Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

28 травня 2021 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов вищевказаний позов. Позивач у змісті позовної заяви зазначила, що між нею і відповідачем 16 жовтня 2006 року був зареєстрований шлюб міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів 16 жовтня 2006 року зроблений відповідно актовий запис за № 596, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини- [PERSON] . [INFO] у них народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Гірницьким відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, серії [NUMBER] . Позивач зазначила, що шлюб виявився невдалим, чоловік не приймав участі у веденні господарства, не надавав належної матеріальної підтримки сім`ї, не займався вихованням дитини, проявляв до неї неповагу. Позивач зазначила, що у 2016 році шлюбні відносини припинились, відповідач переїхав проживати до іншого помешкання в с.Стайки, Кагарлицького району, Київської області. Позивач зазначила, що за час проживання окремо, відповідач припинив надавати їй матеріальну допомогу на утримання спільної дитини, тому позивач звернулась до суду і просить стягнути із відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3400 грн. щомісяця, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. 09 липня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23 вересня 2021 року. 29 жовтня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив у якому він просив відмовити у задоволені позову посилаючись на те, що заявлені вимоги на суму 3400 грн. є безпідставними та необґрунтованими. Відповідач зазначав, що він не працює, доходи не отримує. Відповідачем надається матеріальна допомога на утримання дитини для її розвитку, харчування, покупки одягу тощо. Відповідач зазначає, що грошові кошти які він витрачає на дитину він позичає у матері та сестри, які тривалий час проживають у Києві та Київській області. Відповідач вважає, що через виниклий конфлікт між ними позивач вирішила ускладнити ситуацію подавши позов про стягнення аліментів. Відповідач зазначає, що він не отримує доходи, не має рухомого майна, не отримує пенсію, чи інші державні допомоги. Моральний та психологічний тиск, який буде здійснюватися на відповідача існуванням заборгованості та можливого застосування санкцій відносно нього може негативним чином вплинути на психологічний стан відповідача, спонукати до вживання алкоголю, ведення асоціального способу життя та зруйнує його особистість. Між тим відповідач зазначив, що не оспорює и не заперечує обов`язок утримання дитини. 24 листопада 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області витребувано у Головного управління ДФС в Донецькій області (м.Маріуполь, вул.130-ї Таганрозької дивізії, буд.114) довідку про отримані доходи та сплачені податки [PERSON] за період з 01 січня 2019 року по 01 січня 2022 року. Позивач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідач та його представник також у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Відповідно ч. 1, 3, 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши письмові докази у справі, наведені у позовній заяві обґрунтування та заперечення зазначені у відзиві, встановивши обставини у справі та виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 16 жовтня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів 16 жовтня 2006 року зроблений відповідно актовий запис за № 596, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини- [PERSON] . У подружжя, [INFO] народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Гірницьким відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, серії [NUMBER] . Згідно довідок від 19 серпня 2019 року [PERSON] та [PERSON] мають статус взятих на облік внутрішньо переміщених осіб, їх фактичне місце проживання [ADDRESS] . Згідно даних Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про реєстрацію місця проживання від 07.06.2021 року факту реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] відсутні. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У ч. 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет станом на 2021 рік" установлений у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Відповідно ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет станом на 2022 рік" установлений у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні; працездатних осіб: з 1 січня - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні. Відповідно ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет України на 2023 рік" установлений з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення:дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Суд зважаючи на встановлені обставини у справі, із врахуванням наданих сторонами доказів, дійшов висновку про можливість стягнення із відповідача на користь позивача мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial