Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.03.2006, виданого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори (реєстр № 291) він є власником 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] , що складається з житлового будинку «А-1» житловою площею 29,9 кв.м, загальна площа становить 53,8 кв.м., сараю з прибудовою «Б,б,б1», погребу «В», вбиральні «Г», сараю з прибудовою «Д,д», огорожі № 1-2. Домоволодіння знаходиться на земельній ділянці Пирятинської міської ради Полтавської області. Вказане майно [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Власником іншої частини будинку є зведений брат позивача [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті батька (чоловіка [PERSON] ) шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. Відповідач постійно проживає у м. Тольятті (Росія), але на час, коли могла бути подана заява про прийняття спадщини, перебував в Україні, як і на даний час. Невдовзі після подачі такої заяви відповідач повідомив, що від`їжджає за своїм місцем постійного проживання і невідомо, коли приїде знову. Проте є інформація, що відповідач інколи приїздив і останнє відоме місце його перебування вказане вище. З того часу позивач самостійно забезпечував утримання домоволодіння, проводив його поточний та капітальний ремонт, здійснив істотні добудови за власний кошт. Жодної участі ні в утриманні будинку, підтримання його в придатному для проживання стані, проведенні необхідних ремонтних робіт відповідач не приймав. Відповідач має у власності житло - квартиру в м. Тольятті. де постійно проживає, відтак припинення його права власності на неістотну та непридатну ця окремого проживання частку в домоволодінні не завдасть йому істотної шкоди, враховуючи виплату відповідної компенсації. Таким чином, оскільки спільне володіння та користування спірним будинком є неможливим, а припинення права відповідача на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам його сім`ї, є підстави для припинення права власності відповідача та визнання такого права позивача. Враховуючи викладене, позивач просить припинити право власності [PERSON] на частини домоволодіння [ADDRESS] , що складається з житлового будинку «А-1» житловою площею 29,9 кв.м, загальна площа становить 53,8 кв.м,. сараю з прибудовою «Б,б,61», погребу «В», вбиральні «Г», сараю з прибудовою «Д,д», огорожі № 1-2, що належало б останньому в порядку спадкування після смерті батька та визнати за ним право власності на 1/2 частку даного будинковолодіння. Ухвалою від 07 листопада 2022 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 06\~січня 2023\~року від\~представника відповідача\~ [PERSON] \~адвоката Ступніка\~С.В.\~до суду\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву у\~якому останній\~зазначив,\~що той\~факт,\~що відповідач\~не проживав\~у приміщенні\~протягом тривалого\~часу,\~не позбавляє\~його права\~власності,\~також зазначив,\~що відповідач\~не брав\~участі в\~утриманні майна\~та його\~ремонті з\~поважних причин,\~оскільки не\~мав на\~це коштів.\~Також,\~позивачем не\~конкретизовано розрахунки\~сум,\~які можуть\~бути визначені, як розмір компенсації відповідачу при задоволенні позову, що не дає наразі можливості визначитись з остаточною процесуальною позиціє. Таким чином, після отримання відповідної інформації буде сформована точка зору відповідача щодо ймовірного укладення мирової угоди чи визнання позову (якщо сума компенсації буде справедливою). 06 січня 2023 року від позивача у справі [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначив, що позивачем буде внесено на депозит суду половину інвентарної вартості домоволодіння. За даними інформаційного ресурсу ОLХ вартість подібного домоволодіння в м. Пирятині (у відповідному стані) на сьогоднішній час складає 2500 доларів США, що еквівалентно орієнтовно сумі 100000 гривень. Вартість домоволодіння в нинішньому стані (після проведення позивачем заходів по підтриманню безаварійності приміщень та проведення дій по частковій реконструкції) за даними звіту про незалежну оцінку об`єкту нерухомого майна, проведеного ФОП [PERSON] , становить 137034,00 грн. (округлено 137000,00 грн.). Таким чином, вартість домоволодіння за рахунок капіталовкладень, здійснених позивачем, збільшилась на 37 тисяч грн., що дає підстави вважати ціну частки позивача в грошовому виразі стала рівною 87 000 грн. (100000:2 + 37000 (137000-100000), а відповідача залишилась 50000 грн. Відтак у відсотковому виразі частка позивача наразі складає 63,5 % (87000:137000х 100), а відповідача 36,5 % (50000:137000х100). Вважає, що в даному випадку мають місце саме вказані в даному приписі правові обставини, а відтак і підстави для задоволення позову. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав вимоги викладені у позові. Додатково вказав, що на мирне урегулювання відносин щодо права користування та розпорядження майном позивачем, відповідач не йде. Свідоцтво про право на спадщину за законом оформляти не має бажання оскільки вважає, що йому, як громадянину Російської Федерації, ніхто його не видасть та й у нього немає коштів. Виділити в натурі майно неможливо. Крім того, позивач вклав у ремонт будинку та господарських будівель і споруд багато коштів на його ремонт. Позивачем внесено кошти на депозитний рахунок суду у розмірі 12420 грн. як компенсація за частку майна, що належало б [PERSON] на праві власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] адвокат Ступній С.В. у судовому засідання при ухваленні рішення покладався на розсуд суду. Додатково пояснив, що стосується змісту позовної заяви, то первісна позиція його та відповідача, вони до певної міри не погоджувалися зі змістом заяви, оскільки не багато, як там пише позивач було перебудовано та удосконалено, і не зрозуміло яка буде компенсація, яка теоретично у разі задоволення позову могла бути справедливою. Уже є новий технічний паспорт, нова оцінка, і документи, які свідчать про рівень ринкових цін на таке майно. З матеріалів справи вбачається, що позивач вніс кошти на депозитний рахунок, вартість частки компенсації за майно його довірителя влаштовує, оскільки він не має наміру там проживати. [PERSON] успадкував право на частку майна з дня подачі заяви, проте його не зареєстрував, так як не отримав свідоцтво. Згідно ст.ст. 12, 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом установлено, [INFO] помер [PERSON] (а.с. 29). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло спадкове майно, у тому числі житловий будинок [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] по частці прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON] , шляхом подачі відповідних заяв до нотаріальної контори, спадкова справа № 213/02 від 17.05.2002 (а.с. 29-39). Проте, свідоцтво про право на спадщину за законом отримала лише дружина померлого [PERSON] [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] (а.с. 57). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори, спадкова справа № 75 (а.с. 56-65). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.03.2006, виданого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори (реєстр № 291) [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] та складається з житлового будинку «А-1» житловою площею 29,9 кв.м, загальна площа становить 53,8 кв.м., сараю з прибудовою «Б,б,б1», погребу «В», вбиральні «Г», сараю з прибудовою «Д,д», огорожі № 1-2. Частка будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд розташована на земельній ділянці Пирятинської міської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с. 8-12). Власником іншої частини вищезазначеного будинку є зведений брат позивача [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] (чоловіка [PERSON] ) шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори (а.с. 29-30). Свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не отримав та своє право на частку майна не зареєстрував. Відповідно до ч. 1 ст.\~316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом (ч. 2 ст. 318 ЦК України). Частиною 1 статті 368\~ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Згідно статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Таким чином, виділ у натурі частки із майна, що є об`єктом спільної часткової власності, може мати місце лише у випадку, якщо частка, яка підлягає виділу, після цього не втратить своїх властивостей і основного призначення. Постановою Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 визначено, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно. Відповідно до вимог статті 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Ринкова вартість\~будинку,\~розташованого у\~ [ADDRESS] ,за даними інформаційного ресурсу ОLX на сьогоднішній час складає 2500 доларів СІНА, що еквівалентно орієнтовно сумі 100000 гривень. Вартість домоволодіння в нинішньому стані (після проведення позивачем заходів по підтриманню безаварійності приміщень та проведення дій по частковій реконструкції) за даними звіту про незалежну оцінку об`єкту нерухомого майна, проведеного ФОП [PERSON] , становить 137034,00 грн.(округлено 137000,00 грн.) (а.с. 73-80). 10 березня 2023 року [PERSON] на рахунок отримувача ТУ ДСА в Полтавській області № UA398201720355289002000015950, було внесено грошові кошти в розмірі 12420 (дванадцять тисяч чотириста двадцять) гривень у вигляді вартості частки майна: житлового будинку [ADDRESS] , що складається з житлового будинку «А-1» житловою площею 29,9 кв.м, загальна площа становить 53,8 кв.м., сараю з прибудовою «Б,б,61», погребу «В», вбиральні «Г», сараю з прибудовою «Д,д», огорожі № 1-2. Вартість частки обрахована, як 50 % інвентарної власності домоволодіння, вказаної у технічному паспорті (а.с. 89-90). Таким чином, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення, суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем вимога про стягнення з відповідача на його користь понесених ним судових витрат не заявлялася, тому їх слід залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved