Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України. Заява мотивована тим, що у період тимчасової окупації Автономної Республіки Крим заявники [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб за законами окупаційної влади. Під час перебування у шлюбних відносинах, у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак, в зв`язку з тим, що реєстрація шлюбу та народження дітей відбулося на території Автономної Республіки Крим, яка є тимчасово окупованою, всі документи, які вони там отримали є нелегітимними, а документи про народження дітей, видані компетентною установою України, відсутні. Таким чином заявники позбавлені можливості зареєструвати народження дітей в органах державної реєстрації актів цивільного стану України та отримати відповідні свідоцтва про народження дітей відповідно до законодавства України. 01.03.2023 року від представника заявників, адвоката Попова О.І., надійшли додаткові пояснення, з яких випливає, що шлюб між заявниками був зареєстрований на окупованій території, тому виданий окупаційною владою документ про укладення шлюбу є не дійсним та не створює жодних правових наслідків. Заявники в судове засідання не з`явилися, в поданій заяві про встановлення факту народження дітей просять розгляд справи провести без їхньої участі, заяву просять задовольнити. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, а також беручи до уваги обмежені строки розгляду справ цієї категорії, визначені в ч. 2 ст. 317 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності заявників та представника заінтересованої особи та ухвалити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, суд вважає, що вимоги заяви слід задовольнити виходячи з наступних міркувань. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Частиною 2 ст. 317 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України № [NUMBER] від 08.04.2020 року, народився [INFO] в с. Малий Маяк Алушта Автономної Республіки Крим. Аналогічно встановлено, що заявник [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України № [NUMBER] від 24.04.2020 року, народилася [INFO] в с. Пушкіне Красногвардійського району Автономної Республіки Крим. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , від 21.10.2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 21.10.2016 року відділом реєстрації шлюбу м. Сімферополь Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис № 2032, тобто окупаційною владою, після чого остання змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно з «Свидетельство о рождении» (мовою оригіналу) серії [NUMBER] від 02.08.2017 року дитина [PERSON] народилася [INFO] , місце народження: м. Сімферополь, Республіка Крим. Відповідно до «Свидетельство о рождении» (мовою оригіналу) дитина [PERSON] народилася [INFO] , місце народження: м. Сімферополь, Республіка Крим. В обох свідоцтвах батьками дітей записано: в графі батько « [PERSON] », мати « [PERSON] ». Факт народження у [PERSON] дітей також стверджується виписними екіпризами з акушерського стаціонару відповідно до яких [PERSON] народила [INFO] хлопчика та [INFO] народила дівчинку. Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності - рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. В силу вимог п. 1 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини. У ч. 1 ст. 145 СК України також визначено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. З огляду на зазначені вище положення законодавства, заявники позбавлений можливості в позасудовому порядку здійснити реєстрацію факту народження своїх дітей та отримати відповідні свідоцтва про народження із тих підстав, що документи про народження були видані на тимчасово окупованій території України. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до практики ЄСПЛ, Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій територій, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Це стосується реєстрації смертей, народжень, шлюбів. Встановлення факту необхідно заявникам для державної реєстрації народження дітей. За таких підстав, надані заявниками документи про народження дітей суд визнає належними і допустимими доказами на підтвердження факту народження дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьками яких є заявники у цій справі. Таким чином, суд вважає, що факт народження дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є доведеним та підтвердженим у судовому засіданні доказами, визнаними судом належними та допустимими, на підставі чого подана заява підлягає задоволенню. Частиною 4 ст. 317 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved