Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 08 квітня 2013 року у справі № 161/3750/13 за позовом ПАТ КБ "Надра" до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалено в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ "Надра" в розмірі 261 843 грн. 25 коп. згідно кредитного договору № 6МТ/2007/840-МК/72-Т від 27.03.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку площею 0,1210 га для будівництва та обслуговуванням житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: с. Струмівка, Луцький район, Волинська область. Дана ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ№045473, виданого Луцьким райвідділом земельних ресурсів 08.12.2004 року, згідно рішення від 26.11.2004 року №12-16 та зареєстрованого в книзі Державних актів на право приватної власності на землю за №1342. Предмет іпотеки ухвалено реалізувати шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Вказує, що 08.06.2016 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа виданого у справі № 161/3750/13, ВП № 51333939 і постановою від 23.11.2016 року про опис та арешт майна (коштів) боржника накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1210 га., кадастровий номер 0722884800:03:001:2060, яка знаходиться за адресою: село Струмівка, Луцького району. В цій же постанові зазначено про те, що на даній земельній ділянці знаходиться бетонний фундамент під будівництво житлового будинку. Крім того, що на той час ним була збудована по 3 /4 периметру земельної ділянки і бетонна огорожа на такому ж фундаменті. Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку спірної земельної ділянки, складеного ТзОВ "Атлант" ЛТД вартість земельної ділянки на 25.01.2019 року становила 275 063,00 грн. При цьому, зі звіту вбачається, що при проведенні оцінки земельної ділянки наявність на ній фундаменту для будівництва та огорожі не враховувалось. Зазначає, що земельна ділянка площею 0,1210 га, кадастровий номер 0722884800:03:001:2060 державним виконавцем передана на реалізацію, при цьому у заявці на реалізацію земельної ділянки також було зазначено, що на момент оцінювання на земельній ділянці є залитий фундамент під будівлю, але оцінювач не здатний стверджувати про його придатність. Електронні торги з реалізації вказаної земельної ділянки були призначені на 21.08.2019 року, однак через відсутність допущених учасників вони не відбулися. На повторних електронних торгах, які відбулися 02.10.2019 року, за результатом проведених торгів переможцем став [PERSON] , який придбав цю земельну ділянку за 270 100,00 грн. Вважає, що при визначенні вартості та реалізації земельної ділянки, не було враховано вартість розташованого на ній фундаменту під будівництво житлового будинку та огорожі, які зведені ним як попереднім власником земельної ділянки і оскільки фундамент та огорожа невід`ємні від земельної ділянки то відповідач набувши право власності на земельну ділянку також отримав у власність і зведені на цій земельній ділянці фундамент та огорожу, хоча оплату вартості таких споруд не здійснював. З посиланням на ст.ст. 3, 1212, 1213 ЦК України, враховуючи висновок експерта №13 судової будівельно-технічної експертизи, якою вартість фундамента незавершеного будівництвом житлового будинку у с. Струмівка, Луцького району, Волинської області становить 189 143 грн., а вартість огорожі, розташованої по периметру цієї земельної ділянки становить 233 617 грн., то вважає, що з [PERSON] на його користь підлягає стягненню 422760,00 грн. В ході розгляду справи представник позивача збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь позивача 608463,00 грн. вартості фундаменту та огорожі. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. Третя особа в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, а тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом з`ясовано, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 08 квітня 2013 року у справі № 161/3750/13 за позовом ПАТ КБ "Надра" до [PERSON] звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку площею 0,1210 га для будівництва та обслуговуванням житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: с. Струмівка, Луцький район, Волинська область, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ№045473, виданого Луцьким райвідділом земельних ресурсів 08.12.2004 року. Предмет іпотеки ухвалено реалізувати шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження (а.с. 6-7). На виконання вказаного рішення, Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист (а.с. 8) та відкрито виконавче провадження №51333939, в рамках якого державним виконавцем винесено постанову від 23.11.2016 року про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно вказаної постанови накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1210 га, кадастровий номер 0722884800:03:001:2060, яка знаходиться за адресою: село Струмівка, Луцького району. В цій же постанові зазначено про те, що на даній земельній ділянці знаходиться бетонний фундамент під будівництво житлового будинку (а.с. 9-10). Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку спірної земельної ділянки, складеного ТзОВ "Атлант" ЛТД вартість земельної ділянки на 25.01.2019 року становила 275063,00 грн. (а.с. 14-24). При проведенні електронних торгів, які відбулися 02.10.2019 року, за результатом яких переможцем став [PERSON] , який придбав земельну ділянку площею 0,1210 га, кадастровий номер 0722884800:03:001:2060 за 270 100,00 грн. (а.с. 32-34). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ч.1, 2 ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Як з`ясовано судом, [PERSON] придбав майно через прилюдні торги у 2019 році, яке реалізовувалось в порядку виконання судового рішення. При цьому, відповідач не мав ніякого відношення до виконавчого провадження, опису і арешту земельної ділянки і проведення оцінки земельної ділянки, на відміну від позивача, котрий виступав стороною виконавчого провадження, а саме боржником. Із матеріалів справи слідує, що звіт про експертну оцінку, який слугував підставою для визначення початкової ціни продажу майна датований 25.01.2019 року. Відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на 25.01.2019 року): 1. Визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. 2. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. 3. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. 4. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. 5. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. 6. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться. Разом з тим, суду не представлено доказів, що позивач скористався правом на оскарження звіту про оцінку майна в порядку статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», а також результатів проведення прилюдних торгів, тим самим погодився із вказаними діями. Крім того, постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 23.11.2016 року у ВП №51333939 визначено, що на спірній земельній ділянці знаходиться бетонний фундамент під будівництво житлового будинку. При цьому, що стан (якість) даного фундаменту, розмір такого фундаменту, хто будував даний фундамент не вказано. Також не вказано про наявність будь-якої огорожі на даній земельній ділянці. У заявці на реалізацію земельної ділянки предмета іпотеки АСВП №51333939 від 19.07.2019 року за № 36768 у відомостях про майно, його склад, характеристики, опис зазначено, що на момент оцінювання на земельній ділянці є залитий фундамент під будівлю, але оцінювач не здатний стверджувати про його придатність. Також не вказано про наявність будь-якої огорожі на даній земельній ділянці. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» нерухоме майно (нерухомість) - земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці і невід`ємно пов`язані з нею, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно ст. 5 Закону України «Про іпотеку» нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями, якщо інше не встановлено іпотечним договором. У разі якщо іпотекодавцем предмет іпотеки було реконструйовано або щодо нього було проведено самочинне будівництво (у тому числі, але не виключно, споруджено нові будівлі, споруди тощо на земельній ділянці, що належить іпотекодавцю на праві власності чи перебуває в його користуванні), всі реконструйовані, новостворені об`єкти нерухомості вважаються предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору. Отже, позивач в 2019 році прийняв за належне вартість земельної ділянки, що було виставлено на торги та результати проведення прилюдних торгів, згідно яких власником ділянки 02.10.2019 році став [PERSON] та відповідно відсутні правові підстави вважати [PERSON] потерпілою особою в даній справі, тобто такою яка зазнала майнової шкоди, через дії інших осіб. Так позивач, мав право на оскарження звіту про оцінку, результату торгів та, проте цих дій не вчинив. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справ. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, позивачем та його представником не представлено належних та допустимих доказів, що звіт про оцінку майна, а також результати проведення прилюдних торгів проведені з порушенням чинного законодавства А тому, оцінивши та дослідивши представлені та дослідженні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача; Згідно ст. 133 ч. 1, 3 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Як вбачається із ордеру про надання правової допомоги від 11.07.2022 року, договору про надання правничої допомоги, акту виконаних робіт, адвокатом надавалася професійна правнича допомога [PERSON] у справі про стягнення коштів і вартість витрат у сумі 15000,00 грн. сплачена відповідачем, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 98, 99). Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, кількість судових засідань, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн., які слід стягнути з позивача на користь відповідача.

Outcome: approved