Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в період спільного проживання з відповідачем у шлюбі, у них народився син [PERSON] . На даний час шлюб між ними розірвано. Син знаходиться на її утриманні та навчається у ДНЗ «Здолбунівське вище професійне училище залізничного транспорту», під час навчання необхідно оплачувати харчування, проживання в гуртожитку, інші потреби. Вона не в змозі сама утримувати сина, оскільки її доходи є невисокими. Відповідач, який є його батьком, добровільно коштів на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим просила задоволити позов, стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу). Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 05.12.2022. 13.12.2022 у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, про що надала суду письмову заяву, просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач, будучи належно повідомленим про час і місце судового засідання, для розгляду позову не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про перенесення часу судового засідання не клопотав, відзиву на позов, будь-яких пояснень чи доказів не надав. У зв`язку з викладеним, у відповідності до ст.223 ч.3 п.1) ЦПК України суд розглянув справу за відсутності відповідача на наявних у ній доказах. Розгляд справи проведено у відсутності сторін, у зв`язку із чим у відповідності до ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши та проаналізувавши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . Згідно довідки №349 від 09.11.2022 виданої ДНЗ «Здолбунівське вище професійне училище залізничного транспорту» [PERSON] дійсно навчається в ДНЗ «Здолбунівське вище професійне училище залізничного транспорту» третього рівня акредетації на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2023. Як вбачається зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом вказаної норми, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатись після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, до досягнення 23-річного віку, по-перше, із потребою у матеріальній допомозі, і по-друге, із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Виходячи з обставин справ, приймаючи до уваги, що [PERSON] , якому виповнилось 18 років, продовжує навчатись, будь-якого самостійного доходу не має, а відтак потребує допомоги батьків, враховуючи, що відповідач [PERSON] є працездатним та працездатного віку, тобто має можливість надавати сину утримання, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина на час його навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, суд враховує позицію позивача та приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає достатнім стягувати із відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 02.01.2023 і до закінчення донькою навчання, але не більш ніж до досягнення сином 23 років. Судом також встановлено, що у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved