Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

12.11.2021 ПФ «А-ТЕТ» звернулась до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказує, що позивачем надаються [PERSON] послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води фізичним особам - власникам квартир у житловому будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та у якому [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] віднесено до будинків щодо яких позивач надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води власникам квартир у житловому будинку [ADDRESS] приватною фірмою «А-ТЕТ» надаються з 01.03.2017 і по теперішній час. Відповідач, як власник квартири [ADDRESS] у зазначеному будинку , отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води та відповідно виступає у якості споживача. Станом на 11.11.2021 у відповідача перед позивачем склалась заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення у загальній сумі, яка становить 31158,69 грн, що виникла за період з 01.10.2018 по 30.04.2021. Окрім того, позивач вказує, що відповідно до ст. 625 ЦК України, [PERSON] зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, а саме 1493,70 грн та 3061,41 грн відповідно. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2018 по 30.04.2021 у сумі 31158,69 грн, 3% річних у сумі 1493,70 грн, інфляційні витрати - 3061,41 грн та понесені судові витрати (том 1 а.с. 1-7). 22.11.2021 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання (том 1 а.с. 96). 21.12.2021 відповідачем [PERSON] подано заяву про відвід судді Семіряд І.В. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.12.2021 визнано заву [PERSON] про відвід судді Семярід І.В. необґрунтованою. Цивільну справу за позовом ПФ «А-ТЕТ» до [PERSON] передано в канцелярію суду, для виконання вимог ст. 33 ЦПК України. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.12.2021 у задоволені заяви [PERSON] про відвід судді Семіряд І.В. від розгляду справи №638/17477/21 відмовлено (том 1 а.с. 107-110, а.с 112, а.с. 115). 06.01.2022 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказано, що позовна заява необґрунтована та така, що не підлягає задоволенню. Ствердження позивача, що їй, як споживачу надавались послуги з опалення квартири не відповідають дійсності, оскільки неодноразово в усній формі зверталась до директора ПФ «А-ТЕТ» з приводу відсутності тепла у квартирі [ADDRESS] , в тому числі і до коменданта будинку. Була подана заява від 31.03.2021 про направлення комісії. Екс- комендант будинку відмовився підписати акт про відсутність тепла у квартирі. Окрім того, 13.06.2019 позивачем було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] . Судом було видано судовий наказ, який у подальшому ухвалою суду скасований. На прийомі у [PERSON] було узгоджено питання про встановлення теплового лічильника та за рекомендацією [PERSON] між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір про встановлення ВОТЕ у квартирі. На теперішній час у Дзержинському районному суді м. Харкова розглядається справа за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, оскільки з боку ФОП [PERSON] порушені права [PERSON] . Крім того, ПФ «А-ТЕТ» не надавалась відповідна документація щодо встановлення теплового лічильника. Через незаконні дії ФОП [PERSON] та ПФ «А-ТЕТ» у квартирі [ADDRESS] немає тепла з 15.10.2017 по сьогоднішній день. Директор фірми проігнорував звернення [PERSON] з цього питання, вимагаючи погасити неіснуючий борг. У зв`язку з чим відповідач просить відмовити у задоволені позову (том 1 а.с. 136-140). 14.01.2022 відповідачем [PERSON] подано зустрічну позовну заяву до Приватної фірми «А-ТЕТ» про стягнення грошових коштів у рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 25.10.2022 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова зустрічний позов [PERSON] до ПФ«А-ТЕТ» про стягнення грошових коштів у рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди (справа №638/17477/21, провадження №2/638/3232/21) прийнято до спільного розгляду, об`єднавши його з первісним позовом ПФ «А-ТЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості (справа №638/17477/21, провадження №2/638/2966/22). Призначено підготовче засіданні у справі за позовом ПФ «А-ТЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості, зустрічним позовом [PERSON] до ПФ «А-ТЕТ» про стягнення грошових коштів у рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.02.2023 зустрічну позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду, через повторну неявку позивача (том 2 а.с.79, а.с. 83-89, а.с. 163). 24.01.2022 [PERSON] подано апеляційну скаргу на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.12.2021, якою відмовлено у задоволені заяви про відвід. Ухвалою Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу [PERSON] повернуто апелянту (том 1 а.с. 191-193, а.с. 208). 21.12.2022 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова підготовче засідання у справі за позовом ПФ «А-ТЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості, зустрічним позовом [PERSON] до ПФ «А-ТЕТ» про стягнення грошових коштів у рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди- закрито. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи (том 2 а.с. 118). Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовну заяву, просила задовольнити, стягнути заборгованість з [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначала, що тепло не подається до її квартири, а у подальшому [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістила. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.11.2021 №283947104 (том 1 а.с.15-16). 01.02.2017 ПФ «А-ТЕТ» у газеті «Харківські ізвєстія» опубліковав договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (том 1 а.с. 20). Предметом договору є надання відповідної якості послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води для власників, зокрема, квартир житлових будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Зі статей 626, 628 ЦК України випливає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частини 1 статті 903 ЦК України визначає, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами (ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України). Частина перша статті 322 ЦК України передбачає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] , а отже зобов`язана утримувати майно, що їй належить. З матеріалів справи вбачається, що позивач - приватна фірма «А-ТЕТ» належним чином виконав умови укладеного договору і надав відповідачу [PERSON] передбачені ним послуги, а саме послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. З наданих позивачем рахунків на оплату послуг за 01.10.2018 по 30.04.2021 вбачається, що відповідачу [PERSON] , за вказаний період, нараховано заборгованість у сумі 31158,69 грн. [PERSON] , як споживач за договором приєднання про надання послуг з централізрованого опалення та постачання гарячої води, який в силу закону є обов`язковим для виконання сторонами, свої обов`язки щодо оплати передбачених договором послуг не виконала, у зв`язку з чим має перед ПФ «А-ТЕТ» заборгованість. Разом з тим, зматеріалів справи вбачається, що ПФ «А-ТЕТ» звернулось до суду з позовом 12.11.2021, заборгованість за послуги централізованого водопостачання просить стягнути за період з 01.10.2018 по 30.04.2021. Відповідачем неодноразово висловлені заперечення проти позову, які суд розцінює, зокрема, як клопотання про застосування строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Позивачем не надано доказів переривання строку позовної давності. Так, дійсно матеріали справи містять докази того, що позивачі 13.06.2019 звертались до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] на користь ПФ «А-ТЕТ» заборгованості за оплату житлово- комунальні послуги. (том 1 а.с. 141-144). 24.06.2019 судом було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за період з 01.10.2017 по 30.04.2019. 25.06.2020 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова скасовано судовий наказ від 24.06.2019 №638/8856/19, який видано за заявою ПФ «А-ТЕТ» про стягнення з [PERSON] заборгованості (том 1 а.с. 148, а.с. 152). Проте, звернення до суду з заявою про видачу судового наказу не перериває перебіг позовної давності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №712/8916/17 п.п. 25-39). Аналізуючи зазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за жовтень 2018 року не підлягають задоволенню, так як пред`явлені поза межами позовної давності. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15. Позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за період з 01.11.2018 по 30.04.2021 підлягають задоволенню, оскільки підтверджені належними доказами. Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних та інших послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі №758/1303/15-ц. Згідно наданого позивачем розрахунку [PERSON] нараховано 3% річних - 1493,70 грн та інфляційні витрати - 3061,41 грн. Суд вважає, що розрахунок заборгованості в частині нарахування 3% річних та інфляційних витрат є помилковим, оскільки позивачем їх нарахування здійснено не на суму щомісячного платежу, а на загальну суму боргу щомісяця з урахуванням попередньої заборгованості, що є подвійним нарахуванням. Сума 3% річних та інфляційних витрат за період з 01.11.2018 по 30.04.2021 розрахована судом наступним чином. Розрахунки за період з 20.12.2018 по 20.01.2019 на заборгованість в розмірі 1896.67 грн. За період з 20.12.2018 по 20.01.2019 нараховуються 3% річних в розмірі 4.99 грн. Розрахунок відсотків річних: з 20.12.2018 по 31.12.2018 (днів: 12) сума 3% річних становить 1.87 грн (1896.67 х 3 х 12 / 365 / 100); з 01.01.2019 по 20.01.2019 (днів: 20) сума 3% річних становить 3.12 грн (1896.67 х 3 х 20 / 365 / 100). Інфляційні нарахування з 20.12.2018 по 20.01.2019 складають 18.97 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0100000 (січень 2019 р. року - 101%). Розрахунки за період з 20.01.2019 по 20.02.2019 на заборгованість в розмірі 1831.69 грн. За період з 20.01.2019 по 20.02.2019 нараховуються 3% річних в розмірі 4.82 грн. Розрахунок відсотків річних: - з 20.01.2019 по 20.02.2019 (днів: 32) сума 3% річних становить 4.82 грн (1831.69 х 3 х 32 / 365 / 100) Інфляційні нарахування з 20.01.2019 по 20.02.2019 складають 9.16 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0050000 (лютий 2019 р. року - 100.5%). Розрахунки за період з 20.02.2019 по 20.03.2019 на заборгованість в розмірі 1622.19 грн. За період з 20.02.2019 по 20.03.2019 нараховуються 3% річних в розмірі 3.87 грн. Розрахунок відсотків річних: - з 20.02.2019 по 20.03.2019 (днів: 29) сума 3% річних становить 3.87 грн (1622.19 х 3 х 29 / 365 / 100) Інфляційні нарахування з 20.02.2019 по 20.03.2019 складають 14.6 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0090000 (березень 2019 р. року - 100.9%). Розрахунки за період з 20.04.2019 по 20.05.2019 на заборгованість в розмірі 157.57 грн. За період з 20.04.2019 по 20.05.2019 нараховуються 3% річних в розмірі 0.40 грн. Розрахунок відсотків річних: - з 20.04.2019 по 20.05.2019 (днів: 31) сума 3% річних становить 0.40 грн (157.57 х 3 х 31 / 365 / 100) Інфляційні нарахування з 20.04.2019 по 20.05.2019 складають 1.1 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0070000 (травень 2019 р. року - 100.7%). Розрахунки за період з 20.11.2019 по 20.12.2019 на заборгованість в розмірі 307.25 грн. За період з 20.11.2019 по 20.12.2019 нараховуються 3% річних в розмірі 0.78 грн. Розрахунок відсотків річних: - з 20.11.2019 по 20.12.2019 (днів: 31) сума 3% річних становить 0.78 грн (307.25 х 3 х 31 / 365 / 100) Інфляційні нарахування з 20.11.2019 по 20.12.2019 не здійснюються. Розрахунки за період з 20.12.2019 по 20.01.2020 на заборгованість в розмірі 1761.57 грн. За період з 20.12.2019 по 20.01.2020 нараховуються 3% річних в розмірі 4.63 грн. Розрахунок відсотків річних: - з 20.12.2019 по 31.12.2019 (днів: 12) сума 3% річних становить 1.74 грн (1761.57 х 3 х 12 / 365 / 100) - з 01.01.2020 по 20.01.2020 (днів: 20) сума 3% річних становить 2.89 грн (1761.57 х 3 х 20 / 366 / 100) Інфляційні нарахування з 20.12.2019 по 20.01.2020 складають 3.52 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0020000 (січень 2020 р. року - 100.2%). Розрахунки за період з 20.01.2020 по 20.02.2020 на заборгованість в розмірі 1736.72 грн. За період з 20.01.2020 по 20.02.2020 нараховуються 3% річних в розмірі 4.56 грн. Розрахунок відсотків річних: - з 20.01.2020 по 20.02.2020 (днів: 32) сума 3% річних становить 4.56 грн (1736.72 х 3 х 32 / 366 / 100) Інфляційні нарахування з 20.01.2020 по 20.02.2020 не здійснюються. Розрахунки за період з 20.02.2020 по 20.03.2020 на заборгованість в розмірі 2018.34 грн. За період з 20.02.2020 по 20.03.2020 нараховуються 3% річних в розмірі 4.96 грн. Розрахунок відсотків річних: - з 20.02.2020 по 20.03.2020 (днів: 30) сума 3% річних становить 4.96 грн (2018.34 х 3 х 30 / 366 / 100) Інфляційні нарахування з 20.02.2020 по 20.03.2020 складають 16.15 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0080000 (березень 2020 р. року - 100.8%). Розрахунки за період з 20.03.2020 по 20.04.2020 на заборгованість в розмірі 1812.65 грн. За період з 20.03.2020 по 20.04.2020 нараховуються 3% річних в розмірі 4.75 грн. Розрахунок відсотків річних: - з 20.03.2020 по 20.04.2020 (днів: 32) сума 3% річних становить 4.75 грн (1812.65 х 3 х 32 / 366 / 100) Інфляційні нарахування з 20.03.2020 по 20.04.2020 складають 14.5 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0080000 (квітень 2020 р. року - 100.8%). Розрахунки за період з 20.04.2020 по 20.05.2020 на заборгованість в розмірі 790.51 грн. За період з 20.04.2020 по 20.05.2020 нараховуються 3% річних в розмірі 2.01 грн. Розрахунок відсотків річних: - з 20.04.2020 по 20.05.2020 (днів: 31) сума 3% річних становить 2.01 грн (790.51 х 3 х 31 / 366 / 100) Інфляційні нарахування з 20.04.2020 по 20.05.2020 складають 2.37 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0030000 (травень 2020 р. року - 100.3%). Розрахунки за період з 20.11.2020 по 20.12.2020 на заборгованість в розмірі 500.20 грн. За період з 20.11.2020 по 20.12.2020 нараховуються 3% річних в розмірі 1.27 грн. Розрахунок відсотків річних: - з 20.11.2020 по 20.12.2020 (днів: 31) сума 3% річних становить 1.27 грн (500.2 х 3 х 31 / 366 / 100) Інфляційні нарахування з 20.11.2020 по 20.12.2020 складають 4.5 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0090000 (грудень 2020 р. року - 100.9%). Розрахунки за період з 20.12.2020 по 20.01.2021 на заборгованість в розмірі 1927.86 грн.За період з 20.12.2020 по 20.01.2021 нараховуються 3% річних в розмірі 5.07 грн. Розрахунок відсотків річних: - з 20.12.2020 по 31.12.2020 (днів: 12) сума 3% річних становить 1.90 грн (1927.86 х 3 х 12 / 366 / 100) - з 01.01.2021 по 20.01.2021 (днів: 20) сума 3% річних становить 3.17 грн (1927.86 х 3 х 20 / 365 / 100) Інфляційні нарахування з 20.12.2020 по 20.01.2021 складають 25.06 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0130000 (січень 2021 р. року - 101.3%). Розрахунки за період з 20.01.2021 по 20.02.2021 на заборгованість в розмірі 3215.28 грн. За період з 20.01.2021 по 20.02.2021 нараховуються 3% річних в розмірі 8.46 грн. Розрахунок відсотків річних: - з 20.01.2021 по 20.02.2021 (днів: 32) сума 3% річних становить 8.46 грн (3215.28 х 3 х 32 / 365 / 100) Інфляційні нарахування з 20.01.2021 по 20.02.2021 складають 32.15 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0100000 (лютий 2021 р. року - 101%). Розрахунки за період з 20.02.2021 по 20.03.2021 на заборгованість в розмірі 3064.16 грн. За період з 20.02.2021 по 20.03.2021 нараховуються 3% річних в розмірі 7.30 грн. Розрахунок відсотків річних: - з 20.02.2021 по 20.03.2021 (днів: 29) сума 3% річних становить 7.30 грн (3064.16 х 3 х 29 / 365 / 100) Інфляційні нарахування з 20.02.2021 по 20.03.2021 складають 52.09 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0170000 (березень 2021 р. року - 101.7%). Розрахунки за період з 20.03.2021 по 20.04.2021 на заборгованість в розмірі 2603.75 грн. За період з 20.03.2021 по 20.04.2021 нараховуються 3% річних в розмірі 6.85 грн. Розрахунок відсотків річних: - з 20.03.2021 по 20.04.2021 (днів: 32) сума 3% річних становить 6.85 грн (2603.75 х 3 х 32 / 365 / 100) Інфляційні нарахування з 20.03.2021 по 20.04.2021 складають 18.23 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0070000 (квітень 2021 р. року - 100.7%). Розрахунки за період з 20.04.2021 по 20.05.2021 на заборгованість в розмірі 1790.35 грн. За період з 20.04.2021 по 20.05.2021 нараховуються 3% річних в розмірі 4.56 грн. Розрахунок відсотків річних: - з 20.04.2021 по 20.05.2021 (днів: 31) сума 3% річних становить 4.56 грн (1790.35 х 3 х 31 / 365 / 100) Інфляційні нарахування з 20.04.2021 по 20.05.2021 складають 23.27 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0130000 (травень 2021 р. року - 101.3%). Розрахунки за період з 20.05.2021 по 20.06.2021 на заборгованість в розмірі 335.65 грн. За період з 20.05.2021 по 20.06.2021 нараховуються 3% річних в розмірі 0.88 грн. Розрахунок відсотків річних: - з 20.05.2021 по 20.06.2021 (днів: 32) сума 3% річних становить 0.88 грн (335.65 х 3 х 32 / 365 / 100) Інфляційні нарахування з 20.05.2021 по 20.06.2021 складають 0.67 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0020000 (червень 2021 р. року - 100.2%). Таким чином, розмір 3% річних становить 74,09 грн, інфляційних витрат - 249,58 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо посилання відповідача [PERSON] на ті обставини, що послуги з теплопостачання та підігріву гарячої води не надавались суд зазначає наступне: Як встановлено в судовому засіданні квартира [ADDRESS] належить відповідачу. Зазначена квартира є невід`ємною частиною житлового будинку. З наданої представником позивача ліцензії, яка підписана заступником голови обласної державної адміністрації, вбачається, що ПФ «А-ТЕТ» виконує виробництво теплової енергії та постачання теплової енергії, крім виробництва та постачання теплової енергії за нерегульованими тарифами (том 1 а.с.65). З договору приєднання від 01.02.2017 випливає, що ПФ «А-ТЕТ» надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, зокрема, до будинку [ADDRESS] (том 1 а.с. 20). Тобто, [PERSON] як власник квартири [ADDRESS] , є споживачем наданих послуг ПФ «А-ТЕТ». Згідно ч.6 ст.26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Разом з тим, доказів того, що [PERSON] відмовилась від користування послугою, яка надається ПФ «А-ТЕТ», матеріали справи не містять та відповідачем не надано. [PERSON] зазначає, що уклала договір на встановлення ВОТЕ у квартирі, проте не надала жодного доказу на підтвердження цим обставинам. Приймаючи до уваги викладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн. Позовні вимоги ПФ «А-ТЕТ» задоволено на 91,7%, отже судовий збір підлягає стягненню у розмірі 91,7%, що становить 2081,60 грн від 2270 грн.

Outcome: partial