Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про стягнення безпідставно отриманих коштів. Позивач мотивує позовні вимоги тим, що ТОВ «ФК «Аланд» було незаконно отримано виконавчий напис нотаріуса № 6210 від 03.07.2020, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., на підставі якого 10.08.2020 було відкрито виконавче провадження № 62761617 щодо [PERSON] . За наслідками такого провадження з позивача було протиправно стягнуто кошти із заробітної плати останнього у розмірі 11005,57 грн., що підтверджується відповідною довідкою №86/01-25 від 23.03.2021. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03.08.2021 у справі № 761/39984/20, вказаний вище виконавчий напис було визнано таким, що не підлягає виконанню. Дане рішення набрало законної сили. Відтак, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] незаконно стягнуті за виконавчим написом кошти у розмірі 11005,57 грн., відсотки за користування ними у сумі 34117,13 грн., моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. та судовий збір у розмірі 992,40 грн. Ухвалою судді від 08.12.2021 у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату проведення судового засідання повідомлялися належним чином. 20.02.2023 від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовільнити в повному обсязі. Відзив від відповідача не надходив. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. В позовній заяві позивач просив розгляд справи проводити без участі його представника на підставі матеріалів справи, проти заочного рішення суду не заперечував. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису №6210 від 03.07.2020 відкрито виконавче провадження №62761617 в рамках якого приватним виконавцем винесена постанова від 14.08.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендія та інші доходи боржника. Відповідно до довідки відділу освіти, фізичної культури та сторту Макарівської районної державної адміністрації Київської області із заробітної плати Позивача було утримано і перераховано сума боргу 11005,57 грн. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03.08.2021 у справі № 761/39984/20, вказаний вище виконавчий напис було визнано таким, що не підлягає виконанню. Згідно з ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це| майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 4 у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) зроблено висновок: «предметом регулювання Глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, комі підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Отже, зазначені грошові кошти в розмірі 11005,57 грн. були перераховані із заробітної плати позивача на користь відповідача без достатньої правової підстави та підлягають поверненню позивачу в силу вимог ст. 1212 ЦК України. Частиною другою ст. 1214 ЦК України встановлено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст. 536 цього Кодексу). Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, як інакше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За викладених обставин, застосовуючи приписи ст. 8, 1048 ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування безпідставно набутими грошовими коштами із визначенням їх розміру на рівні облікової ставки НБУ. Разом з тим, суд не бере до уваги наданий позивачем розрахунок суми процентів за користування безпідставно отриманими коштами, як такий що виконаний неправильно, у зв`язку з чим наводить власний розрахунок. Розрахунок процентів виконано за формулою: [Сума боргу] ? [Ставка НБУ] / 100% / [Кількість днів у році] ? [Кількість днів у періоді] - сума процентів за ставкою 6% за період з 01.01.2021 по 21.01.2021 складає 37,99 грн.= 11005,57 грн. ? 6% / 100% / 365 днів ? 21 дні; - сума процентів за ставкою 6% за період з 22.01.2021 по 04.03.2021 складає 75,98 грн.= 11005,57 грн. ? 6% / 100% / 365 днів ? 42 дні; - сума процентів за ставкою 6,5% за період з 05.03.2021 по 15.04.2021 складає 82,32 грн.= 11005,57 грн. ? 6,5% / 100% / 365 днів ? 42 дні; - сума процентів за ставкою 7,5% за період з 16.04.2021 по 17.06.2021 складає 142,47 грн.= 11005,57 грн. ? 7,5% / 100% / 365 днів ? 63 дні; - сума процентів за ставкою 7,5% за період з 18.06.2021 по 22.07.2021 складає 79,15 грн.= 11005,57 грн. ? 7,5% / 100% / 365 днів ? 35 дні; - сума процентів за ставкою 8% за період з 23.07.2021 по 09.09.2021 складає 118,20 грн.= 11005,57 грн. ? 8% / 100% / 365 днів ? 49 дні; - сума процентів за ставкою 8,5% за період з 10.09.2021 по 21.10.2021 складає 107,64 грн.= 11005,57 грн. ? 8,5% / 100% / 365 днів ? 42 дні; - сума процентів за ставкою 8,5% за період з 22.10.2021 по 09.12.2021 складає 125,58 грн.= 11005,57 грн. ? 8,5% / 100% / 365 днів ? 49 дні; - сума процентів за ставкою 9% за період з 10.12.2021 по 20.01.2022 складає 113,98 грн.= 11005,57 грн. ? 9% / 100% / 365 днів ? 42 дні; - сума процентів за ставкою 10% за період з 21.01.2022 по 03.03.2022 складає 126,64 грн.= 11005,57 грн. ? 10% / 100% / 365 днів ? 42 дні; - сума процентів за ставкою 10% за період з 04.03.2022 по 02.06.2022 складає 274,39 грн.= 11005,57 грн. ? 10% / 100% / 365 днів ? 91 дні; - сума процентів за ставкою 25% за період з 03.06.2022 по 21.07.2022 складає 369,37 грн.= 11005,57 грн. ? 25% / 100% / 365 днів ? 49 дні; - сума процентів за ставкою 25% за період з 22.07.2022 по 08.09.2022 складає 369,37 грн.= 11005,57 грн. ? 25% / 100% / 365 днів ? 49 дні; - сума процентів за ставкою 25% за період з 09.09.2022 по 20.10.2022 складає 316,60 грн.= 11005,57 грн. ? 25% / 100% / 365 днів ? 42 дні; - сума процентів за ставкою 25% за період з 21.10.2022 - 30.11.2022 складає 301,52 грн.= 11005,57 грн. ? 25% / 100% / 365 днів ? 40 дні. Отже, за період з 01.01.2021 по 30.11.2022 загальна сума заборгованості за процентами за користування безпідставно отриманими коштами становить 2641,20 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення відповідача на його користь моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн., то суд приходить до наступних висновків. Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається ст. 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Сам по собі факт порушення права, за відсутності доведеної наявності вищезазначених втрат немайнового характеру, не є підставою для відшкодування моральної шкоди, а її наявність відповідно до загальних засад змагальності цивільного процесу підлягає доведенню особою, яка порушує питання про її відшкодування. Враховуючи те, що відповідач своїми неправомірними діями порушив права позивача, суд, з урахуванням принципів розумності та справедливості, оцінює розмір відшкодування за спричинену моральну шкоду у розмірі 500,00 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, як закріплено у частині першій ст. 137 ЦПК України. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до частини другої ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до частини четвертої ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини восьмої ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. [PERSON] та адвокат Покрищук А.В., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 21/2799 від 11.05.2021, уклали 01.09.2021 договір про надання правової допомоги №1-11/2021. Згідно з п. 3.1.1. вищезазначеного договору, гонорар адвоката за цим договром встановлюється у фіксованій сумі та складає 10000,00 (десять тисяч) грн. і сплачується у готівковому порядку терміном до 31.12.2021. Разом з тим, на підтвердження оплати послуг адвоката в матеріалах справи наявна копія квитанції TS207040 від 07.12.2021 про оплату коштів за договором про надання правової допомоги у розмірі 4000,00 грн. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено наявність підстав для стягненя судових витрат відповідно до квитанції TS207040 від 07.12.2021, понесених позивачем на правничу допомогу, у розмірі 4000,00 грн. з відповідача. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача також понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 186,87 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial