Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення грошових кошті в розмірі 1773921,69 гривень. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13.11.2020 р. справу було передано на розгляд до Овідіопольського районного суду Одеської області. В обґрунтування позовних вимог, представник позивачки зазначив, що 11.10.2018 р. між сторонами було укладено договір купівлі продажу 1/2 земельної ділянки, відповідно до п.1.1 якого [PERSON] , передала у власність (продала), а [PERSON] прийняв у власність (купив) 1/2 частку земельної ділянки, за що відповідно до графіку зобов`язується сплати відповідну вартість. Крім того умовами договору було передбачено, що у випадку порушення графіку сплати, відповідач також зобов`язується сплати відсотки на прострочення сплати. У зв`язку з тим, що [PERSON] порушив умови договору, тому станом на 30.10.2020 р. у нього виникла заборгованість у розмірі 1773921,69 грн., що еквівалентно 62396,12 доларам США, та складається з: 55246,25 доларів США платежі згідно графіку по сплаті вартості майна та 7149,87 доларів США відсотки за прострочення оплати, що і послугувало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. 25.05.2021 р. на адресу суду з боку представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, де в останній редакції просили стягнути з відповідача 3391078,93 грн. що складається з: основного борг у розмірі 2038059,56 грн., відсотки за прострочення оплат по договору у розмірі 410149,67 грн. та штраф у розмірі 942869,7 грн. за порушення умов Іпотечний договір. В обґрунтування стягнення штрафу позивачем зазначалося, що в забезпечення виконання зобов`язань по договору купівлі-продажу 17.12.2019р. між сторонами також було укладено Іпотечний договір, умовами якого було передбачено, що за кожне його порушення [PERSON] зобов`язується сплатити штрафу у розмірі 10% від вартості залогового майна у розмірі 3 142 899 грн., що становить 314289,9 грн., тому враховуючи що було допущено три порушення, розмір штрафу склав 942869,7 грн. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, проте надали суду клопотання, якими підтримали позовні вимоги, просили суд розгляд справи проводити без їх участі. Відповідач та його представники у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали до суду заяву про проведення судового засідання 22.02.2023 р. без участі відповідача та його представника. Враховуючи вимоги ч.1 ст.223 ЦПК України, обізнаність представника відповідача про судове засідання, клопотання представника Позивача про розгляд без їх участі, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників сторін на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.10.2018 р. між [PERSON] , як продавцем та [PERSON] , як покупець, було укладено Договір купівлі продажу 1/2 земельної ділянки площею 0,10 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5123755800:02:006:0250. Відповідно до п.1.1 умов цього Договору [PERSON] , передала у власність (продала), а [PERSON] прийняв у власність (купив) 1/2 частку земельної ділянки. Згідно п.2.1 Договору сторони обумовили, що ціна Нерухомого майна, що купується Покупцем, за цим Договором, становить 2104095,00 грн., що по офіційному курсу НБУ на дату укладання цього договору є еквівалентом 75246,25 доларів США. Крім того, сторони перебачили, що покупець зобов`язується сплатити Продавцю ціну Нерухомого майна наступним чином: - Суму, еквівалентну 25246,25 доларам США, по офіційному курсу НБУ на дату платежу до «01» листопада 2019р.; - Суму, еквівалентну 30 000 доларам США, по офіційному курсу НБУ на дату платежу до «01» серпня 2020р.; - Суму, еквівалентну 19 900 доларам США, по офіційному курсу НБУ на дату платежу до «01» березня 2021р. У зв`язку з тим, що на дату подання позовних вимог в останній редакції, а саме на 25.05.21р. Відповідач не сплатив жодних платежів по договору, Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 74246,25 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 24.05.2021р. становить 2038059,56 (два мільйони тридцять вісім тисяч п`ятдесят дев`ять гривень 56 коп.), відсотків річних у розмірі. Суд звертає увагу, що вартість майна по договору становить 75246,25 доларів США, а позивач просить стягнути 74246,25 доларів США, тобто на 900 доларів США менше ніж повна вартість майна по договору, проте в порядку ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зазначене положення кореспондується з частиною 3 статтею 12 ЦПК України. Враховуючи відсутність доказів щодо спростування не здійснення виплати по договору купівлі-продажу, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення 2038059,56 грн. як еквівалент 74246,25 доларів США виходячи з курсу НБУ станом на 24.05.2021р. підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно п. 5.2.9 Договору сторони зазначили, що у відповідності до ст.694 ЦК України, у випадку прострочки платежів, передбачених п.2.1. цього Договору, Покупець зобов`язується сплачувати відсотки на прострочені суми з розрахунку 21,9% річних. Позивачем заявлена вимога про стягнення відсотків станом на 24.05.2021 р. у розмірі 410149,67 грн., що еквівалентно 14941,7 доларів США, з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на 24.05.2021р., виходячи з наступних розрахунків: - на 25246,25 доларів США за період з 01/11/2019р. по 24/05/2021р. у розмірі 8634,22 доларів США; - на 30 000 доларів США за період з 01/08/2020р. по 24/05/2021р. у розмірі 5 338,48 доларів США; - на 19 000 доларів США за період з 01/03/2021р. по 24/05/2021р. у розмірі 969 доларів США; Враховуючи, що позовні вимоги про стягнення відсотків є похідними від вимог про стягнення основної заборгованості, які суд задовольнив, вказані вимоги також підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення штрафу за порушення умов Іпотечного договору. Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань по Договору купівліпродажу земельної ділянки, між Сторонами 17.12.2019р. було укладено Іпотечний договір, згідно умов якого (п.1.2) Іпотекодавець ( [PERSON] ) надав Іпотекодержателю в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме - земельну ділянку площею 0,1 гектарів, кадастровий номер 5123755800:02:006:0250, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (двадцять сім). У п. 3.5 Іпотечного договору сторони передбачили, що в день укладення цього Договору Іпотекодавець зобов`язаний застрахувати Предмет іпотеки на узгоджену п. 2.1. цього Договору вартість та надати Іпотекодержателю договір страхування та докази сплати страхового платежу. Страхування здійснюється протягом всього строку дії цього Договору в одній з узгоджених Іпотекодержателем страхових компаній та від страхових ризиків, узгоджених з Іпотекодержателем. Також в п. 3.5 Договору також сторонами було обумовлено, що не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії зазначеного договору страхування Іпотекодавець зобов`язаний продовжити строк його дії або укласти новий договір страхування та надати Іпотекодержателю докази цього та сплати страхового платежу протягом всього строку дії цього Договору. Крім того, п. 3.7 Іпотечного договору сторони передбачили, що Іпотекодавець зобов`язаний повідомити Іпотекодержателя про зміну адреси реєстрації місця проживання. Пунктом 5.2 Договору Іпотеки Сторонами було передбачено, що у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, за виключенням зобов`язань, передбачених п. 3.1.1. цього Договору, Іпотекодержатель має право нарахувати, а Іпотекодавець зобов`язаний сплатити на користь Іпотекодержателя штраф у розмірі 10 % (десять відсотків) від вартості Предмету іпотеки, зазначеної в п. 2.1. цього Договору за кожний випадок порушення зобов`язань, передбачених цим Договором». Згідно п.2.1 за згодою Сторін Предмет іпотеки оцінено в 3 142 899 грн. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] у позові зазначає про допущення Відповідачем двох порушення п. 3.5 Іпотечного договору 17.12.2019р., оскільки ним не було надано доказів продовження строку дії або укладання нового договору страхування та не надано доказів сплати наступного страхового платежу на наступний період. Також Позивач посилається на те, що порушення умов Договору Іпотеки в частині не надання доказів укладання договору Страхування та здійснення страхового платежу, вже були предметом спору у іншій цивільній справі, по якій було прийнято Рішення Київським районним судом м. Одеси від 22.12.2020р. по справі №947/25567/19. Крім Того Позивач наполягає на тому, що Відповідачем було порушено п. 3.7 Іпотечного договору, тобто загалом було вчинено три порушення. З метою повноти та об`єктивності розгляду справи, судом було вивчено зміст рішення Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2020р. по справі №947/25567/19 внаслідок чого було встановлено наступні обставини. 11.10.2018 року між ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування майна серії 212/01 N 044/000/180000054-1, за умовами якого здійснено страхування об`єкту нерухомого майна житлового будинку, загальною площею 320,1 кв. м та земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер 5123755800:02:006:0250, яка виступає предметом залогу за Договору Іпотеки від 17.12.2019р. Як вбачається з договору страхування (п. 10), сторонами договору обумовлено його строк дії, продовження та розмір страхових платежів: - страховий платіж за період з 12.10.2018 року по 11.10.2019 року у розмірі 6600,00 грн., підлягає сплаті в строк до 12.10.2018 року; - страховий платіж за період з 12.10.2019 року по 11.10.2020 року у розмірі 6600,00 грн., підлягає сплаті в строк до 12.10.2019 року; - страховий платіж за період з 12.10.2020 року по 11.10.2021 року у розмірі 6600,00 грн., підлягає сплаті в строк до 12.10.2021 року. Відповідно до довідки ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" від 12.08.2020 року за N 1112/08-20, станом на момент надання довідки підтверджено, що Договір добровільного страхування майна 212/01 N 044/000/180000054-1 від 11.10.2018 року є чинним. З чого суд робить висновок, що за наслідками розгляду цивільної справи №947/25567/19 [PERSON] було відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу за не укладання договору страхування земельної ділянки, оскільки на день укладання Договору Іпотеки від 17.12.2019р., був діючий Договір добровільного страхування майна 212/01N044/000/180000054- 1 від 11.10.2018, а саме другий період з 12.10.2019 року по 11.10.2020 року, тому було задоволено вимоги в частині стягнення штрафу за не надання доказів укладання договору страхування та не надання доказів сплати страхового платежу. З урахуванням вимог Позивача, які були подані в останній редакції 25.05.2021р. по даній цивільній справі вбачається, що суд має встановити, чи наявні в матеріалах справи докази які підтверджують, що Відповідач продовжив строк дії договору страхування на наступний період, а саме на період з 12.10.2020 року по 11.10.2021 року та чи надав він відповідні докази з цього приводу Позивачу. З урахування викладених обставин та враховуючи відсутність доказів у справі, які б зазначали протилежне, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу за вчинення двох порушень п. 3.5 Договору Іпотеки знайшли своє відображення тому підлягають задоволенню. Крім того, також знайшли своє підтвердження позовні вимоги, щодо стягнення штрафу за порушення п. 3.7 Іпотечного договору, яким сторони передбачили, що Іпотекодавець зобов`язаний повідомити Іпотекодержателя про зміну адреси реєстрації місця проживання, оскільки в матеріалах справи знаходиться відповідь на запит щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , зі змісту якої вбачається, що з 10.06.2020 р. [PERSON] знявся з реєстрації за адресою [ADDRESS] , та відсутні докази щодо доведення вказаної інформації до Позивача, що свідчить про здійснення ще одного порушення Відповідачем умов Договору Іпотеки. Таким чином, враховуючи встановлення трьох порушеннь умов Договору Іпотеки, допущених з боку Відповідача, враховуючи розмірі штрафу за кожне порушення, а саме 10 % від вартості Предмету іпотеки, що становить 3 142 899 грн., вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню штраф у розмірі 942869,7 грн. (3 Х 314289,9грн.). Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Outcome: approved