Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у встановленому законом порядку. У зв`язку з тим, що їх спільне життя не склалося, проживають окремо, мають різні погляди на сімейне життя, сторони не ведуть спільного господарства, позивач вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим та просить розірвати шлюб із відповідачем, а малолітніх дітей залишити на утримані позивача. Сторони в судове засідання не з`явилися, представником позивача подано заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав заяву в якій вказав, що жодних змін у відносинах із позивачем не відбулося просить розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ст. 206 ЦПК України передбачено, що при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 23.05.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, зареєстрованого виконавчим комітетом Ягодинської сільської ради Хорошівського району Житомирської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, втрати почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем на даний час неможливе. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними, а малолітніх дітей залишити проживати при матері. Також із відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, що відповідає правилам розподілу судових втрат, визначеним ст. 141 ЦПК України. Згідно статтею 7 Закону України «Про судовий збір»\~передбачено, що сплачена сума судового збору повертається, зокрема,в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом . У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. З матеріалів справи встановлено, що позивач сплачено судовий збір у розмірі 1984,80 грн, переплачена сума судового збору становить 992,40 грн. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить висновку про повернення позивачу переплаченої суми судового збору.

Outcome: approved