Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

09.08.2022 позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Лугового Б.В. звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити юридичний факт спільного проживання заявника із [PERSON] , без реєстрації шлюбу у період з 2011 року по 03.05.2022 року. В обґрунтування заяви зазначено, що з 2011 року заявник проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] , [INFO] , який був військовослужбовцем, та загинув [INFO] . Шлюб між ними офіційно не був зареєстрований, оскільки, не було такої потреби. Заявник зазначає, що за час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини, за адресою: [ADDRESS] , - вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки. В період спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, відповідно до якого заявник зазначена матір`ю дитини, а [PERSON] - батьком. Заявник вказує, що з огляду на те, що чоловік був військовослужбовцем, та загинув під час несення військової служби, а тому вона за законом має право на виплату коштів. Посилаючись на викладене, заявниця вимушена звернутись до суду із даною заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу для оформлення виплат у зв`язку зі смертю [PERSON] , пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби та вчинення необхідних дій, відповідно до чинного законодавства, як законного члена сім`ї. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2022 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні заявник та її представник - адвокат Дічко В.С. заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - військової частини [NUMBER] Національної гвардії України у судове засідання не з`явився, разом з тим в матеріалах справи міститься заява від командування військової частини про розгляд справи за їх відсутності. Заінтересована особа [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином на підставі ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Причини неявки суд не повідомила, з будь-якими клопотаннями та/або поясненнями до суду не зверталась, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності [PERSON] . Суд, заслухавши заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та долучені заявником докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов таких висновків. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (частина перша статті 294 ЦПК України). Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку, а також те, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і їх встановлення у судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, що відповідно до довідки військової частини [NUMBER] Національної гвардії України від 06.05.2022 року №40/579/2-884, головний сержант військової частини [NUMBER] , штаб-сержанта [PERSON] , [INFO] , [INFO] , внаслідок ворожого обстрілу під час виконання бойового завдання, отримав вогнепальне порання несумісне з життям. Смерть констатовано [INFO] . З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Маріуполь, Донецької області, Україна. Встановлення факту проживання однією сім`єю із [PERSON] , [PERSON] необхідно для підтвердження їх родинних відносин та отримання грошового забезпечення військовослужбовця, який загинув під час несення військової служби. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку, ніж судового, для встановлення такого факту. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У відповідності до ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності; заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Із досліджених судом доказів встановлено, що [PERSON] , [INFO] , разом з цивільною дружиною [PERSON] , [INFO] та їх спільним сином [PERSON] , [INFO] , фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №889 від 25.01.2021. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Із копії автобіографії [PERSON] від 05.09.2019, також вбачається, що [PERSON] у власних документах зазначав своєю дружиною [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим саме її було повідомлено про те, що її чоловік загинув під час несення військової служби. Відповідно до витягу з наказу т.в.о. командира військової частини [NUMBER] №129 від 20.05.2022 виплату грошового забезпечення за травень 2022 року головного сержанта військової частини [NUMBER] сержанта [PERSON] , який загинув [INFO] , відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сімям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884, здійснювати законному представнику неповнолітньої дитини ( [PERSON] , [INFO]) [PERSON] . Допитані 24.10.2022 у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , пояснили, що зі слів загиблого [PERSON] їм стало відомо, що його дружиною є [PERSON] . Допитані 27.02.2023 у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , пояснили, що їм відомі обставини про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом з 2011 року, та відносились один до одного як чоловік та жінка. Разом виховували сина [PERSON] , постійно проводили час разом, вели спільне господарство. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази, у тому числі пояснення свідків, суд вважає, що заявницею доведений факт її проживання із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу із 2011 року по день смерті [PERSON] - [INFO] та в період цих відносин у них народився син, в свідоцтві про народження якого у добровільному порядку [PERSON] був записаний батьком. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка, про який просить заявник, породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне заявнику для вжиття заходів щодо отримання виплат, у зв`язку із смертю [PERSON] , та вчинення необхідних процесуальних дій відповідно до чинного законодавства, як законного члена сім`ї, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, а тому суд вважає за необхідне вимоги заяви задовольнити та встановити факт спільного проживання [PERSON] разом із [PERSON] однією сім`єю, як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved