Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу укладений 10.03.2022 року між [PERSON] та [PERSON] , в інтересах якого діяв [PERSON] дійсним та визнати право власності за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,699 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Короткий зміст та обґрунтування позову 10.03.2022 року [PERSON] , як покупець та [PERSON] , як продавець від імені якого на підставі довіреності від 25.01.2022 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Черненко І.П. діяв [PERSON] уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,699 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий №5110300000:01:005:0190. Сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу: позивач сплатив грошові кошти у розмірі зазначеному в договорі, а відповідач передав позивачу земельну ділянку та який в подальшому мали намір нотаріально посвідчити. Однак, відповідач ухиляється від посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку, як вказує позивач в позовній заяві, він неодноразово звертався до відповідача з метою нотаріального посвідчення письмового договору купівлі-продажу земельної ділянки, але відповідач відмовляється, тому позивач просить визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки дійсним та визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку. Вказані обставини порушують його права у зв`язку із чим він не має можливості здійснити реєстрацію права власності на земельну ділянку, яку набув на підставі договору купівлі-продажу. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.03.2023 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просить справу розглянути без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, також подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить справу розглянути без його участі. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно ст.81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування В судовому засіданні встановлено, що 10.03.2022 року [PERSON] , як покупець та [PERSON] , як продавець від імені якого на підставі довіреності від 25.01.2022 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Черненко І.П. діяв [PERSON] , уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,699 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий №5110300000:01:005:0190. Сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу: відповідач передав позивачу земельну ділянку у власність та документи, а позивач прийняв земельну ділянку та сплатив грошові кошти у розмірі зазначеному в договорі. Між сторонами було досягнуто згоди щодо подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, однак на теперішній час договір належним чином не оформлено в зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Згідно ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до ч.1 ст.657 ЦК договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку ( квартири ) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Статтею 220 ЦК України визначено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Зважаючи на те, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна та всі істотні умови договору купівлі-продажу погоджені та виконані сторонами в повному обсязі, є підстави для визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,699 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий №5110300000:01:005:0190, укладеного 10.03.2022 року між [PERSON] та [PERSON] , від імені якого на підставі довіреності від 25.01.2022 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Черненко І.П. діяв [PERSON] дійсним, оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін (продавець) ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.41 Конституції України та вимог Закону України «Про власність» власник вправі володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном за власним розсудом, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Власник може передавати майно безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам та вимагати усунення будь-яких порушень свого права. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Жодний державний орган не має права втручатися у здійснення власником правомочностей щодо володіння, користування й розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ніш документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На виконання п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України зазначено, що заходи досудового врегулювання спору вживались. Позивач [PERSON] неодноразово спілкувався із відповідачем, але договір купівлі-продажу до цього часу нотаріально не посвідчено. Судом встановлено всі обставини, на які послався в позові позивач і вони підтверджуються матеріалами справи. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст.328, 392, 657 ЦК України, так як право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ніш документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, визнавши договір купівлі-продажу дійсним та право власності на земельну ділянку за позивачем.

Outcome: approved