Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позову посилаючись на те, що 05.10.2019 року о 05-40 годин у м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «BMW», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Renault Logan», державний номерний знак [NUMBER] , що належить ТОВ з ІІ «Вортекс», внаслідок чого було пошкоджено автомобіль марки «Renault Logan», державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2019 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу, автомобіля марки «BMW», державний номерний знак [NUMBER] на день ДТП застрахована в ПрАТ «СК ГРАВЕ Україна», згідно полісу № АО 1601373, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб - 100 000 грн., франшиза - 1000,00 грн.. На умовах договору страхування страховик оплачує вартість відновлюваного ремонту застрахованого автомобіля, у зв`язку з чим ПрАТ «АСК» ІНГО Україна», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», було виплачене страхове відшкодування на підставі висновку експертного дослідження №248/19А від 13.01.2020, рахунків №АДС-011418 від 01.11.2019 та № АДС-001810 від 18.02.2020, яке склало 119 851 грн. 21 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 5689 від 05.12.2019 та №3852 від 17.03.2020. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страхово.ю виплатою (страховим відшкодуванням), а саме 20 851 грн. 21 коп. (119 851,21 - 99 000 грн.). У відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем виплачено страхове відшкодування потерпілій особі, таким чином, до позивача, відповідно до чинного законодавства, після виплати страхового відшкодування, перейшло право вимоги до винної особи відповідача, у розмірі фактичних затрат, пов`язаних із відшкодуванням збитків страхувальнику за вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, а тому позивач просить стягнути з відповідача на їх користь завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 20 851,21 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2022, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О. Ухвалою від 29.11.2022 відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача не скористався правом брати участь у судових засіданнях; в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом, що 05.10.2019 року о 05-40 годин у м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «BMW», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Renault Logan», державний номерний знак [NUMBER] , що належить ТОВ з ІІ «Вортекс», внаслідок чого було пошкоджено автомобіль марки «Renault Logan», державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2019 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . За ч. 6 ст. 82 УПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди та факти встановлені при розгляді адміністративної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи. Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу, автомобіля марки «BMW», державний номерний знак [NUMBER] на день ДТП застрахована в ПрАТ «СК ГРАВЕ Україна», згідно полісу № АО 1601373, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб - 100 000 грн., франшиза - 1000,00 грн.. На умовах договору страхування страховик оплачує вартість відновлюваного ремонту застрахованого автомобіля, у зв`язку з чим ПрАТ «АСК» ІНГО Україна», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», було виплачене страхове відшкодування на підставі висновку експертного дослідження №248/19А від 13.01.2020, рахунків №АДС-011418 від 01.11.2019 та № АДС-001810 від 18.02.2020, яке склало 119 851 грн. 21 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 5689 від 05.12.2019 та №3852 від 17.03.2020. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 4 ст. 77 ЦПК України). Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальну шкоду у розмірі 20 851,21 грн. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Outcome: approved