Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

Неповнолітня [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] , звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області із заявою про встановлення факту смерті її батька [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території України. Заяву обґрунтовує тим, що 09.09.2000 року її батьки [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. 09.10.2009 року їх шлюб було розірвано, вона залишилася проживати разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . 24.02.2022 року її мати уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Її батько [PERSON] постійно проживав в с. Благодатне (до 2016 року Чапаївка) Токмацького району Запорізької області. У зв`язку з військовою агресіїю РФ та воєнними діями на території України, вони з матір`ю вимушені були переїхати до м. Олександрії. Весь час вона намагалася підтримувати зв`язок з батьком, який проживав в с. Благодатне Токмацького району Запорізької області, за допомогою телефонного звязку, через вайбер, телеграм та через родичів, які залишились проживати на тимчасово окупованій території в с. Благодатне Токмацького району Запорізької області. 22.01.2023 року її тітка повідомила, що батько помер. 27.01.2023 року Симферопольським районним відділом РАЦС №3 Департаменту РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим видане свідоцтво про смерть. Наразі у неї відсутні документи, які дозволяють зареєструвати смерть батька в державних органах України. Встановлення факту смерті їй необхідно для державної реєстрації смерті батька, проведеної державними органами України. В судове засідання заявник та її законний представник не з`явилися. Законний представник подала заяву про розгляд справи у її та заявника відсутність, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Заявником у справі є [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України № [NUMBER] та довідкою про реєстрацію місця проживання. Згідно з довідкою Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області за № 3506-7000961140, [PERSON] , [INFO] , перемістилася з тимчасово окупованої території та проживає за адресою: [ADDRESS] , законний представник, що супроводжує малолітню дитину [PERSON] . З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , вбачається, що її батьками є : «Батько [PERSON] », «Мати [PERSON] . З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що 24.02.2022 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Таким чином, судом достовірно встановлено та підтверджується копіями відповідних документів, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] . Про смерть [PERSON] заявнику стало відомо зі слів бабусі [PERSON] та тітки [PERSON] . Згідно копії письмових пояснень [PERSON] , остання зазначає, що [PERSON] був колишнім чоловіком її рідної сестри. [INFO] він помер на тимчасово окупованій території с. Благодатне Токмацького району Запорізької області, вона була присутня під час поховання на кладовищі. Згідно копії письмових пояснень [PERSON] , остання зазначає, що [PERSON] є її сином. [INFO] він помер на тимчасово окупованій території с. Благодатне Токмацького району Запорізької області, вона була присутня під час поховання на кладовищі. Жодного документа для проведення державної реєстрації смерті заявник не має. Надані заявником документи не входять до переліку документів, що є підставою для державної реєстрації смерті. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За статтею 315 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 317 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для реалізації своїх прав за законодавством України. За положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022), затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та змінами внесеними указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який послідуючими Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває і на даний час. Відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 № 75 Токмацька міська територіальна громада віднесена до тимчасово окупованої території України, де офіційно встановлений особливий правовий режим, в умовах якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за №719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №1 Об/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №Юб-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів: е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. При розгляді цієї справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republico f Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Згідно довідки про смерть №С-01047 виданої 27.01.2023 року, місцем смерті [PERSON] зазначено: Запорізька область,Токмацький район, с. Чапаєвка, датою смерті є [INFO] . Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації особистих немайнових прав заявника, суд оцінюючи докази у їх сукупності, в тому числі з урахуванням медичних документів, які видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, приходить до висновку, що факт про встановлення якого просить заявник знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [INFO] помер в с. Благодатне Токмацького району Запорізької області. Оскільки на цей час видача лікарської довідки про смерть і реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті в с. Благодатне (до 2016 року Чапаївка) Токмацького району Запорізької області неможлива, а смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав. Вказані обставини позбавляють заявника можливості звернення до органів державної реєстрації актів цивільного стану. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відтак, з метою захисту законних прав заявника, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у відповідності до чинного законодавства, у разі появи особи, факт смерті якої встановлено судом, вона чи інша заінтересована особа, мають право звернутись до суду із заявою про скасування відповідного рішення про встановлення факту смерті. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правил державної реєстрації актів цивільного стану у Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, рішення суду про встановлення факту смерті є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі, зокрема, встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, рішення підлягає негайному виконанню. Оскільки заявник звільнений від сплати судового збору відповідно до пункт 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: approved