Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

14.12.2022 року представник позивача - адвокат Кушнеренко Є.Ю, який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] , в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова у справі №750/10436/16-ц на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - доньки, [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття та зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] па підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова у справі №751/2726/21 на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.10.2021 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Зазначає, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова у справі №750/10436/16-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згодом позивач та відповідач знову одружились та від шлюбу народилася дитина - [PERSON] . В подальшому, рішенням Новозаводського районного суду від 14 червня 2022 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Вказує, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова у справі №751/2726/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від 15.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Цим же рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на її утримання (аліменти), у зв`язку із доглядом за дитиною [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною віку 3-х років в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 15.04.2021 року та до досягнення дитиною віку 3-х років, тобто до [INFO] . Вказані рішення суду перебувають на виконанні в Новозаводському ВДВС м. Чернігова Північно-Східного МУМЮ (ВП №65964552, №64410390, №65759272). Таким чином, станом на сьогодні з [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 +1/4 +1/6 = 2/3 частки від доходів. Звертає увагу, що з моменту прийняття судом рішення про стягнення аліментів на користь [PERSON] , у позивача змінилося матеріальне становище та на його утриманні знаходяться старенькі батьки, які потребують постійного лікування. Разом з тим, зауважує, що на даний час розмір всіх стягнень перевищує половину доходу позивача, а саме складає 2/3 частини. У зв`язку з тим, що позивач не в змозі сплачувати аліменти у присудженому розмірі на двох дітей та колишню дружину, у позивача виникла заборгованість зі сплати аліментів. Таким чином, вважає, що розмір аліментів на утримання дитини може бути зменшений до 1/6 частини доходів. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.01.2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони в судове засідання не викликалися. Розгляд справи здійснювався за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходяться три виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] аліментних зобов`язань, а саме: - виконавче провадження №64410390 від 09.02.2021 року, відкрите на підставі виконавчого листа №751/10436/16-ц, виданого 14.12.2016 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - доньки, [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2016 р . і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до якого боржником є [PERSON] , [INFO] , адресою якого зазначено: [ADDRESS] , РНОКП [NUMBER] , а стягувачем - [PERSON] , [INFO] , адресою якої зазначено: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] (а.с. 12); - виконавче провадження №65759272 від 10.06.2021 року, відкрите на підставі виконавчого листа №751/2726/21, виданого 18.05.2021 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від 15.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до якого боржником є [PERSON] , [INFO] , адресою якого зазначено: [ADDRESS] , РНОКП [NUMBER] , а стягувачем - [PERSON] , [INFO] , адресою якої зазначено: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] (а.с 11); - виконавче провадження №65964552 від 02.07.2021 року, відкрите на підставі виконавчого листа №751/2726/21, виданого 30.06.2021 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на її утримання (аліменти), у зв`язку із доглядом за дитиною [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною віку 3-х років в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 15.04.2021 року та до досягнення дитиною віку 3-х років, тобто до [INFO] . Відповідно до якого боржником є [PERSON] , [INFO] , адресою якого зазначено: [ADDRESS] , РНОКП [NUMBER] , а стягувачем - [PERSON] , [INFO] , адресою якої зазначено: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] (а.с 10). З огляду на копії розрахунків заборгованості зі сплати аліментів виданих Новозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), на підставі виконавчих провадженнях №64410390 від 09.02.2021 року, №65749272 від 10.06.2021 року та №65964552 від 02.07.2021 року, за період 2021 - 2022 року у [PERSON] вбачається наявність заборгованості зі сплати аліментних зобов`язань. (а.с. 16 - 19) Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Частиною першою статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач в своїй позовній заяві посилається на ту обставину, що з моменту прийняття судом рішення про стягнення аліментів на користь [PERSON] , у нього змінилося матеріальне становище та на його утриманні знаходяться старі батьки, які потребують постійного лікування. При цьому, на даний час розмір всіх стягнень перевищує половину його доходу, а саме складає 2/3 частини. Також, у зв`язку з тим, що він не в змозі сплачувати аліменти у присудженому розмірі на двох дітей та колишню дружину, у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів. З урахуванням усіх цих обставин в сукупності він не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, тому вважає, що розмір аліментів на утримання дитини може бути зменшений до 1/6 частини заробітку (доходу). Таким чином, суд вбачає зміну сімейного стану у платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його сімейним станом на момент ухвалення судових рішень про стягнення аліментів на утримання 2 дітей в розмірі 1/4 та на утримання дружини в розмірі 1/6 частини його заробітку, що потягло зміну матеріального становища та є підставою для зменшення розміру аліментів. Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судових рішень, з урахуванням принципу юридичної визначеності, а також враховуючи сімейний стан позивача та його матеріальне забезпечення, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для ухвалення судового рішення про задоволення позовних вимог, а саме: зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття та на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітніх дітей та буде відповідати інтересам дітей та сторін. Разом з тим, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат суд виходить з складності справи, ціни позову та значенням справи для сторонни. При цьому, беручи до уваги задоволення позовних вимог, що за своєю суттю та предметом саме по собі сприяє матеріальному стану позивача, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне понесені судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved