overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Враховуючи, що написання повного рішення вимагає значних витрат процесуального часу, відповідно до абзацу першого частини 6 статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Арбузинськог районного суду Миколаївської області від 07.06.2013 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. На даний час, розмір аліментів, присуджених до стягнення рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07.06.2013 року, є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, рівень витрат на дитину постійно зростає, дитина потребує значних витрат, які позивач не має можливості забезпечити за власні кошти та за присуджені аліменти. Дитина проживає разом з позивачем. Відповідач офіційно працевлаштований та отримує стабільний заробіток. В зв`язку з зазначеним просила суд: змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07.06.2013 року у справі № 467/761/13-ц; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили; починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припини стягнення аліментів на підставі рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07.06.2013 року. Ухвалою суду від 07.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від позивача до судового засідання надійшла заява, згідно якої вона підтримана позовні вимоги в повному обсязі та просила суд слухання у справі провести за її відсутності. Від представника позивача, до судового засідання надійшло заперечення на позовну заяву, згідно якої зазначається про те, що відповідач [PERSON] призваний на військову службу за призовом під час мобілізації по проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України з 24.05.2022 року по теперішній час. Проти зміни способу стягнення аліментів, який вказаний у позовній заяві, відповідач не заперечує. Суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

У січні 2022 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якому позивач просила розірвати шлюбу укладений між ними та визначити місце проживання дитини з матір`ю. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.01.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.09.2022 року до участі у справі залучено виконавчий комітет Миколаївської міської ради як орган опіки та піклування та зобов`язано його надати висновок про доцільність визначення місця проживання дитини разом із матір`ю. У судовому засідання 21.01.2023 року позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача, адвокат Ткачук Г.М. позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі. Будь-яких клопотань від сторін до суду не надходило. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. 11 грудня 2015 року між [PERSON] до [PERSON] , Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб, актовий запис № 1154. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Доказів наявності обставин, передбачених частиною другою статті 110 Сімейного кодексу України, матеріали справи не містять. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу суд виходить із такого. Відповідно до частини першої статті 51 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). Одним із способів припинення шлюбу є його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина третя статті 110 Сімейного кодексу України). За змістом статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Вирішуючи питання про можливість розірвання шлюбу, суд відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України має з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Рішення про розірвання шлюбу поставляється судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони примиритися не бажають, наполягають на розірванні шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

12 грудня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 18 жовтня 2019 року. Від подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON] , 2020 року народження. На теперішній час сім`я фактично розпалася. Спільне життя та збереження шлюбу неможливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, враховуючи таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 18 жовтня 2019 року зареєстрували шлюб у Сумському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про що складено відповідний актовий запис за №888 (а. с. 5). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 6). Як вбачається із заяви позивачки, основою розпаду сім`ї стала відсутність взаєморозуміння, що призвело до припинення шлюбних відносин з 09 грудня 2022 року. Відповідач своєї позиції з приводу причин розпаду сім`ї суду не висловив. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом сторонам надавався строк на примирення, але їх примирення так і не відбулося, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачці необхідно залишити прізвище [PERSON] , так як вона про це просила. Оскільки відповідач визнав позов, то відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України з нього на користь позивачки необхідно стягнути сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 496,20 грн. З державного бюджету позивачці необхідно повернути 496,20 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

03 лютого 2023 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшла позовна заява [PERSON] , мотивована тим, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 14 лютого 2017 року. Від подружнього життя дітей не мають. На теперішній час сім`я фактично розпалася. Спільне життя та збереження шлюбу не можливе, тому він просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнала в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON] . За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, враховуючи таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 14 лютого 2017 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис за №04 (а. с. 5). Як вбачається із заяви позивача, основою розпаду сім`ї стала відсутність взаєморозуміння, що призвело до припинення шлюбних відносин з вересня 2022 року. Відповідачка своєї позиції з приводу причин розпаду сім`ї суду не висловила. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідачки, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачці необхідно залишити прізвище [PERSON] , так як вона про це просила. Оскільки відповідачка визнала позов, то відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України з неї на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 536,80 грн. З державного бюджету позивачу необхідно повернути 536,80 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Представник позивача - адвокат Супрун Д.В. звернувся до суду з позовом та вимоги обгрунтовує тим, що з 24.04.2018 року по 27.01.2023 року позивач перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб». Позивач звільнився з роботи за власним бажанням. На день звільнення з роботи ДП "ОБ і ВТ" нарахувало позивачу заборгованість з заробітної плати у сумі 31 683,93 грн., але виплатити її відмовилося. Тому просить суд стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату. Від представника Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» надано до суду заяву, про те, що відповідачем підтверджується заборгованість по заробітній платі позивача, що виникла на день звільнення 27.01.2023 в сумі 31 683, 93 грн. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Суд установив, що з 24.02.2018 по 27.01.2023 позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб», що підтверджуються копією трудової книжки позивача. (а.с.5) Згідно з ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як вбачається з довідки від 21.02.2023 року Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] , становить 31 683 грн 93 коп. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 31683 грн 93 коп. (з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним стягнути з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 31 683 грн 93 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 04.10.2022 р. по 05.01.2023 р. вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 05.01.2023 р. була звільнена з роботи за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України). Відповідач починаючи з моменту звільнення та по даний час відповідних розрахунків, які необхідно провести з працівником при звільненні не провів. Просить суд: стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 13987 грн. 50 коп. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Супруна Д.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» у судове засідання не з`явився, надали письмові пояснення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала з відповідачем ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» у трудових відносинах. 05.01.2023 р. позивача [PERSON] була звільнена з роботи за власним бажанням. Відповідно до відомостей, які містяться у матеріалах справи на день звільнення працівника [PERSON] сума заборгованості по заробітній платі належної до виплати становить 13987 грн. 50 коп. Отже заборгованість у сумі 13987 грн. 50 коп. підлягає стягненню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі - позивач) через представника звернувся із позовною заявою до суду і просить розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] (далі - відповідачка) 11.09.2015, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 986. Свої вимоги мотивує тим, що 11.09.2015 зареєстрував шлюб з відповідачкою. Мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вони остаточно припинили проживати разом та роз`їхались. Постійні конфлікти та сварки між ними створюють несприятливу атмосферу для виховання неповнолітнього сина, напружені відносини створюють уявлення дитини про шлюб та сім`ю, травмують його психіку, завдають душевних страждань. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає збереження шлюбу неможливим та наполягає на його розірванні. Згідно поданої заяви представник позивача [PERSON] - адвокат Кубанова А.М. позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити без її участі та участі позивача. Відповідачка [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. Згідно поданої заяви позовні вимоги визнала, просила розгляд справи проводити без її участі. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 14.02.2023 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 27.02.2023. Фактичні обставини, встановлені судом. Сторони - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 11.09.2015 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 986. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинились, спільне господарство не ведеться. Шлюб існує формально. Фактично сім`я припинила своє існування. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, їх сім`я фактично розпалася. За наведених підстав слід дійти висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 24.04.2018 року, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинилися через різні погляди на життя, виникали протиріччя пов`язані з веденням спільного господарства, вирішення сімейних та побутових проблем. Тривалий час разом не проживають. Від сумісного життя неповнолітніх дітей не мають. Строк на примирення не потрібен. Спору за майно немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає (а.с. 22). Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Галяна С.В. від 14.02.2023 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання (а.с. 17). Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 квітня 2018 року у Конотопському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 98 (а.с. 7). Сторони не живуть сімейним життям, втрачено почуття поваги і любові один до одного, відсутнє взаєморозуміння. За таких обставин збереження сім`ї протирічило б їх інтересам, а тому шлюб сторін слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Зважаючи на складність справи, суд відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України проголошує вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складання повного рішення суду на строк не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: approved