Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

29.03.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, просив суд здійснити поділ квартири за адресою [ADDRESS] , припинивши право спільної сумісної власності на неї: визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частини квартири за адресою [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частини квартири за адресою [ADDRESS] ; залишити у власності [PERSON] 1/2 частини квартири за адресою [ADDRESS] . Також просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі судового збору 1147,00 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 05.04.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного. 26.05.2021 року на адресу суду від [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог, де він просив припинити право [PERSON] на частку у спільному майні із виплатою на її користь грошової компенсації в сумі 57333,33 грн. замість 1/6 частки у праві власності на квартиру. 02.08.2021 року на адресу суду від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява про поділ майна спільної сумісної власності подружжя, в якій вона просила: 1) визнати пропущений строк на подання зустрічної позовної заяви пропущеним з поважних причин та поновити його, прийняти до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна спільної сумісної власності подружжя та об`єднати в одне провадження з первісним позовом по справі № 553/696/21; 2) у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя ? відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю; 3) в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини транспортного засобу марки: SKODA FABIA, чорного кольору, рік випуску ? 2009, державний номер [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] , а з урахуванням того, що автомобіль є річчю неподільною, зареєстрований на відповідача (позивача за первісним позовом) та з часу придбання автомобіля його експлуатацією займається відповідач (позивач за первісним позовом) і знаходиться у його користуванні та стягнути з відповідача (позивача за первісним позовом) на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості її частки у праві спільної власності на цей автомобіль, а саме: 1/2 частини ринкової вартості автомобіля, що становить 81930,00 грн. (вісімдесят одну тисячу дев`ятсот тридцять гривень) відповідно припинивши її право на частку у спільному майні; 4) в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача (позивача за первісним позовом) на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості її частки у праві спільної власності на дану квартиру, у сумі 169300 грн. (сто шістдесят дев`ять тисяч триста гривень) відповідно припинивши її право на частку у спільному майні; 5) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, які були понесені у зв`язку із розглядом справи у сумі 4266,30 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 13.09.2021 року визнано пропущений строк на подання зустрічної позовної заяви пропущеним з поважних причин та поновлено його; зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 19.10.2021 року на адресу суду від представника [PERSON] надійшов відзив на зустрічну позовну заяву про поділ спільного майна подружжя, в якому представник просить: 1) відмовити в задоволенні зустрічного позову заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна спільної сумісної власності подружжя повністю; 2) задовольнити позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; 3) здійснити поділ квартири за адресою [ADDRESS] , припинивши право спільної сумісної власності на неї: визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частини квартири за адресою [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частини квартири за адресою [ADDRESS] ; залишити у власності [PERSON] 1/2 частини квартири за адресою [ADDRESS] ; 4) припинити право [PERSON] на частку у спільному майні із виплатою на її користь грошової компенсації в сумі 57333,33 грн. замість 1/6 частки у праві власності на квартиру. 26.10.2021 року на адресу суду від представника [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій вона просить: 1) відмовити в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; 2) задовольнити зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна спільної сумісної власності подружжя в повному обсязі та: - в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини транспортного засобу марки: SKODA FABIA, чорного кольору, рік випуску ? 2009, державний номер [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] ; - припинити право [PERSON] на частку у спільному майні із виплатою на її користь грошової компенсації в сумі 81930,00 грн. (вісімдесят одну тисячу дев`ятсот тридцять гривень); - в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] ; - припинити право [PERSON] на частку у спільному майні на дану квартиру із виплатою на її користь грошової компенсації в сумі 169300 грн. (сто шістдесят дев`ять тисяч триста гривень). 10.11.2021 року на адресу суду від представника [PERSON] надійшло заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву про поділ спільного майна подружжя, в якому представник просить: 1) відмовити в задоволенні зустрічного позову заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна спільної сумісної власності подружжя повністю; 2) задовольнити позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; 3) здійснити поділ квартири за адресою [ADDRESS] , припинивши право спільної сумісної власності на неї: визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частини квартири за адресою [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частини квартири за адресою [ADDRESS] ; залишити у власності [PERSON] 1/2 частини квартири за адресою [ADDRESS] ; 4) припинити право [PERSON] на частку у спільному майні із виплатою на її користь грошової компенсації в сумі 57333,33 грн. замість 1/6 частки у праві власності на квартиру. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 15.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 05.01.2022 року на адресу суду від представника [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог, де представник просить: 1) поновити строк для подання заяви про уточнення позовних вимог; 2) здійснити поділ квартири за адресою [ADDRESS] , припинивши право спільної сумісної власності на неї: визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частини квартири за адресою [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частини квартири за адресою [ADDRESS] ; залишити у власності [PERSON] 1/2 частини квартири за адресою [ADDRESS] ; 3) припинити право [PERSON] на частку у спільному майні із виплатою на її користь грошової компенсації в сумі 102716,67 грн. замість 1/6 частки у праві власності на квартиру. 05.01.2022 року на адресу суду від представника [PERSON] надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи висновку судового експерта Федорова Дмитра Федоровича № 97 від 16.12.2021 року за результатами оціночно-будівельної експертизи вартості квартири. У судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник адвокат Григоренко К.І. первісний позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову заперечували у повному обсязі. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник адвокат Гришко І.Ю. зустрічний позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Щодо первісного позову, то проти його задоволення заперечували у повному обсязі. Третя особа [PERSON] первісний позов підтримав, проти задоволення зустрічного ? заперечував. Суд вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 20 жовтня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 107, що підтверджується штампом в паспорті. Оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу знаходиться в матеріалах цивільної справи № 553/503/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, що перебувало у провадженні Ленінського районного суду м. Полтави (рішенням від 07.06.2021 шлюб розірвано). Від шлюбу [PERSON] і [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . 06 квітня 2012 року [PERSON] та його батьком [PERSON] придбано за договором купівлі-продажу квартиру в буд. «A-9» за адресою: [ADDRESS] в рівних частках (по 1/2 частки квартири) в спільну сумісну власність. Зазначене підтверджується копією договору купівлі-продажу від 06.04.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М., копією витягу з Державного реєстру правочинів № 11189051 від 06.04.2012 року, копією витягу про державну реєстрацію прав № 33924005 від 24.04.2012 року, виданого приватним підприємством Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», копією технічного паспорта на квартиру. Оскільки 1/2 частки квартири, що належить [PERSON] , придбано під час шлюбу з [PERSON] , а згоди про порядок поділу зазначеного майна [PERSON] і [PERSON] дійти не можуть, то [PERSON] звернувся із позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя. Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 3 статті 368 ЦК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до змісту частин 1, 2, 3 статті 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частинами 1, 2, 4 статті 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Приписами частин 1 та 2 статті 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. З огляду на викладене вище, та враховуючи той факт, що [PERSON] не заперечував факт придбання квартири у шлюбі, суд приходить до висновку, що у задоволенні первісного позову [PERSON] слід відмовити, а зустрічний позов [PERSON] в частині визнання права власності у частках по 1/4 за кожним з подружжя на спірну квартиру підлягає задоволенню. Судом також встановлено, що за час шлюбу, 13.03.2020 р., було придбано автомобіль марки Skoda, модель Fabia, рік випуску - 2009, номер кузова (шасі, рама) - [NUMBER] , реєстраційний номер - [NUMBER] . Звертаючись до суду з зустрічним позовом, [PERSON] на обґрунтування вартості спірного автомобіля марки Skoda, модель Fabia, рік випуску - 2009, номер кузова (шасі, рама) - [NUMBER] , реєстраційний номер - [NUMBER] , надала суду аналітичну довідку від 29.07.2021 року, відповідно до якої середня ринкова вартість оспорюваного автомобіля становить 163860,00 грн. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція зазначених норм свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 року у справі № 6-843цс17. [PERSON] на спростування розміру ринкової вартості автомобіля інших доказів суду не надав, не звертався із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи, а тому суд дійшов висновку, що саме ці обставини, з`ясовані на підставі аналітичної довідки від 29.07.2021 року, підлягають врахуванню під час визначення належного розміру компенсації частини спільного майна колишнього подружжя щодо вартості автомобіля. З огляду на викладене вище, та враховуючи той факт, що [PERSON] не заперечував факт придбання автомобіля у шлюбі, суд приходить до висновку, що зустрічний позов [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля марки Skoda, модель Fabia, рік випуску - 2009, номер кузова (шасі, рама) - [NUMBER] , реєстраційний номер - [NUMBER] , у сумі 81930,00 грн., підлягає задоволенню. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 2512,30 грн. за подання зустрічної позовної заяви та 454,00 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial