Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

13 грудня 2022 року [PERSON] звернулася до Варвинського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] з вимогами щодо розірвання шлюбу з відповідачем та просить суд стягнути з останнього на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] , включно. Також, наполягає на розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 05 листопада 2021 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. До реєстрації шлюбу у них народилася спільна донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Спочатку їхнє спільне життя склалося добре, проте в цілому одруження з відповідачем виявилося невдалим. На переконання позивача головними причинами цього слугувала відсутність у них спільних інтересів і взаєморозуміння, та наявність різних поглядів на життя. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З вересня 2022 року подружжя проживають окремо та не ведуть спільного господарства. У зв`язку з цим, шлюбні відносини між нами фактично припинились. Вказане і стало обґрунтуванням для звернення до суду з вимогою про розірвання шлюбу. Після чого, просить залишити їй теперішнє прізвище « [PERSON] ». Крім того, позивач, посилаючись на вимоги ст. 84 СК України та факт спільного проживання з донькою, вказує на потребу у наданні матеріальної допомоги на її утримання до досягнення донькою трирічного віку у розмірі 1/4 частини доходу відповідача. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2022 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 27 січня 2023 року. 05 січня 2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого заявлені до нього позовні вимоги він визнає частково. Зокрема, щодо розірвання шлюбу, вказує на намір збереження шлюбу з відповідачем. У зв`язку з цим щодо розірвання їхнього шлюбу з позивачем категорично заперечує та просить відмовити у задоволенні позову у вказаній частині. В частині вимог щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини повідомив про його згоду на оплату ним аліментів на утримання дружини у розмірі 1/10 частки всіх його доходів. Обґрунтовуючи свою позицію, зазначено, що вимога позивача щодо розміру аліментів в розмірі 1/4 частки є значно завищена та не відповідає обставинам справи. На підтвердження чого, відповідач посилається на незначний обсяг його доходу, який складається виключно з заробітної плати та незадовільний стан його здоров`я. Крім того, ним у же здійснюються відрахування аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки його доходу. Також зазначає на потребу у матеріальному забезпеченні його матері, яка має проблеми зі здоров`ям та потребує додаткових витрат (а.с. 23-24). Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2023 року клопотання відповідача [PERSON] про надання часу для примирення задоволено, а провадження у даній цивільній справі зупинено і призначено подружжю строк для примирення строком до 27 лютого 2023 року. Позивач [PERSON] в судове засідання 27.02.2023 р. не з`явилась, звернулась до суду з заявою про здійснення розгляду справи без її участі, заявлені нею позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 27.01.2023 р. заявлені до нього позовні вимоги визнав частково, вказав на його намір збереження шлюбу з відповідачем. У зв`язку з цим щодо розірвання їхнього шлюбу з позивачем категорично заперечував та просив відмовити у задоволенні позову у вказаній частині. В частині вимог щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини визнав вимоги у розмірі 1/10 частки всіх його доходів. В судове засідання 27.02.2023 р. не з`явився, звернулася до суду з заявою про здійснення розгляду справи без його участі, підтримав позицію заявлену ним у відзиві на позовну заяву. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 05 листопада 2021 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - [PERSON] ), [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому Варвинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №40, що доводиться оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 6). [INFO] у сторін по справі народилася спільна донька - [PERSON] (а.с. 10). Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось, з підстав відсутності у них спільних інтересів і взаєморозуміння, та наявність різних поглядів на життя. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З вересня 2022 року подружжя проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, примирення неможливе. Суд бере до уваги, що наданий судом строк для примирення сторін не дав позитивного результату, а тому наявні підстави для висновку, що сім`я розпалась остаточно та збережена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON] слід залишити прізвище [PERSON] , оскільки вона не виявила бажання його змінювати. Щодо заявлених позивачем вимог в частині стягнення на її утримання аліментів на період досягнення донькою трирічного віку, суд зазначає наступне. Як вже встановлено судом у сторін по справі народилася спільна донька [PERSON] , [INFO] . Факт її спільного проживання з матір`ю [PERSON] , - позивачем по справі, відповідачем не заперечується. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що її чоловік може надавати матеріальну допомогу. Прожитковий мінімум для працездатної особи, станом на момент розгляду справи становить - 2 589 грн на місяць. В підтвердження обставин свого матеріального стану позивачем долучено до матеріалів справи довідку про отримання допомоги №10-26/297, видану 12 грудня 2022 року Варвинським відділом соціальної підтримки громадян Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області, з якої вбачається, що [PERSON] перебуває на відповідному обліку та з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2024 року їй призначено допомогу при народженні дитини. За період з червня 2022 року по листопад 2022 року сума нарахованої допомоги становить - 5 160 грн (а.с. 11). При цьому суд зважає, що на даний час, в межах виконавчого провадження №70436158, відкритого 29 листопада 2022 року на підставі виконавчого листа №731/322/22, на користь позивача на утримання спільної доньки сторін - [PERSON] , стягуються аліменти у розмірі 1/4 частин всіх видів доходів заробітку (доходу) відповідача. У листопаді 2022 року в рахунок оплати вказаних аліментів було стягнено 5 106, 10 грн, що доводиться відповідною довідкою №19.4/28/3, виданою Варвинським відділом ДВС у Прилуцькому районі чернігівської області (а.с. 27). З долучених відповідачем до матеріалів справи документів на підтвердження стану свого здоров`я вбачається, що в останнього наявні проблеми зі здоров`ям (а.с. 28, 29, 30-31), що на переконання суду потребує додаткових матеріальних витрат. Інших відомостей щодо джерел доходу відповідача та його розміру суду не надано. Докази на підтвердження перебування на утриманні відповідача матері та її стану здоров`я, матеріали справи також не містить. У зв`язку з цим, аналізуючи майновий стан відповідача та стан його здоров`я, той факт, що окрім обов`язку з утримання позивача, на нього вже покладені обов`язки щомісячної сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а також враховуючи, що відповідач має постійне місце роботи та стабільний дохід, суд приходить до висновку щодо фактичної можливості відповідача надавати позивачці матеріальну допомогу до досягнення дитиною трирічного віку. Проте, на переконання суду заявлений позивачем розмір аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частки від всіх доходів відповідача є завищеним, що на думку суду може ставити відповідача у скрутне матеріальне становище. Окрім того, суд зважає, що необхідність призначення судом саме вказаного розміру аліментів позивачем в судовому засіданні доведено не було. У зв`язку з цим, аліменти на утримання позивача слід стягувати з відповідача у розмірі 1/8 частки від всіх його доходів, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір у сумі 992, 40 гривень (а.с. 1, 2) за позовну вимогу про розірвання шлюбу, а також 992, 40 гривень - в дохід держави, оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: partial