Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.11.2022 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовна заява обґрунтована тим, що особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] оформлено на позивача [PERSON] , відповідач [PERSON] є онуком позивача та зареєстрований в зазначеній квартирі. Вказувала, що [PERSON] з травня 2015 року в квартирі не проживає, участі в утриманні житла не приймає, не сплачує за послуги. Наявність реєстрації відповідача тягне додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг та неможливість оформити субсидію. В своїй позовній заяві просила визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21.11.2022 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду шляхом оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, з клопотаннями до суду не звертався. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги заяви. Представник КП «ЖЕО № 2» в судовому засіданні також не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] у встановленому законом порядку зареєструвала своє постійне місце проживання в квартирі [ADDRESS] , є квартиронаймачем жилого приміщення за вказаною адресою (а.с. 5, 11). Відповідач [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] знаходиться на реєстраційному обліку, але не проживає. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України наймач або член його сім`ї може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зокрема, за умови, що не проживає в ньому без поважних причин понад шість місяців. Умовою визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є відсутність особи без поважних на те причин. Дослідженими по справі доказами поважність причин відсутності відповідача за даною адресою не знайшла підтверджень. Право позивача є порушеним, оскільки позивач [PERSON] за відсутності відповідача в житловому приміщенні, самостійно вимушена здійснювати витрати з утримання майна та оплачувати за отримані комунальні послуги. Тому з метою захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати відповідача [PERSON] , [INFO] ,\~ таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При вирішенні справи суд також виходить з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою. Також відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved