Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 31.07.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, тому, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На даний час їхня сім`я фактично розпалася з причин відсутності взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майновий спір між ними відсутній. За таких обставин, вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, а тому зберігати шлюб стало недоцільним, оскільки він суперечить її інтересам. Враховуючи викладене, просила розірвати її шлюб з відповідачем [PERSON] , прізвище залишити набуте у шлюбі та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач визнав вимоги та не заперечував щодо їх задоволення. Згідно з положеннями ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні, суд, у відповідності зі ст. 206 ЦПК України, та за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне. Згідно зі ст.ст. 104, 105 та 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. Відповідно до положень ст.ст. 111-112 СК України, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей, вживши всіх заходів щодо примирення подружжя та встановивши, що їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. Оскільки, сторони примиритися бажання не виявили, відповідач [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] , тому суд, враховуючи викладене, вважає, що дана сім`я фактично розпалась, шлюб існує лише юридично, суперечить інтересам сторін і його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в позовній заяві просила залишити прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] », а тому, суд залишає позивачу прізвище набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат, суд вважає наступне. Позивач та її представник просили стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 4073,60 з яких: 1073 гривень 60 копійок - сплачений судовий збір (платіж № 1140104117 від 30.01.2023 року); 3000 гривень 00 копійок - витрати на правову допомогу (договір про надання правової допомоги № 7 від 28.01.2023 року, додаткова угода № 1 до договору про надання правової допомоги № 7 від 28.01.2023 року, рахунок-фактура від 28.01.2023 року, квитанція до прибуткового касового ордеру № 1 від 28.01.2023 року, акт виконаних робіт (розрахунок витрат на правничу допомогу до договору про надання правової допомоги № 7 від 28.01.2023 року). Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову, - на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні, в порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі позову. Враховуючи викладене, у зв`язку з визнанням відповідачем [PERSON] позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 536 гривень 80 копійок. Оскільки, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, інші витрати пов`язані з розглядом справи документально підтверджені, та й відповідач не заперечував щодо задоволення позову, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] 3536 (три тисячі п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, що складається з 50% сплаченого судового збору у розмірі 536 гривень 80 копійок та витрат на правову допомогу у сумі 3000 гривень 00 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved