Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду із\~зазначеним позовом,\~в якому\~прохає стягнути\~з відповідачки\~аліменти на\~утримання \~повнолітньої доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у зв`язку\~із продовженням\~навчання у\~розмірі 1/4\~частини від\~усіх видів\~заробітку (доходів),\~щомісячно,\~починаючи з\~дня пред`явлення\~позову і\~до досягнення\~донькою 23-х\~річного віку.\~Також прохає\~стягнути з\~відповідачки на\~його користь\~аліменти за\~минулі роки\~в розмірі\~39\~600\~грн за\~період навчання\~на першому\~курсі повнолітньої\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] . Уточнивши позовні вимоги прохав стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із продовженням навчання у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення донькою 23-х річного віку. Також прохає стягнути з відповідачки на його користь аліменти за минулі роки в розмірі 39\~600 грн за період навчання на першому курсі повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги мотивує тим, що перебував з відповідачкою у шлюбі та мають спільну повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги з боку матері. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 16.11.2022 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог [PERSON] прохає відмовити. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач та його представник на задоволенні позову наполягали. Представник відповідач проти задоволення позову заперечував. Третя особа [PERSON] позов підтримала. Суд заслухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Як вбачається з копії свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, [PERSON] та (Вовк) [PERSON] з 30.08.2003 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 19.12.2022 шлюб між сторонами було розірвано (а.с.158). Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Як убачається з договору № 1274 д/6к-2021 від 17.08.2021 про надання платної освітньої послуги щодо підготовки фахівця у Київському національному торговельно-економічному університеті, [PERSON] вступила на спеціальність Харчові технології факультету Ресторанно-готельного та туристичного бізнесу Київського національного торговельно-економічного університету. Термін навчання 3 роки 10 місяців (а.с.17-19). Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, та здійснюючи розгляд справи виключно в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, зазначає, спірні правовідносини регулюються нормами сімейного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27.09.1991 дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Відповідно до ст.28 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27.09.1991 дитина має право на освіту. У відповідності до ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.3 ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Так, статтею 199 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз.1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18-ть, але є меншим 23-ох років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.1 ст.200 СК України,\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в частині 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд вказує, що законодавчо визначена можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім дочці, сину витікає насамперед з обставин, пов`язаних безпосередньо із самим платником - його працездатністю, станом здоров`я тощо, а також інших обставин на його боці, які мають враховуватися судом. Тобто конструкцією ст.199 СК України передбачено саме можливість батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років. У контексті вказаної статті позивач зобов`язаний довести необхідний розмір матеріальної допомоги якої потребує, а не лише формально цитувати норми законодавства. З урахуванням зазначеного суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано належними та допустимим доказами необхідність стягнення з відповідачки аліментів саме в розмірі 1/5 частини заробітку. Натомість належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачка не має можливості надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання суду не надано. Позиція відповідачки [PERSON] , викладена у відзиві на позовну заяву до суду не підтверджується доказами, з урахуванням не надання їх відповідачем, а є лише способом уникнення від обов`язку батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання. При цьому згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частка квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.98-103). Як убачається з інформації, наданої ТСЦ МВС № 5348 за [PERSON] зареєстровано автомобіль марки Ford Escape, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.72). Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 24.01.2023 з АТ КБ «Приват Банк» витребувано інформацію про всі відкриті (закриті) рахунки на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , рахунки в національній та іноземній валютах та повну банківську виписку про рух коштів на таких рахунках за період з 01.09.2021 по 01.01.2023 (а.с.136-137). З наданої АТ КБ «Приват Банк» інформації убачається, що у [PERSON] відкрито три рахунки в АТ КБ «Приват Банк». Згідно з випискою за період з 01.09.2021 по 01.01.2023, на рахунки [PERSON] від фізичних осіб надходили зарахування коштів, від [PERSON] 4 500 грн, [PERSON] 5\~000 грн, [PERSON] 1 000 грн, [PERSON] 1 000 грн, [PERSON] 10\~000 грн, [PERSON] 5 350 грн, та ін. (а.с.146-154). З урахуванням зазначених обставин суд вказує, що окрім заробітної плати, відповідачка [PERSON] має додатковий дохід та має можливість утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Одночасно суду бере до уваги то факт, що з відповідачем проживає її малолітня донька [PERSON] [INFO] та відповідач у силу приписів СК України зобов`язана утримувати своїх неповнолітніх дітей. З огляду на викладене, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дитини і платника аліментів, критерії їх оцінки не викликають у суду розумних сумнів, інші обставини, що мають істотне значення, суд вбачає необхідність стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої доньки, саме у розмірі 1/6 частини заробітку. Беручи до уваги рівність обов`язків обох з батьків щодо утримання повнолітньої доньки, такий розмір аліментів цілком відповідатиме об`єктивній спроможності відповідачки надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки на період навчання останньої. Щодо стягнення аліментів за минулі роки в розмірі 39\~600 грн, суд зазначає про наступне. Відповідно до ч.2\~ст.191 СК України\~аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Вказаних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18.05.2020 (справа №215/5867/17). Одночасно у постанові від 09.04.2020 (справа №199/3429/18) Верховний Суд зазначив, що присудження аліментів за минулий час є правом, а не обов`язком суду. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. За загальним правилом, визначеним СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають. Крім того, суд зазначає, що [PERSON] та [PERSON] до липня 2022 року проживали разом та вели спільний бюджет, з огляду на що, суд вважає не доцільним стягнення з відповідачки аліментів за минулий період. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України установлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З урахуванням викладеного, суд не вбачає визначених законом підстав для стягнення з відповідача аліментів за минулий період в зв`язку з недоведеністю вимог в цій частині. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позовна заява [PERSON] надійшла до суду 04.10.2022 (Вх. № 5181/22), а отже стягнення аліментів має проводитися саме з 04.10.2022. Згідно ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати вирішено відповідно до ст. 141 ЦПК України. З урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору при звернені до суду із відповідним позовом, та з врахуванням часткового задоволення позову, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 827 грн судового збору.

Outcome: partial