Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

27.04.1990 року, згідно з рішенням виконкому Індустріальної райради народних депутатів м. Дніпропетровська, видано Ордер № 488 серії 01 (підстава: сп ДЗМО, затв. Ленінським райвиконкомом № 127/1 від 11.03.1990 р.) на заняття квартири: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , [INFO] , на склад сім`ї з трьох осіб: на нього, жінку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 17.08.1990 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №008971 від 22.07.2022. 20.06.1996 р. [PERSON] знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] та з 24.09.1996 р. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована та проживає на сьогоднішній день, що підтверджується листом відділу обліку проживання фізичних осіб №10/5-270 від 10.02.2022. З матеріалів справи вбачається, що будинок, в якому знаходиться спірна квартира, яку займають позивачі, перебуває в комунальній власності. Таким чином, вирішення питання щодо приватизації квартири належить до компетенції Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до\~частини першої\~статті 345\~ЦК України\~фізична або\~юридична особа\~може набути\~право власності\~у разі\~приватизації державного\~майна та\~майна,\~що є\~в комунальній\~власності.\~Зазначена норма\~є загальною,\~оскільки відсилає\~до спеціального законодавства. У частині третій статті 9 ЖК України\~визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (частина друга статті 2 Закону). Квартира [ADDRESS] не є квартирою, яка не підлягає приватизації у розумінні ч.2 ст.2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». 26.01.2022 [PERSON] та [PERSON] звернулися до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою про оформлення в приватну (спільну сумісну) власність квартири, в якій зареєстровані та проживають по найму, адреса: [ADDRESS] , в порядку безоплатної приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». До заяви додали: заяву про оформлення в приватну власність квартири від 26.01.2022 р.; довідку № 008971 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщення/будинку осіб, лист Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації відділу обліку проживання фізичних осіб від 10.02.2022 р. № 10/5-270, лист Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації відділу обліку проживання фізичних осіб від 10.02.2022 р. № 10/5-271, копію документа, що посвідчує осіб (паспорти громадян України та РНОКПП), технічний паспорт на квартиру, копію Ордеру на жиле приміщення № 488 серії 01 від 27.03.1990 р., копію посвідчених документів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Донецьке шосе 121», код 41343334: Виписка, Статут, Протокол № 31 засідання правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Донецьке шосе 121» від 14.11.2018 р., лист-довідку КП «ДМБТІ» Дніпровської міської ради № 1876 від 15.02.2022 р. про відсутність реєстрації права власності за Позивачами та за будь-якою іншою особою. За результатами розгляду заяви [PERSON] , 09.09.2022 Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради надав відповідь, яка викладена у листі про розгляд заяви від 09.09.2022 р. № 3/16-1959 та зазначив, що заявниками не надані документи, що підтверджують право вселення та реєстрацію в квартирі через те, що дати видачі ордеру на жиле приміщення та реєстрації в квартирі позивачів відрізняються датами: ордер № 488 серія 01, датований 27.03.1990 р., тоді як наймач(і) зареєстровані за вказаною адресою з 17.08.1990 р. (згідно з Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 22.07.2022 р. № 008971). Однак, відповідно до частини четвертої статті 5 ЗУ «Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз (частина п`ята статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. У частині десятій статті 8 вказаного Закону закріплено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію (частина друга статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»), заборона приватизувати конкретне приміщення (частина четверта статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», частина друга статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 (далі - Положення № 396), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Пунктом 18 Положення № 396 затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації. Судом встановлено, що позивачі зареєстровані і проживають в квартирі з 17.08.1990 року, тобто на законних підставах. Доводи Відповідача, які викладені листі про розгляд заяви №3/16-1959 від 09.09.2022 про те, що позивачами не надані документи, що підтверджують право вселення та реєстрацію в спірній квартирі, є безпідставними, оскільки позивачі вселилися у квартиру на підставі ордеру, а реєстрація позивачів в квартирі відбулось 17.08.1990 року, так як будинок не було здано в експлуатацію на момент видачі ордеру (27.03.1990 р.). Також суд зазначає, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Згідно пункту 6 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Аналіз вищевикладений статей свідчить про те, що встановлене законом право громадянина на житло, у тому числі і на приватизацію житла презюмується і підлягає захисту у разі його порушення. Крім того, відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При вирішенні даної справи судом враховані висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року в справі № 296/4642/19 (провадження № 61-2708св20). Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що право [PERSON] та [PERSON] на приватизацію квартири порушено та має бути захищено, а тому позов в частині визнання за ними права на приватизацію підлягає задоволенню, але з урахуванням правової позиції, яка викладена у постанові ВС від 31.08.2022 по справі №758/9406/19, вимоги про зобов`язання відповідача прийняти пакет документів та здійснити (провести) приватизацію цієї квартири не є повноваженням суду, а тому задоволенню не підлягають. При цьому суд зазначає, що відмова у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача прийняти пакет документів та здійснити (провести) приватизацію цієї квартири не виключає обов`язку Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради розглянути заяву [PERSON] від 26.01.2022 у порядку Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 та з урахуванням висновків суду у даній справі.

Outcome: partial