Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

05.11.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтований наступним. [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . У встановлений законом строк позивач звернулась з відповідною заявою до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Цекеєвої І.О. [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , і є спадкоємцем [PERSON] . Інших спадкоємців [PERSON] , які б прийняли спадщину немає. На підставі ордеру № 3482, виданого комітетом Запорізької міської ради депутатів трудящих 24.10.1966 року, [PERSON] та його сім`ї, до складу якої входили [PERSON] та позивач, у користування була виділена квартира [ADDRESS] . За життя, батьки позивача приватизували квартиру [ADDRESS] . Проте, з невідомих причин, батьки не зареєстрували право власності на квартиру, документи про її приватизацію не передавали. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований у вказаній квартирі. Після смерті матері позивача - [PERSON] стало відомо, що у листопаді 2002 року її батьки розірвали шлюб. Проте, вони постійно проживали у вищезазначеній квартирі однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом: мали спільні витрати, спільний бюджет, спільно харчувалися, спільно брали участь у витратах на утримання житла та його ремонт, надавали один одному допомогу; спільно користувались квартирою. Будь-яких змін у взаємовідносинах батьків, які б свідчили про те, що вони перестали бути сім`єю їх родичі не помічали. [PERSON] проживала у зазначеній квартирі до своєї смерті. У зв`язку із смертю власників квартири провести державну реєстрацію нерухомого майна неможливо. Чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на нерухоме майно за померлою особою. Через це факт державної реєстрації права власності на згадану квартиру за спадкодавцями [PERSON] підтвердити не може. У зв`язку із цим приватним нотаріусом Цекеєвою І.О. 18.05.2021 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої [PERSON] . Оскільки мати позивача - [PERSON] проживала з [PERSON] (спадкодавцем) однією сім`єю більше ніж п`ять років до його смерті, а інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлого немає, то [PERSON] вважається такою, що прийняла після [PERSON] спадщину, до складу якої увійшла частка у праві власності на вказану квартиру. Відсутність реєстрації права власності на квартиру (її частки) за [PERSON] , а також відсутність у [PERSON] свідоцтва про право власності на спадкове майно ( частки у праві власності на вказану квартиру) після смерті [PERSON] не є перешкодою для реалізації права позивача на прийняття спадщини після матері (означеної квартири у цілому), оскільки виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтво про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Зазначене згоджується із висновками Верховного Суду щодо застосування ст. ст. 1261, 1268, 1296 ЦК України, викладеними у постанові від 14.08.2019 по справі № 523/3522/16-ц. Для подальшого утримання та збереження майна позивачу необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на вказану квартиру в судовому порядку, не існує. Посилаючись на зазначене, просить суд: встановити факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю з 20.11.2002 року до часу відкриття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою судді від 09.11.2021 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк на усунення виявлених недоліків. 26.11.2021 року [PERSON] надала суду заяву про усунення недоліків. Ухвалою судді від 29.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження і з метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочати підготовче провадження у справі, призначено підготовче засідання. Разом з позовною заявою [PERSON] надала до суду клопотання про витребування доказів, у якому просить витребувати: від районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району копію розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 14.11.2012 року № 1121 р (про приватизацію квартири), а також копію свідоцтва про право власності на зазначену квартиру; від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Цекеєвої І.О. копію спадкової справи № 60 за 2019 рік, відкритої після смерті [INFO] [PERSON] ; від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради інформацію щодо місця реєстрації [PERSON] та [PERSON] , за період з 19.11.2002 року по 04.02.2014 року. 21.12.2021 року представник відповідача - Запорізької міської ради надала суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд в задоволенні позовної заяви відмовити повністю. Заперечення проти позову мають наступний зміст. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від щодо об`єкта нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , відомості щодо права власності на квартиру відсутні. Тобто, [PERSON] , який помер [INFO] , не набув у встановленому законом порядку права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Після смерті свого чоловіка - [PERSON] , його дружина [PERSON] - мати позивача, яка померла [INFO] , також не набула у встановленому законом порядку права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення державної реєстрації прав проводилась у випадках, передбачених законодавством України, після технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, речові права на який підлягають державній реєстрації. До 01.01.2013 року таку реєстрацію у м. Запоріжжі проводило Бюро технічної інвентаризації. Відповідно до Листа ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову розгляду цивільних справ про спадкування» якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Отже, у спадкодавця не виникло будь-яких прав на вказане майно і у спадкоємця також не виникає права на спадкування. Ухвалою від 19.01.2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси в суді довірила представляти адвокату Литвинець Ю.В., який надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позов підтримують та просять задовольнити. Також, у судовому засіданні, що відбулося 01.02.2023 року, позивач була допитана в якості свідка та суду пояснила, що її батьки - [PERSON] та [PERSON] все своє життя проживали разом як подружжя за адресою: [ADDRESS] . Про те, що батьки були офіційно розлучені, їй стало відомо тільки після смерті батька. До цього моменту з нею це питання батьки не обговорювали, а у неї не виникало жодних питань, оскільки вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, всі питання пов`язані з побутом, вирішували разом. Батько мав запальний характер, тому можливо матері позивача в якійсь момент це набридло, але вони продовжити жити разом після розлучення, і нікому з рідних про це не повідомили. Її мати займалася похованням батька. Квартира за вищевказаною адресою була приватизована на батьків позивача. У неї є також рідна сестра, яка була разом з нею у нотаріуса під час звернення до нього з заявою про прийняття спадщини, та останній відомо, що вона звернулася до суду з цим позовом. Остання не заперечує проти оформлення квартири на позивача, оскільки між ними є певні домовленості щодо даного майна. Представник відповідача - Запорізької міської ради за довіреністю Білик Н.О. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання була повідомлена судом своєчасно та належним чином, у відзиві на позовну заяву просила розгляд справи проводити за її відсутності, у позові відмовити. У судовому засіданні 01.02.2023 року, за клопотанням сторони позивача, був допитаний свідок [PERSON] , який суду пояснив, що позивач по справі є його матір`ю, а [PERSON] та [PERSON] були його дідом та бабою, які проживали за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю, всі своє життя. Поки він навчався в школі, він також мешкав разом із ними, після того як з`їхав з квартири, приїздив до них у гості, дідусь та бабуся постійно мешкали разом, піклувалися один про одного, похованням діда займалася також бабуся. Суд, допитавши свідків, взявши до уваги з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] (позивач - [PERSON] ) народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.07.1963 року (а.с. 15). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 06.12.1980 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , змінила прізвище на « [PERSON] », шлюб було розірвано 15.09.1987 року (а.с. 13-14). 10.12.1994 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 12). На підставі ордеру № 3482, виданого комітетом Запорізької міської ради депутатів трудящих 24.10.1966 року, [PERSON] та його сім`ї, до складу якої входили [PERSON] та позивач - у користування була виділена квартира [ADDRESS] (а.с. 16). Згідно з розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 14.11.2012 року № 1121 р (про приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] ), а також копії свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 14.11.2012 року на праві спільної часткової власності в рівних долях, тобто кожному по частині квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] . 19.11.2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 555 (а.с. 19). [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 53 (а.с. 26). [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 25). Інформацією з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 12.12.2022 року, наданої на виконання ухвали суду, підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 12.11.1969 року по 20.02.2014 року, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 24.11.1971 року по 25.10.2019 року. Тобто, [PERSON] та [PERSON] проживали разом і були зареєстровані за однією адресою більш як п`ять років, а отже, [PERSON] після смерті свого колишнього чоловіка фактично прийняла спадщину. Крім того, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, а отже, інші спадкоємці, окрім [PERSON] відсутні. На виконання ухвали суду приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Цекєєва І.О. 12.12.2022 року надала копію спадкової справи № 60/2019 після померлої [INFO] [PERSON] . З даних документів встановлено, що позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернулась із заявою про прийняття спадщини за законом. У заяві зазначено про наявність ще одного спадкоємця - дочка спадкодавця [PERSON] . Нотаріусом було здійснено повідомлення [PERSON] щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , проте жодних заяв від [PERSON] не надійшло. Приватним нотаріусом Цекєєвою І.О. 18.05.2021 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої [PERSON] , так як факт належності квартири за адресою: [ADDRESS] , та факт державної реєстрації права власності на зазначену квартиру за спадкодавцем підтверджено не було (а.с. 23). Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем - [PERSON] на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим [PERSON] позбавлена можливості у позасудовому порядку юридично оформити спадщину після смерті своєї матері. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у [PERSON] права власності на майно у порядку спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). Так, нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України). Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з приписами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Згідно з приписами ч.ч. 1 та 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована разом із колишнім чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , до дня його смерті, яка наступила [INFO] . Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, які узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у своїй належності та допустимості і у сукупності є достатніми для встановлення факту їх постійного проживання разом на час відкриття спадщини. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд зазначає, що встановлення зазначеного вище факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за законом після смерті [PERSON] . Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] та [PERSON] на момент відкриття спадщини належало право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 14.11.2012 року № 1121 р та свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 14.11.2012 року. Матеріали справи (зокрема витяг зі Спадкового реєстру) беззаперечно свідчать про те, що після смерті [PERSON] ніхто у встановленому законом порядку спадщину не прийняв. Водночас, суд зауважує, що з огляду на встановлений судом факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на час відкриття спадщини, а також відсутність фактичних даних, які б свідчили про заявлення [PERSON] про відмову від спадщини, [PERSON] в силу приписів частини 3 статті 1268 ЦП України вважається такою, що прийняла зазначену спадщину. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право власності на квартиру, яку набула у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1265, 1268 ЦК України та

Outcome: approved