Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася\~до суду\~із вищевказаним\~позовом,\~зазначивши,\~ що її чоловік [PERSON] з 13.12.2012 року до 05.12.2021 року працював в ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» на посаді налагоджувальника верстатів і маніпуляторів з програмним керуванням 6 р. до виробництва відцентрових насосів. [INFO] [PERSON] помер. Відповідач нерегулярно виплачував її чоловікові заробітну плату, яка на день його смерті складала 126 157 грн. Після його смерті відкрилась спадщина та у склад спадкового майна увійшла недоотриманої заробітної плати, яку при житті [PERSON] не отримав, у розмірі 126 157 грн. 14.10.2022 року державним нотаріусом Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Писарєвою Н.С. позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману [PERSON] заробітну плату у розмірі 126 157 грн. Позивачка в силу ст. 1227 ЦК України просить стягнути із Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» на її користь недоотриману заробітну плату у розмірі 126 157 грн., 5\~000 грн. витрати на правову допомогу та 1\~261,57 грн. судового збору. Ухвалою суду від 27.12.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 27.12.2022 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. Голова правління\~Приватного акціонерного\~товариства «Дніпропетровський\~агрегатний завод» Наумов В.Г. надав відзив, позовні вимоги визнав частково в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, надавши відповідні довідки, згідно яких, станом на 23.01.2023 року перед померлим [PERSON] існує заборгованість у розмірі 126 157 грн., що складається з 101\~904 грн. заробітної плати та 24\~253 грн. компенсації за невикористану відпустку. В іншій частині, щодо стягнення судових витрат, просив відмовити. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що\~\~позивачка є\~спадкоємцем за\~законом після\~смерті свого\~чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 07.12.2021 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). (а.с. 8) Відповідно до наказу № 896-к від 23.12.2021 Приватного акціонерного\~товариства «Дніпропетровський\~агрегатний завод» трудові відносини з [PERSON] припинено зв`язку зі смертю. (а.с. 14) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.10.2022 року, що видано державним нотаріусом Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Писарєвою Н.С. та зареєстровано в реєстрі за № 2-699, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~є його\~дружина [PERSON] .\~Спадщина,\~на яку\~видано це\~свідоцтво,\~складається із\~недоотриманої заробітної\~плати,\~що складає\~126\~157\~грн.\~та належала\~померлому [PERSON] на підставі довідки, виданою Приватним акціонерним\~товариством «Дніпропетровський\~агрегатний завод» від 11.04.2022 за № 70-15-3 (а.с. 9). Згідно довідки Приватного акціонерного\~товариства «Дніпропетровський\~агрегатний завод» від 11.04.2022 № 70-15-3 встановлено, що на час припинення трудових правовідносин заборгованість перед\~ [PERSON] склала 126 157 грн. Відповідно до положень ст. ст. 1216, 1217, 1218, ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Зазначена стаття регулює питання спадкування сум соціальних виплат, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване. За своєю правовою природою право на одержання заробітної плати, пенсії та інших подібних виплат є суворо особистим, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті саме її матеріальне забезпечення. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати, безумовно, припиняються. Таким чином, у даній статті визначається подальша доля тільки тих платежів, право на які виникло за життя спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.. Відповідно до ч. 6 ст. 83 КЗпП України в разі смерті працівника грошова компенсація за невикористані ним дні щорічних відпусток, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, виплачується спадкоємцям. Однак, як вбачається з матеріалів справи і не спростовується відповідачем, останній, як роботодавець, до теперішнього часу, не виплатив позивачу успадкованою нею недоотриманої заробітної плати в розмірі 126 157 грн. Таким чином, в даній частині позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, 8 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь позиваче необхідно стягнути судовий збір за подачу позову у розмірі 1 261 грн. 57 коп. Що стосується вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, то слід зазначити наступне. Враховуючи ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В ухвалі №727/4597/19 від 15.04.2020 Верховний Суд зазначає, що, відповідно до положень статті 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон №5076-VI не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон №265/95-ВР, Положення №13 та Положення №148 не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність. Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Якщо, позивачем не надано належного доказу на підтвердження сплати послуг на професійну правничу допомогу, в такому разі слід відмовляти у задоволенні даної вимоги. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, на підтвердження сплати витрат на правову допомогу, позивачкою не надано жодного доказу, а саме: квитанції про аплату, договору про надання правової допомоги, акту з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Тому в даній частині вимоги позивачки задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, ст. ст. 1216, 1218, 1261,1227 ЦК України, ст. ст. 115, 116, 117 КЗпП України ст. ст. 4, 12, 76 - 81, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, , суд

Outcome: partial