Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить ухвалити рішення, яким визнати його батьком [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до актового запису №118 від 25 березня 2020 року про народження [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON] . В основу свої позовних вимог позивач зіслався на те, що в 2017 році, перебуваючи на сезонних роботах в м. Лодзь республіки Польща, він познайомився з уродженкою с. Небилів Калуського району [PERSON] , одразу полюбив її, почав з нею зустрічатись та вести статеве життя. [INFO] , перебуваючи в Польщі, [PERSON] народила доньку [PERSON] , в актовому записі про народження доньки [PERSON] , він зазначений її батьком. Вони з [PERSON] продовжували проживати однією сім`єю і [INFO] перебуваючи в Україні, [PERSON] народила другу дитину [PERSON] . Оскільки на момент народження дитини він не перебував у шлюбі з [PERSON] , вони не подали до органів РАЦСу спільну заяву про визнання його батьківства, то в книзі реєстрації народжень 25 вересня 2020 року зроблено відповідний запис за № 118 про народження дитини, в якому батьком вказано [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, він категорично стверджує, що є біологічним батьком [PERSON] , бажає, щоб саме його було визнано батьком дитини та внесено відповідні зміни до актових записів про її народження. У судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному об`ємі. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Перегінської селищної ради в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, а справу розглянути без її участі. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої зі слів матері, в порядку ст. 135 СК України записано [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Перегінської селищної ради Рожнятівського району, Івано-Франківської області 25 вересня 2020 (а.с.11) . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджує скорочена копія свідоцтва про смерть, за позначенням 1061011/00/Аг/2022/903077 видана відділом РАЦСу м. Лодзь, воєводство Лодзинське, Республіка Польща( а.с.7,8); З листа начальника служби у справах дітей №27/02-01 від 28.02.2023 встановлено, що дитина тимчасово влаштована в сім`ю родичів - бабусі [PERSON] (наказ служби у справах дітей від 02.01.2023 р. № 4). За спостереженнями працівників служби у справах дітей виявлено, що малолітня [PERSON] емоційно прихильна до [PERSON] як до батька. Між ними відчувається тісний родинний контакт, вони прив`язані один до одного. Дитина перебуває в безпечному, спокійному середовищі, відчуває тепло та любов рідних людей. В сім`ї панує атмосфера любові і моральної підтримки один одного. [PERSON] (бабуся дитини) зазначила, що дитина не повинна бути розлученою з батьком та в повній мірі підтримує [PERSON] у його діях. Спору між членами родини щодо встановлення факту батьківства не виявлено. Копією свідоцтва про народження (а.с.9-10) підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. У той же час, суд одночасно зазначає, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено і іншими доказами. Вказана правова позиція узгоджується з викладеною позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 16 травня 2018 року по справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18). Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином виходячи з досліджених судом доказів, суд вважає батьківство [PERSON] , стосовно народженої [PERSON] дитини - [PERSON] , [INFO] , доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку. Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану в тому числі є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно ст.7 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною радою України 27.02.1991 року, дитина має право на ім`я, а також право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі. Суд, враховуючи обставини по справі, а саме, що запис позивача батьком дитини відповідає, як його так і інтересам дитини, вважає можливим задовольнити позов в частині таких змін.

Outcome: approved