Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою проживав спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2004 року по 2006 рік. [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . Згодом між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб у зв`язку з чим відповідачка змінила прізвище на шлюбне « [PERSON] ». Шлюб між ним та відповідачкою було розірвано 2008 року. Відповідно до рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 26.11.2007 року, з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 07.11.2007 року до досягнення дитиною повноліття. 18.01.2018 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб який було зареєстровано виконавчим комітетом Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, про що було зроблено актовий запис №3. [INFO] , у них народилася дитина, донька - [PERSON] , в графі батько якої зазначено [PERSON] . Окрім того ним було усиновлено дитину його дружини від першого шлюбу , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини - [PERSON] , в графі батько якого зазначено [PERSON] . Починаючи з 07.11.2007 року він регулярно сплачує аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , оскільки дбає про належне матеріальне забезпечення доньки. На теперішній час стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з його заробітної плати (доходів), ставить позивача у несприятливі для нього умови так як він повинен утримувати, ще двох неповнолітніх дітей. Тому просить зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються на користь [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 26.11.2007 року, на утримання дитини - доньки, [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою П?ятихатського районного суду від 01.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Заяв по суті справи від сторін не надходило. Позивач в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила; заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надала, своїм правом надання відзиву та заперечень на позовну заяву, не скористалася. Відповідно до ст.191 ЦПК України, - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, - у разі неявки учасника справи, повідомленого належним чином про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, якщо останній не повідомив причини своєї неявки. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності,встановив наступне. Судом встановлено, що рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2007 року, яке набрало законної сили 07 грудня 2007 року, у цивільній справі № 2-473/2007 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, з [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Донецьк стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 07 листопада 2007 року до досягнення дитиною повноліття на користь матері [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] 18 сячня 2018 року зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с.6) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] - [PERSON] , [INFO] в графі батько зазначено [PERSON] ( а.с.7) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] - [PERSON] , [INFO] в графі батько зазначено [PERSON] ( а.с.8) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] - [PERSON] , [INFO] в графі батько зазначено [PERSON] (а.с.9) Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на користь кого вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно дост.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України. Так, належних та допустимих доказів того, що із моменту постановлення судового рішення про стягнення аліментів суттєво погіршився матеріальний стан позивача,через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано. Посилання позивача як на доказ на народження однієї дитини та усиновлення іншої дитини, та те що він працює в Республікі Польша та зобов`язаний забезпечувати належне матеріальне становище для трьох своїх дітей, тому сплата аліментів у встановленому судом розмірі є неможливим, - нічим не підтверджується. Позивач є працездатною особою, має можливість заробляти на життя своєю працею, а зменшення розміру стягнутих аліментів негативно вплине на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі№ 715/2073/20 зменшення розміру раніше стягнутих аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні інших дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану наявність других дітей від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволені позову судові витрати по справі залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed