Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати виконавчий напис від 12.06.2021 року, зареєстрований у реєстрі за №77594, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 35231 грн. 12 коп. таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у грудні 2021 року позивач дізнався про те, що у провадженні приватного виконавця Сидорук Л.В. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 35231 грн. 12 коп. Із вчиненим виконавчим написом позивач не згоден, вважає, що його вчинено з порушенням вимог законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Так, позивач стверджує, що ніяких договірних зобов`язань із ТОВ «Вердикт Капітал» він не має, письмових вимог про повернення коштів йому не надсилали. Позивач вважає, що оскільки він не має заборгованості перед відповідачем, ним не укладались нотаріально посвідчені правочини за якими він є боржником, заборгованість за якою вчинено виконавчий напис не є безспірною, тому виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. 29.09.2022\~року цивільна\~справа за\~вищевказаним позовом\~згідно протоколу\~повторного автоматизованого\~розподілу судової\~справи між\~суддями на\~підставі розпорядження\~керівника апарату\~суду від\~29.09.2022\~року у\~зв`язку з\~увільненням судді\~ [PERSON] \~від здійснення\~правосуддя в\~порядку,\~встановленому процесуальним\~законом,\~а також\~інших повноважень,\~визначених законом\~на час\~проходження військової\~служби за\~призовом під\~час мобілізації,\~на особливий\~період,\~надійшла у\~провадження судді\~Попова В.В.\~ \~ \~ \~ Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за відсутності сторони позивача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача,\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~належним чином,в судове засідання не з`явився, заяв не надав, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Треті особи до судового засідання також не з`явились, кожен окремо, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, приватний виконавець Сидорук Л.В. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, з наявної в матеріалах справи постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 21.09.2021 року про відкриття провадження, встановлено, що у провадженні вказаного приватного виконавця перебуває виконавче провадження №66889464 з виконання виконавчого напису №77594, виданого 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., яким із [PERSON] стягнуто заборгованість у розмірі 35231 грн. 12 коп. на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.5). Також, приватним виконавцем в межах зазначеного виконавчого провадження винесено: 21.09.2021 року постанови про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, 29.12.2021 року постанову про арешт коштів боржника (а.с.6-8). Порядок вчинення виконавчого напису та його форма врегульовано\~Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», 16 главою Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України,\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Відповідно до п. 2-2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172\~для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду у справі №826/20084/14, провадження №11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року відмовлено. Оскаржений позивачем виконавчий напис вчинений нотаріусом 12.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року\~у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до Кредитного договору, за яким звернуто стягнення з позивача, оскільки доказів протилежного до суду відповідачем надано не було. Разом з тим, розділом 3 глави 16 Порядку встановлені умови за яких вчиняються виконавчі написи нотаріуса, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі №569/8884/17. Суд також зауважує, що заборгованість повинна бути безспірною, тобто боржник окрім обізнаності щодо розміру заборгованості повинен її визнати та погодитись із її розміром. Так, відповідач не скористався правом надання відзиву та доказів на спростування тверджень позивача, відтак матеріали справи не містять доказів обізнаності позивача про існування заборгованості, ознайомлення з її розміром та її визнання. Крім того, ухвала суду від 26.01.2023 року в частині витребування доказів залишилась невиконаною. Відтак є підстави вважати, що заборгованість позивача за Кредитним договором, за яким виконавчим написом нотаріуса звернуто стягнення з позивача, не є безспірною. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. №77594 від 12.06.2021 року про стягнення боргу у розмірі 35231 грн. 12 коп. з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Разом з тим, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved