №631, із допущенням технічної описки у прізвищі « [PERSON] », згідно пояснень Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського, які містяться в матеріалах справи (а.с.16,17). В силу п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Як роз`яснюється у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення у таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться у документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. Врахувавши те, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності диплому заявниці, а встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці, з метою забезпечення реалізації її прав на оформлення пенсії, суд дійшов висновку, що вимоги заявниці є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)». Заявниця сплатила судовий збір в сумі 496,20грн, а відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved