Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У липні 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд: в порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на автомобіль «Subaru Outbaсk», номерний знак [NUMBER] , а також автомобіль «Subaru Impreza»; стягнути з [PERSON] грошову компенсацію вартості частини автомобіля марки «Subaru Outbaсk», номерний знак [NUMBER] , а також за транспортний засіб «Subaru Impreza» в розмірі 703 000,00 грн; вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 08 червня 2002 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між подружжям фактично припинено, спільне господарство не ведеться. З березня 2022 року відповідач не надає жодних коштів на утримання дітей. За час перебування у шлюбі сторонами, придбано майно: автомобіль марки «Subaru Outbaсk», номерний знак [NUMBER] , а також автомобіль марки «Subaru Impreza». Враховуючи, що згоди щодо порядку розподілу спільної сумісної власності між подружжям не досягнуто, після уточнення позовних вимог просить суд: в порядку розподілу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на частину земельної ділянки площею 0,3214 га, кадастровий номер 3221087001:01:001:0013, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; право власності на автомобіль марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] . Визнати за [PERSON] право власності на: частину земельної ділянки площею 0,3214 га, кадастровий номер 3221087001:01:001:0013, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; автомобіль марки «Subaru Impreza», 2015 року випуску. Стягнути з неї на користь відповідача грошову компенсацію вартості частини транспортного засобу марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 31 600,00 грн. Стягнути з відповідача [PERSON] на її користь грошову компенсацію вартості автомобіля «Subaru Outbak», номерний знак [NUMBER] , що проданий відповідачем без її згоди в розмірі 232950,00 грн. та грошову компенсацію вартості частини автомобіля марки «Subaru Impreza» в розмірі 169 350,00 грн. Стягнути з [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 9808,00 грн. та витрати на проведення експертизи в розмірі 4500,00 грн. Рух справи. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 липня 2022 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху, оскільки при зверненні до суду з вищевказаним позовом позивачем не сплачено судовий збір. 19 серпня 2022 року позивач [PERSON] на виконання вимог ухвали, надала до суду квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02 вересня 2022 року відкрито провадження по справі, визначено, що справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого розгляду на 28 вересня 2022 року. 27 вересня 2022 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Панчук Ю.П. надав до суду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якій просить суд: порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] частку земельної ділянки площею 0,3214 га, кадастровий номер 3221087001:01:001:0013, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована за [PERSON] та частку автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] який зареєстрований за [PERSON] . В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки «Subaru Impreza», 2015 року випуску. Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 27 вересня 2022 року зустрічну позовну заяву передано судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року прийнято зустрічну позовну заяву та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. 16 листопада 2022 року позивач [PERSON] надала до суду заяву про зміну предмета позову, в якій просить суд: в порядку розподілу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на частину земельної ділянки площею 0,3214 га, кадастровий номер 3221087001:01:001:0013, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] . Визнати за [PERSON] право власності на: частину земельної ділянки площею 0,3214 га, кадастровий номер 3221087001:01:001:0013, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; автомобіль марки «Subaru Impreza», 2015 року випуску. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості частини транспортного засобу марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 31 600,00 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості автомобіля «Subaru Outbak», номерний знак [NUMBER] , що був придбаний в розмірі 232950,00 грн. та грошову компенсацію вартості частини автомобіля марки «Subaru Impreza» в розмірі 169 350,00 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 9808,00 грн. та витрати на проведення експертизи в розмірі 4500,00 грн. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та її представник підтримали заявлені вимоги з урахуванням уточненої позовної заяви та просили задовольнити, з обставин викладених в позовній заяві. В задоволенні зустрічної позовної заяви просили відмовити. Відповідач та його представник в судовому засіданні підтримали зустрічні позовні вимоги наполягали на їх задоволенні. Заперечували проти задоволення первісного позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, які вважає належними, допустимими та достатніми в їх сукупності, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, приходить до висновку про часткове задоволення як первісних, так і зустрічних позовних вимог. Фактичні обставини справи. Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Судом встановлено, що 08 червня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис № 603, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 08 червня 2002 року (а.с. 6). За час спільного шлюбу подружжям придбано наступне майно, яка є спільною власністю подружжя: - земельну ділянку площею 0, 3214 га, кадастровий номер 3221087001:01:001:0013, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по [ADDRESS] , яка зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 червня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області (а.с. 68); - автомобіль марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , 2007 року випуску, який зареєстрований на [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 111). Згідно звіту про незалежну майна, складеного ТОВ «Агенція консалтингових послуг» від 08 листопада 20222 року ринкова вартість автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] складає 63200,00 грн (а.с. 72). - автомобіль марки «Subary Impreza», 2015 року випуску, який придбаний на аукціоні в Америці та доставлений в Україну, на даний момент на обліку не стоїть. Відповідно до консультаційного висновку ТОВ «Агенція консалтингових послуг», станом на 08 листопада 2022 року орієнтована ринкова вартість пропозиції до продажу легкового автомобіля марки «Subary Impreza», 2015 року випуску становить 338 700,00 грн (а.с. 120). - автомобіль марки «Subaru Outbaсk», номерний знак [NUMBER] . Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8048/2022/3248381 від 30 червня 2022 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , автомобіль марки «Subaru Outbaсk», номерний знак [NUMBER] відчужено [PERSON] за домовленістю сторін ціна транспортного засобу склала 30000,00 грн (а.с. 32). Згідно консультаційного висновку ТОВ «Агенція консалтингових послуг», станом на 08 листопада 2022 року орієнтована ринкова вартість пропозиції до продажу легкового автомобіля марки «Subaru Outbaсk», 2014 року випуску становить 465 900,00 грн (а.с. 119). Спір між сторонами виник з приводу поділу майна подружжя набутого під час шлюбу. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення. Майнові відносини, які складаються між подружжям урегульовано у нормах СК України. У сімейному законодавстві передбачено два режими власності подружжя - особиста приватна власність дружини, чоловіка, тобто кожного з подружжя, та спільна сумісна власність подружжя. Згідно з ч. ч. 1-5 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду"»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України. Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги. Суд може визнати за другим з подружжя право на частку цієї премії, нагороди, якщо буде встановлено, що він своїми діями (ведення домашнього господарства, виховання дітей тощо) сприяв її одержанню. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обов`язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю кожного з них. Нормою ч. 7 ст. 57 СК передбачено, якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. За приписами ст. 60 СК України та ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Майном, як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст. 190 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином, набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Ця презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт в судовому порядку. При цьому тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільної сумісної власності, покладається на того з подружжя, який її спростовує (зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц). Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до п. 23 постанови Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. З досліджених в судовому засіданні матеріалів та доказів наданих сторонами, судом встановлено, що обсяг майна придбано в період шлюбу за спільні кошти подружжя, у зв`язку з чим, є спільно набутим майном подружжя [PERSON] . Окрім того, судом також встановлено, що в період шлюбу придбаний транспортний засіб «Subaru Outbaсk», номерний знак [NUMBER] , який за договором купівлі-продажу 30 червня 2022 року відчужений відповідачем без згоди дружини. Відповідно до ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки і майна, що є у спільній сумісній власності, і в разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Цією ж статтею ЦК України передбачено, що виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється в порядку, встановленому статтею 364 цього ж кодексу. В судовому засіданні сторони не заперечували вартість майна визначеного консультаційними висновками ТОВ «Агенція консалтингових послуг». Враховуючи обсяг майна подружжя, придбаного в період, суд вважає за необхідне розподілити майно між подружжям, з урахуванням вартості майна, його неподільності, придбання та користування майном членами родини, вартості реалізованого майна, та також з додержанням принципу співмірності, справедливості, рівності часток слід розділити майно подружжя [PERSON] наступним чином: - визнати за [PERSON] та [PERSON] по частці земельної ділянки площею 0,3214 га, кадастровий номер 3221087001:01:001:0013, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , яким користується старший син подружжя та право власності на автомобіль марки «Subaru Impreza», 2015 року випуску, номер кузова [NUMBER] , який був придбаний в період шлюбу саме для користування [PERSON] та цей факт визнаний сторонами в судовому засіданні. Згідно ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Як встановлено в ході розгляду справи автомобіль марки «Subaru Outbaсk», номерний знак [NUMBER] був відчужений без згоди [PERSON] , він не може бути присуджено сторонам, у зв`язку з відсутністю його у власності. За відсутності факту оспорювання правочину з відчуження автомобіля, при поділі вказаного майна підлягатиме лише його вартість. Відповідно до консультаційного висновку щодо орієнтованої ринкової вартості автомобіля «Subaru Outbaсk», номерний знак [NUMBER] від 08 листопада 2022 року, становить 465 900,00 грн. Таким чином, грошова частка кожного з подружжя становить - 232 950,00 грн. Згідно консультаційного висновку щодо орієнтованої ринкової вартості автомобіля «Subaru Impreza», 2015 року випуску, номер кузова [NUMBER] орієнтовна ринкова вартість автомобіля становить 338 700,00 грн. Таким чином, грошова частка кожного з подружжя складає 169350, 00 грн. Згідно звіту про незалежну оцінку вартості майна ринкова вартість автомобіля марки «ВАЗ» номерний знак [NUMBER] становить 63200,00 грн. Частка кожна з подружжя становить 31600,00 грн. Враховуючи, що в порядку поділу майна подружжя [PERSON] розподілено автомобіль марки «ВАЗ» та автомобіль марки «Subaru Impreza», тому [PERSON] підлягає грошова компенсація вартості цього майна в розмірі 200 950,00 грн. (169 350, 00 грн + 31600,00 грн). В свою чергу, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає сплаті грошова компенсація частки вартості відчуженого автомобіль марки «Subaru Outbaсk» в розмірі 232 950,00 грн. Шляхом проведення взаємного розрахунку вартості грошової компенсації часток при поділі спільного майна подружжя, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] різниці вартості часток у розмірі 32000,00 грн., виходячи з розрахунку (232950,00 грн - 200950,00 грн). Суд, вважає, що вказаний спосіб поділу майна подружжя [PERSON] є найбільш доцільним, справедливим, максимально наближеним до пропорційного розподілу часток й відповідатиме інтересам сторін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положенням ст. 141 ЦПК України. Частина 8 ст. 141 ЦПК України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Згідно дублікату квитанції від 19 серпня 2022 року позивач [PERSON] при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір в розмірі 7030,00 грн (а.с. 17). Окрім того, 15 листопада 2022 року позивач [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 2775,00 грн за заявою про уточнення (збільшення ) позовних вимог (а.с 63). При зверненні до суду зі зустрічною позовною заявою [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 5626, 60 грн, що підтверджується квитанцією від 26 вересня 2022 року (а.с 23). З урахуванням ціни позову, та пропорційності задоволених позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю витрат по сплаті судового збору в розмірі 4180,00 грн, виходячи з розрахунку (7030,00 + 2775,00 - 5625,60 = 4180,00 грн). Вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат за отримання консультативних висновків на суму 4500 грн. задоволенню не підлягають, тому що відсутні квитанції, або документи бухгалтерського обліку про понесення позивачем даних витрат. Акти прийому-передачі послуг щодо проведення незалежної оцінки в яких зазначено, що замовник на дату підписання акту перерахував платежі не можуть доводити понесені позивачем витрати за відсутності квитанції та (або) розрахункового документа. На підставі викладеного,

Outcome: partial