Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на подружнє життя, різний менталітет, через що часто виникали конфлікти та створювалися нестерпні умови для спільного проживання, шлюбні стосунки вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, тому сім`я фактично припинила своє існування. На думку позивача, примирення між ними неможливе, оскільки подружжя втратило почуття любові та взаємоповаги, його рішення про необхідність розірвання шлюбу є остаточним. Після надходження позовної заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. 10 березня 2021 року після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи наявне клопотання представника позивача - адвоката Петрусенка С.П., в якому він просить розглянути справу у відсутності позивача та його представника, а також зазначає, що позивач позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток на зареєстровану адресу місця її проживання, проте вони до суду поверталися через відсутність адресата за вказаною адресою. Крім того, про слухання справи на 10 березня 2023 року вона була повідомлена шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті судової влади України. Також, інформація про розгляд справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України. За таких обставин, відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 та абз. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вона вважається повідомленою про розгляд справи, причини неявки суду не повідомляла, відзив на позов не надсилала. Відповідачка в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи неявку належним чином повідомленої відповідачки в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Сторони зареєстрували шлюб 17 грудня 2016 року у Приморському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2390, що підтверджується дублікатом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29 січня 2021 року. Від спільного проживання у шлюбі дітей подружжя не має. Причинами розпаду сім`ї стало те, що спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на подружнє життя, різний менталітет, через що часто виникали конфлікти у сім`ї та створювалися нестерпні умови для спільного проживання, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбні стосунки вони припинили, спільне господарство не ведуть, тому сім`я фактично розпалася. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи, що у сторін сім`я розпалася, позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved