Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

у жовтні 2021 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач проживає у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 10 квітня 2018 року №591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснює з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідачка своєчасно не сплачувала за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 31 липня 2021 року складає 12 325,23 грн. 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, до дати укладення цього договору. Відповідно до додатку № 1 та/або додатку № 2 до договору цесії КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 1 836,97 грн. Посилаючись на те, що [PERSON] не виконує свої зобов`язання щодо оплати наданих їй послуг, КП «Київтеплоенерго» просило стягнути з неї: - заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 1 836,97 грн., - заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 12 375,24 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.10.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. (а.с. 42) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м Києва від 29.11.2021 року вирішено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження. (а.с. 48) 30 листопада 2021 року відповідач [PERSON] надіслала до суду відзив на позовну заяву.(а.с. 53) Просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що з 2004 року у квартирі підключені лічильники гарячої та холодної води, за показниками яких вона сплачує за використану воду. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2022 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду. (а.с. 79) Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2022 року дана позовна заява Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" залшена без розгляду. (а.с. 92) Постановою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року скасована ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2022 року, а справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції. (а.с. 138) В судовому засіданні представник позивача частково підтримала позовні вимоги, просила стягнути з відповідача 537,47 грн. трьох відсотків річних та 1 453,92 грн. інфляційної складової боргу, зазначивши про відсутність основного боргу у відповідача за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води. Відповідач в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відсутність боргу. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, а також дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року №591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» було укладено договір №602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у додатку № 1 та додатку №2 до цього договору (а.с. 17-18). Відповідно до додатку № 1 та/або додатку № 2 до договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 1 836,97 грн. за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданого КП «Київтеплоенерго» розрахунку [PERSON] має заборгованість по оплаті наданих їй послуг з центрального постачання гарячої воді до 01 травня 2018 року у розмірі 1 836,97 грн. та заборгованість за спожиті після 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 12 375,24 грн., які КП «Київтеплоенерго» і просило стягнути згідно заявлених вимог (а.с. 6). Відповідно до наданого КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» уточненого розрахунку у [PERSON] відсутня заборгованість по оплаті наданих їй послуг з центрального постачання гарячої води. Проте нараховані 537,47 грн. 3% річних та 1 453,92 грн. інфляційної складової боргу. (а.с. 149, 155) Суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води власникам квартир в будинку [ADDRESS] з 01 травня 2018 року. Відповідач [PERSON] заперечувала наявність у неї заборгованості за послуги, що надавалися позивачем та її розмір, посилаючись на те, що з 2004 року у квартирі підключені лічильники гарячої та холодної води, за показниками яких вона сплачує за використану воду. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [PERSON] отримувала послуги з централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , однак не виконала свої зобов`язання щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого станом на 31.07.2021 року виникла заборгованість:за спожиті послуги у розмірі 12 375,24 грн. за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води. Судом встановлено, що представниками КП «Київтеплоенерго» було проведено корегування внесених платежів за результатами зняття контрольних показників лічильників. Після звернення до суду заборгованість відповідачем не сплачувалася, у зв"язку з її відсутністю. З уточненої довідки про заборгованість, наданої представником позивача в судове засідання, вбачається, що заборгованість з центрального постачання гарячої води дійсно відсутня у відповідача. (а.с. 155) Надаючи оцінку правомірності вимог стягнення 3% річних у розмірі 537,47 грн та інфляційних збитків у розмірі 1 453,92 грн., суд вказує на те, що позивачем належними доказами не доведено наявність заборгованості у відповідача на момент звернення до суду, в зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed