Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. 11.02.2022 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва роз`єднані позовні вимоги [PERSON] та направлено матеріали справи за позовом [PERSON] до юридичної особи Teka-Group Foundation, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову: [PERSON] , про визнання інформації недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію, за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Прилуцького міськрайонного суду. У своїй позовній заяві позивач просив визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , інформацію, поширену про нього [INFO] на веб-сайті «Антикор» в публікації під назвою: « [PERSON] , который в пьяном ДТП убил двоих детей пытается влезть в Апелляционную палату Высшего суда по вопросам интеллектуальной собственности» за посиланням: [INFO] з одночасним зобов`язанням Teka-Group Foundation та [PERSON] видалити спірну публікацію із вказаного веб-посилання; зобов`язати відповідачів відшкодувати позивачу моральну шкоду в солідарному порядку та стягнути судові витрати по справі. Аргументує свої вимоги тим, що позивач є суддею у відставці, доктором юридичних наук, займається та науковою та викладацькою діяльністю,є заступником голови правління Громадської організації «Всеукраїнська асоціація суддів у відставці», адвокатом, щодо якого ось уже протягом декількох років на різних веб-сайтах ведеться активна брудна компанія по розповсюдженню недостовірної інформації про те, що він у стані алкогольного сп`яніння убив двох дітей, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію. Така поведінка осіб відповідальних за розповсюдження інформації в мережі Інтернет за активними інтернет посиланнями продовжує підтримувати негативну репутацію [PERSON] , порушує особисті, професійні та інші соціальні зв`язки. Залишення цієї недостовірної інформації за первісними посиланнями породжує суспільний осуд позивача на основі неправдивої інформації про факти і події, які ніколи не відбувалися насправді, що завдає [PERSON] моральних страждань. Оскільки у такий спосіб продовжує заподіюватися шкода честі, гідності та діловій репутації позивача, останній звернувся до суду з відповідним позовом. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду від 18.07.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. ІІІ. Позиції сторін. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідачів про час і місце розгляду справи в тому числі і розміщення повідомлення на офіційному сайті судової влади. [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. [INFO] на веб-сайті «Антикор» https://antikor.com.ua/ опубліковано статтю про позивача під назвою: « [PERSON] , который в пьяном ДТП убил двоих детей пытается влезть в Апелляционную палату Высшего суда по вопросам интеллектуальной собственности». Ця інформація поширена за посиланням: [INFO]. В опублікованій статті зазначено, зокрема, наступне: « [PERSON] фигурирует в огромном количестве открытых источников. Его обвиняют в совершении ДТП в состоянии алкогольного опьянения, в результате которого погибли двое детей. Судья долгое время находился под следствием, однако до суда дело не дошло. Мать детей умерла, а отца нашли «повешенным». Этот же судья запрещал мирные собрания в 2013 году, мотивируя это «неудобством для организации ярмарки», Журналистка отметила, что из-за того, что родители погибших детей также умерли, дело закрыли в связи с «отсутствием пострадавших»...». Згідно з даними Довідки Центру компетенції № 17-27/2022-Д від 19.01.2022 на веб-сайті https://antikor.com.ua/ розміщені, зокрема, наступні ідентифікатори - Національний антикорупційний портал «АНТИКОР». Власником Свідоцтва на знак для товарів і послуг «АНТИКОР» № 220255 є фірма: Teka-Group Foundation , заявником - [PERSON] (а.с.14 зворот). Згідно довідки МВС України [PERSON] станом на 28.05.2019 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.73). Як вбачається з довідки Офісу Генерального прокурора від 14.06.2022 станом на 09.06.2022 не встановлено інформації про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності як підозрюваного, обвинуваченого (а.с.74 зворот). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною четвертою статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і право вимагати будь-якої інформації, а також право вимагати відшкодування матеріального і морального збитку, заподіяного використовуванням і розповсюдженням такої недостовірної інформації. Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Статтею 297 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» при розгляді справ суди застосовують Європейську Конвенцію з прав людини і практику суду як джерело права. Так, статтею 10 Конвенції з прав людини встановлено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Право на свободу вираження поглядів є не лише основною засадою демократії, але і передумовою здійснення багатьох інших прав і свобод, що гарантуються Конституцією. Отже, як встановлено судом, головною темою статті є твердження про те, що позивач у стані алкогольного сп`яніння вчинив ДТП, в результаті якого померло двоє дітей, кримінальне провадження закрили. Надані позивачем докази підтверджують його твердження про недостовірність викладених фактів у даній статті. Таким чином на переконання суду наведена інформація не є оціночними судженнями автора і прямо звинувачує [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення. За таких обставин суд вважає дану інформацію, викладену у статті, недостовірною і такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] , а саме порочить честь, гідність та ділову репутацію. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи. Згідно статті 280 ЦК України визначено, що якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як встановлено у судовому засідання опублікована інформація не відповідає дійсності, тому її наявність у мережі Інтернет дійсно призвела до приниження честі, гідності та ділової репутації позивача, що завдало йому значної моральної шкоди, яка виразилася в порушенні звичного способу життя та погіршення його психологічного стану. При зверненні до суду позивач просив стягнути 500000 грн моральної шкоди у солідарному порядку з тридцяти відповідачів. Після роз`єднання позивних вимог залишилось два відповідача тому з них необхідно стягнути 33333,33 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди (500000 грн / 30 = 16666,66 грн * 2 = 33333,33 грн). Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог, з підстав викладених вище. VІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до вимог ч.1,2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у солідарному порядку, враховуючи кількість позивачів та суму сплачено судового збору - 1690,88 грн (25363,2 грн / 30 = 845,44 грн * 2 = 1690,88 грн).

Outcome: approved