Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген», Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки» про захист прав споживача, розірвання договорів та стягнення грошових коштів. Свої вимоги мотивує тим, 27.05.2019 року між Позивачем та Відповідачем-1 був укладений договір №83708-А/4 купівлі-продажу деривативу. За даним договором Відповідач-1 зобов`язався передати Позивачу, а Позивач зобов`язався прийняти та оплатити Дериватив з наступними характеристиками: форвардний контракт №83705-А/4 від 27.05.2019 року на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 3.1, 3.4 договору Позивач зобов`язався здійснити оплату у сумі 12\~000,00 доларів США, що еквівалентно 300\~000,00 грн. до 28.05.2019 року. Оплата була здійснена Позивачем 27.05.2019 року у сумі 299 000,00 грн. та 28.05.2019 року у сумі 1\~000,00 грн. Тобто, як вказує Позивач, свої зобов`язання за договором №83708-А/4 купівлі-продажу деривативу Позивачем виконані повністю належним чином. 27.05.2019 року зазначений форвардний контракт було пред`явлено до виконання. 27.05.2019 року між Позивачем та Відповідачем-2 був укладений договір №25/03-25 купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Відповідно до п. 1.1 Договору Відповідач-2 зобов`язався передати у власність Позивача, а Позивач зобов`язався прийняти у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] та оплатити Ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно із п. 2.4 Договору строк готовності Об`єкта будівництва до експлуатації 2 квартал 2021 року. Тобто, сторони встановили, що Об`єкт будівництва буде здано в експлуатацію не пізніше 30.06.2021 року. Відповідно до п. 3.1 Договору ціна майнових прав на квартиру на момент підписання цього договору становить 707\~680,00 грн., в тому числі ПДВ 117\~946,67 грн., що еквівалентно 28\~307,20 доларів США. Згідно п. 3.3 Договору в момент укладення даного Договору Позивач грошові кошти не вносить. Ціна майнових прав сплачується Позивачем з 20.06.2019 року по 20.11.2021 року щомісячно по 600,00 доларів США, а з 20.11.2021 року по 20.03.2022 рік по 2\~576,80 доларів США. Більше того, відповідно до п. 3.4 Договору, Позивач має право здійснювати оплату по Договору достроково. Відповідно до п. 3.8 Договору сторони погодили, що обмінний курс української гривні до долара США становить курс НБУ на дату зарахування коштів на рахунок Відповідача-2. Позивач на виконання вимог Договору здійснював оплату з 07.06.2019 року по 16.03.2021 року. Загальна сума, сплачена Позивачем Відповідачу-2, становить 345\~859,46 грн. Так як Позивачу стало очевидно, що станом на 20.04.2021 року будинок навіть не почав будуватися, а тому Відповідач-2 не виконає свої зобов?язання в строк, передбачений п. 2.4 Договору, Позивач надіслав Відповідачу-2 на електронну адресу листа із відповідною заявою про призупинення оплати за квартиру. Тобто, за думкою Позивача, всі зобов`язання і за цим Договором були виконані ним належним чином. Проте, станом на дату звернення із позовом, свої зобов`язання Відповідач-2 не виконав, жилий будинок не збудовано і не введено в експлуатацію, об`єкт нерухомості у власність Позивачу не передано. На підставі вищенаведеного Позивач просить суд розірвати договір №83708-А/4 купівлі-продажу деривативу від 27.05.2019 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» (Код ЄДРПОУ 36003268, адреса: 08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, 2В, офіс 31) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ); \~ \~ \~ \~стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» (Код ЄДРПОУ 36003268, адреса: 08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, 2В, офіс 31) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) сплачені кошти у сумі 300 000,00 грн. та пеню у розмірі 1 619 943,00 грн, загальна сума 1 919 943,00 грн.; \~ \~ \~ \~розірвати договір №25/О3-25 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 27.05.2019 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки» (Код ЄДРПОУ 40832467, адреса: 08141, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Святопетрівське, бульвар Тараса Шевченка, 10, офіс 109) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ).; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки» (Код ЄДРПОУ 40832467, адреса: 08141, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Святопетрівське, бульвар Тараса Шевченка, 10, офіс 109) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) сплачені кошти у сумі 345 859,46 грн. та пеню у сумі 4 437 153,60 грн., загальна сума 4 813 795,11 грн. 03.05.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалися. 25.07.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилась, представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. У судове засідання представники відповідачів не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відзиви на позов не подали. Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Стаття 16 ЦК України\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 27.05.2019 року між Позивачем та Відповідачем-1 був укладений договір №83708-А/4 купівлі-продажу деривативу. За даним договором Відповідач-1 зобов`язався передати Позивачу, а Позивач зобов`язався прийняти та оплатити Дериватив з наступними характеристиками: форвардний контракт №83705-А/4 від 27.05.2019 року на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 3.1, 3.4 договору Позивач зобов`язався здійснити оплату у сумі 12\~000,00 доларів США, що еквівалентно 300\~000,00 грн. до 28.05.2019 року. Оплата була здійснена Позивачем 27.05.2019 року у сумі 299 000,00 грн. та 28.05.2019 року у сумі 1\~000,00 грн. Тобто, Позивач, свої зобов`язання за договором №83708-А/4 купівлі-продажу деривативу Позивачем виконала повністю належним чином. 27.05.2019 року зазначений форвардний контракт було пред`явлено до виконання. 27.05.2019 року між Позивачем та Відповідачем-2 був укладений договір №25/03-25 купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Відповідно до п. 1.1 Договору Відповідач-2 зобов`язався передати у власність Позивача, а Позивач зобов`язався прийняти у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] та оплатити Ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно із п. 2.4 Договору строк готовності Об`єкта будівництва до експлуатації 2 квартал 2021 року. Тобто, сторони встановили, що Об`єкт будівництва буде здано в експлуатацію не пізніше 30.06.2021 року. Відповідно до п. 3.1 Договору ціна майнових прав на квартиру на момент підписання цього договору становить 707\~680,00 грн., в тому числі ПДВ 117\~946,67 грн., що еквівалентно 28\~307,20 доларів США. Згідно п. 3.3 Договору в момент укладення даного Договору Позивач грошові кошти не вносить. Ціна майнових прав сплачується Позивачем з 20.06.2019 року по 20.11.2021 року щомісячно по 600,00 доларів США, а з 20.11.2021 року по 20.03.2022 рік по 2\~576,80 доларів США. Більше того, відповідно до п. 3.4 Договору, Позивач має право здійснювати оплату по Договору достроково. Відповідно до п. 3.8 Договору сторони погодили, що обмінний курс української гривні до долара США становить курс НБУ на дату зарахування коштів на рахунок Відповідача-2. Позивач на виконання вимог Договору здійснював оплату з 07.06.2019 року по 16.03.2021 року. Загальна сума, сплачена Позивачем Відповідачу-2, становить 345\~859,46 грн. Так як Позивачу стало очевидно, що станом на 20.04.2021 року будинок навіть не почав будуватися, а тому Відповідач-2 не виконає свої зобов?язання в строк, передбачений п. 2.4 Договору, Позивач надіслав Відповідачу-2 на електронну адресу листа із відповідною заявою про призупинення оплати за квартиру. Проте, станом на дату звернення із позовом, свої зобов`язання Відповідач-2 не виконав, жилий будинок не збудовано і не введено в експлуатацію, об`єкт нерухомості у власність Позивачу не передано. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов`язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених на фондовій біржі, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610, п. 1. ч. 1 ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 214 ЦК України особи, які вчинили дво- або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть і в тому разі, якщо його умови повністю ними виконані. Відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин. Відповідно до ч. 2. ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. З метою позасудового врегулювання даного спору, в порядку, передбаченому договорами Позивач 25.11.2021 року звернувся до Відповідачів із відповідними претензіями, до яких долучив заяви покупця про перерахування коштів. Зазначені претензії були отримані Відповідачами, проте залишені без відповіді та виконання. Суд встановив, що договір №83708-А/4 купівлі-продажу деривативу від 27.05.2019 року є діючим, оскільки відповідно до п. 9.1 договору-1 він діє з моменту його підписання сторонами та реєстрації Товарною біржею «ПЕРСПЕКТИВА-КОММОДІТІ» та діє до повного виконання Сторонами своїх обов`язків. До того ж, відповідно до п. 2 договору-1 строк його дії становить до виконання зобов?язань за договором купівлі-продажу майнових прав, що укладається на його підставі. Тобто, укладені договори є взаємопов`язаними, укладені з метою купівлі-продажу в майбутньому нерухомого майна та діють до повного виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав. З урахуванням того, що Позивачем належним чином та в строк виконано всі зобов?язання перед Відповідачами, суд приходить до висновку що позовні вимоги Позивача про розірвання укладених договорів та стягнення сплачених Позивачем коштів підлягають задоволенню. Щодо вимог стягнення пені, суд встановив наступне. Відповідно до умов договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, ТОВ «Житловий комплекс\~«Нові Теремки» зобов`язувався передати у власність [PERSON] , а [PERSON] зобов`язувалася прийняти у власність майнові права на квартиру, оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених договорами. Відповідно до п. 1.4. договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, майнові права на квартиру за цим договором передаються від продавця покупцю шляхом підписання акту прийому-передачі квартири (як сукупності майнових прав) (надалі -"акт прийому-передачі"), який є невід`ємною частиною цього договору. Акт прийому-передачі підписується сторонами після прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта будівництва, у строк, визначений продавцем та за умови повного виконання покупцем своїх зобов`язань за цим договором. Факт повної оплати покупцем ціни майнових прав на квартиру буде підтверджуватися наданням довідки згідно з п. 5.2.4 цього договору. Квартира (як сукупність майнових прав) переходить від продавця до покупця після підписання акту прийому-передачі. За умовами договору позивач зобов`язаний сплатити вартість майнових прав на квартиру, що згідно п. 3.1. договору становить 707 680,00 гривень та еквівалентно 28 307,20 доларів США. Відповідно п. 2.4 договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру орієнтовним строком прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію . Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва на строк до шести місяців, і це не буде вважатись порушенням умов цього договору. П. 6.2 договору передбачено, що у разі недотримання орієнтовного строку прийняття об`єкту будівництва понад три місяці від орієнтовного строку введення об`єкту будівництва в експлуатацію (п.2 .4 договору), відповідач сплачує пеню позивачеві у розмірі 0,1 % від суми ціни майнових прав на квартиру за кожен день прострочення. Суд не погоджується з доводами позивача, що умовами договору фактично визначено строки, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У частині 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ч. 1ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії ( негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За правилами ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Беручи до уваги викладене та положення укладеного договору, суд вважає, що строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію в договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 27 травня 2017 року конкретно не визначений, так як в п. 2.4. договору зазначена не конкретна, а орієнтовна календарна дата прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. І особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови (в тому числі й позивач, яка підписала саме такі умови). Також, суд приймає до уваги при постановленні рішення положення ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» якою передбачено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що момент виконання зобов`язань відповідача, за порушення яких передбачена цивільно-правова відповідальність, договором конкретно не визначений. Відповідно до п. 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Предметом розгляду цивільної справи № 369/6303/19 у відповідності до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2020 року, було стягнення пені з ТОВ «Петрівський Квартал 2» за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Правовідносини між сторонами в даній справі є аналогічними правовідносинам сторін у справі № 369/6303/19. Так як пунктом 2.4. договору у справі №369/6303/19 встановлено орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва до експлуатації, пунктом 6.2. встановлено, що у разі недотримання орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва до експлуатації (пункт 2.4. договору) продавець сплачує пеню покупцю в розмірі 0,1 % від суми ціни майнових прав на квартиру за кожен день прострочення. Верховним Судом наголошувалося на тому, що строк прийняття об`єкта будівництва до експлуатації в договорі конкретно не визначений, у пункті 2.4. договору зазначена не конкретна, а орієнтовна календарна дата прийняття об`єкта будівництва до експлуатації. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 757/39364/15-ц (провадження 61-5917сво18) також зробив висновок, що відповідач вважається таким, що виконав взяті на себе зобов`язання щодо передачі майнових прав позивачу як покупцеві після сукупного настання подій - введення будинку до експлуатації, отримання сертифіката відповідності закінченого будівництвом об`єкта та повного розрахунку покупцем з компанією після обмірів бюро технічної інвентаризації. Оскільки позивачем виконано свої зобов`язання, а другим відповідачем не виконані в повному обсязі, тому у другого відповідача не виникло обов`язку передати позивачу майнові права на квартиру, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення пені. Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2018 року у справі № 752/7721/15-ц (провадження № 61-4139св18). Таким чином, суд з урахуванням вказаних норм матеріального права та релевантної судової практики приходить до висновку, що термін прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію в договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру конкретною датою не визначений, вказана орієнтовна дата, з урахуванням того, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не належить до цивільно-правих відносин, вказував на відсутність підстав вважати, що відповідач вчинив цивільно-правове порушення відносно позивача, а це виключає можливість застосувати до відповідачів цивільно-правову відповідальність у вигляді стягнення неустойки (пені) з ТОВ «Житловий комплекс «Нові Теремки» та ТОВ «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген». Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з першого відповідача на користь позивача 1\~619\~943 грн пені та стягнення з другого відповідача на користь позивача 4\~437\~153,60 грн пені є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial