Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

В травні 2018 року представник позивачки [PERSON] - [PERSON] звернувся до Бучацького районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу в період з 12 квітня 2006 року по 27 червня 2017 року та поділ майна подружжя. В обґрунтування позову зазначив, що 19.12.2001 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] . Після одруження сторони деякий час проживали в с.Бариш Бучацького району в матері відповідача. Відповідач працював землевпорядником. Час від часу відповідач їздив в Польщу на роботу. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . За час сімейного життя відповідач виграв у лотерею «Зелена карта». Перший раз відповідач поїхав у США на 9 місяців. В цей період позивачка жила у с.Бариш з матір`ю відповідача. [PERSON] періодично їхав у США на декілька місяців, після чого повертався додому. 12.04.2006 року сторони розірвали шлюб, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №44. Дане розірвання шлюбу було фіктивне. З часом відповідач винайняв позивачці із сином квартиру в [ADDRESS] . Коли [PERSON] перебував за кордоном, позивачка приїжджала в с.Бариш допомагати по господарству його матері. Відповідач регулярно передавав позивачці кошти для проживання разом із сином та оплачував за квартиру. [PERSON] деякий період працювала на виробництві та порізці дерев`яної вагонки, а пізніше у магазині «Обрій-пак» м.Бучач. У 2010-2011 році сторони розпочали будівництво житлового будинку по [ADDRESS] . Спочатку відповідач домовився із робітниками за будівництво першого поверху. В той час, коли відповідач перебував у CШA, позивачка керувала будівництвом, готувала обіди для майстрів. Приблизно у 2013 році, сторони переїхали проживати у будинок по [ADDRESS] . Тоді ж позивачка звільнилась з роботи. [INFO] народилась дочка [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ст.135 СК України. [PERSON] народилася у пологовому будинку м.Івано-Франківськ. Коли відповідач приїхав зі СІІІА, він із сином [PERSON] відвідував позивачку з дочкою у пологовому будинку. 27.06.2017 року сторони знову уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №54. За час спільного проживання сторони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільною працею набували майно. Після розірвання шлюбу 12.04.2006 року сторони проживали однією сім`єю до повторного укладення шлюбу 27.06.2017 року та по березень 2018 року. За час проживання однією сім`єю сторонами було набуто наступне майно, а саме, нежитлову будівлю, що знаходиться по [ADDRESS] , причіп ПГМФ8302, д.н.з. [NUMBER] , земельні ділянки, а саме, площею 0,237 га, кадастровий номер 6121280400:02:003:0405, площею 0,1804 га, кадастровий номер 6121280400:02:003:0406, площею 0,15 га, кадастровий номер 6121280400:02:003:0346, призначені для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с.Бариш Бучацького району Тернопільської області, земельну ділянку площею 0,6 га, кадастровий номер 6121280400:02:003:0021, призначену для ведення особистого селянського господарства, що на території Бариської сільської ради, земельну ділянку площею 0,0630 га, кадастровий номер 612121010002003040, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що на території Бучацької міської ради, житловий будинок з надвірними будівлями, що по [ADDRESS] , та сонячні батареї. Ухвалою суду від 15.05.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі. 01 червня 2018 року відповідач [PERSON] надав до суду відзив, відповідно до якого вважає, що позов про встановлення факту проживання з [PERSON] та визнання його особистого майна спільною сумісною власністю не може бути задоволений, оскільки все вказане позивачкою не є вірним, спотворено та наведено з метою переконання суду у правоті позивачки. Так, після шлюбу, що був укладений 19.12.2001 року, він із [PERSON] проживав біля двох місяців. Проживали в її батьків в [ADDRESS] . Шлюбні стосунки між ними одразу не склались через різні погляди на облаштування сім`ї. Життя з позивачкою, для них обох, було нестерпним, виникали різного роду конфлікти, які позивачка сама ініціювала. Він не міг в подальшому, морально, витримати їхнє спільне проживання, через що і поїхав на заробітки в Португалію. Позивачка стверджує що в Польщу, це лишній раз вказує на те, що вона навіть не цікавилась його місцем перебування, так як їхня сім`я, фактично розпалась, вони не переписувались та не телефонували один до одного. З цього часу, шлюбні стосунки між ними фактично припинились, він втратив до неї почуття, як до жінки. [INFO] народився син - [PERSON] , через що він почав матеріально підтримувати сина, пересилаючи позивачці кошти на його утримання, так як повідомила [PERSON] , що через народження дитини зі сторони її батьків, на неї чиняться різного роду утиски, дорікання, зневажливе ставлення. В Португалії він перебував до 1 серпня 2003 року. Деякий час, через неможливість проживання зі своїми батьками, [PERSON] проживала разом з дитиною в с.Бариш у його батьків. Він дозволив їй проживати, незважаючи на те, що на той час, вона йому була вже чужою людиною, через жалість до неї, але насамперед, він переживав за свого сина, за його психологічне здоров`я. В цей час він їздив на заробітки в Польщу. [PERSON] розуміючи, що між ними припинились будь-які стосунки, виходячи із реальності, з метою подальшого облаштування свого життя, звернулася до Бучацького районного суду Тернопільської області із заявою про розірвання шлюбу. 06.05.2004 року рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області позов [PERSON] задоволено, шлюб розірвано. Як вказано в ухвалі : «...позивач просить суд розірвати шлюб із відповідачем, мотивуючи тим, що подальше спільне проживання між ними неможливе, оскільки відповідач не поважає її як дружину, не рахується з її думкою, між ними немає розуміння та поваги...». Цим самим, позивачка спростовує вказане нею, що розірвання шлюбу було ніби-то фіктивним. Після розірвання шлюбу, завдяки програмі « Зелена карта», він поїхав в США, де зустрів іншу жінку, з якою фактично і проживає по даний час. Періодично приїжджав в Україну, щоб відвідати батьків та сина. Син проживав разом із [PERSON] в її батьків в [ADDRESS] . В 2010 році, з причин знущання батьками колишньої дружини над його сином, він був змушений винайняти інше житло для проживання сина, з яким і проживала його колишня дружина. Під час літніх канікул 2013 року він мав намір відвезти сина на море, відпочити. Однак, колишня дружина заперечувала, поставивши умову взяти її разом із сином, оплативши путівки. Розуміючи безвихідь у даній ситуації, він погодився. В результаті спільної поїздки [INFO] народилась дочка. Після народження другої дитини, він періодично висилав необхідні кошти для утримання дітей. Після поїздки на відпочинок він не підтримував будь-яких стосунків із колишньою дружиною. Він матеріально підтримував своїх дітей, передаючи своїй колишній дружині кошти на їхнє утримання. Також він дозволив [PERSON] тимчасово проживати, з метою догляду за дітьми, в його будинку по [ADDRESS] , який ще не введений в експлуатацію, так як він ще повністю не завершений, тому що він в основному перебував в США. В даному будинку він має намір, в подальшому, проживати із [PERSON] , уклавши шлюб в У країні. 26.07.2017 року через неодноразові благання [PERSON] він погодився формально одружитись з нею, виходячи із почуттів обов`язку перед дитиною та жалості перед [PERSON] , оскільки остання переконувала його в тому, що це необхідно дочці, яка народилась не в шлюбі, а також їй, так як вона має намір виїхати разом з ним та дітьми в США, тому що в Україні низький рівень життя. На даний час він усвідомив, що головною метою фіктивного шлюбу, ініціатором якого була [PERSON] , був поділ його особистого майна. Після укладення шлюбу з [PERSON] він разом з нею не проживав, ніяких стосунків між ними не було. Вони не ведуть спільного господарства, у них немає спільного бюджету, спільною працею вони не набули жодного майна, а тому, в зв`язку із наведеним, немає жодних підстав для встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу з 6.05.2004 року по 27.06.20017 року. Відносно поділу майна зазначає, що нежитлова будівля, що знаходиться по [ADDRESS] , дата реєстрації якої 23.05.2008 року, причіп ПГМФ8302, д.н.з. [NUMBER] , дата реєстрації 17.04.2008 року, земельні ділянки, а саме, площею 0,237 га, кадастровий номер 6121280400:02:003:0405, площею 0,1804 га, кадастровий номер 6121280400:02:003:0406, призначені для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с.Бариш Бучацького району Тернопільської області, державна реєстрація яких 03.11.2017, земельна ділянка площею 0,15 га, кадастровий номер 6121280400:02:003:0346 для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Бариш Бучацького району Тернопільської області, дата реєстрації якої 11.01.2017 року (дана земельна ділянка поділена з земельної ділянки площею 0,5674 га, кадастровий номер 6121280400:02:003:0377, однак не зареєстрована як окрема ділянка, в зв`язку із викраденням його паспорта громадянина України), земельна ділянка площею 0,5674 га, кадастровий номер 6121280400:02:003:0377, яка належить йому на підставі особистої власності від 02.02.2015, придбані в період розірвання шлюбу з позивачкою. Щодо земельних ділянок, а саме, площею 0,6 га, кадастровий номер 6121280400:02:003:0021, призначеної для ведення особистого селянського господарства, що на території Бариської сільської ради, зазначає, що ділянка належить йому на підставі заповіту діда [PERSON] , та площею 0,0630 га, кадастровий номер 612121010002003040 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що на території Бучацької міської ради, належить йому на підставі особистої власності в період розірвання шлюбу з [PERSON] . Крім того зазначає, що житловий будинок з надвірними будівлями, що по [ADDRESS] , не введено в експлуатацію та не зареєстровано речове право. Будинок придбано за його та його співмешканки кошти, з якою він проживає в США, в період розірвання шлюбу з позивачкою. [PERSON] ніякого відношення до будівництва даного будинку немає. В неї відсутня будівельна освіта, щоб керувати будівництвом, як вона стверджує в позові. Також в неї відсутні навики щодо приготування їжі, тому будівельники харчувались в їдальні, що знаходиться на території АТП м.Бучач. Всі витрати на будівництво і харчування поніс він. Сонячні батареї він також придбав за свої особисті кошти. Усі суми, вказані позивачкою, значно завищені, що лишній раз підтверджує те, що [PERSON] нічого не було відомо про те, що він купляв дане майно за особисті кошти, так як вони спільно не проживали. Виходячи з наведеного, позивачка надає суду неправдиві відомості. [PERSON] ніякими доказами не підтверджує придбання спірного майна. Ухвалами суду від 06 червня 2018 року призначено судову автотоварознавчу та судову будівельно-технічну експертизи. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] в частині позовних вимог щодо поділу майна залишено без розгляду. Ухвалою суду від 12 березня 2020 року закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 05.03.2021 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання щлюбу недійсним, від якого залежить вирішення справи. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.08.2021 (справа №595/1786/20) позов [PERSON] задоволено, визнано недійсним шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис №50 від 30 вересня 2003 року. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 09 лютого 2022 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали з підстав, наведених у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав з підстав, наведених у відзиві. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] та [PERSON] проживали по [ADDRESS] . Проживали як повноцінна сім`я. Відносини між ними були як в кожній сім`ї. Син [PERSON] ходив у початкові класи, десь два роки, до школи №2. [PERSON] їздив на заробітки і приїжджав додому, на квартиру. Одночасно [PERSON] будували хату по [ADDRESS] . Хату вони звели двоповерхову, а коли перейшли, то на першому поверсі умови проживання були належні. [PERSON] часто з дитиною їздила в село Бариш, де проживала мати [PERSON] , допомагала їй на городі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] прийшов на їхню вулицю Водну в м.Бучач за зятя. Вони спочатку жили в Бучачі. Потім деякий час в [PERSON] . Згодом [PERSON] проживала з дитиною в своїх батьків. Потім переїхали на квартиру в місто Бучач. Приїжджали в гості до батьків всі разом: [PERSON] , її чоловік і двоє дітей. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] вийшла заміж десь в 2001 році. Неодноразово бачила всю їхню сім`ю, коли вони приїжджали до батьків. Був такий період, що син [PERSON] ходив до Нагірянської школи. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що проживає по сусідству з [PERSON] , тобто батьками [PERSON] . [PERSON] є їхнім зятем. Після весілля вони проживали спочатку в Бучачі, потім [PERSON] забрав їх в с.Бариш. [PERSON] ходила на роботу, а сина водила до мами, щоб посиділа їй з дитиною. З 2006 року проживали на масиві. Одночасно будували двоповерхову хату. [PERSON] варила їсти будівельникам. Крім того, їздила допомагати по городу матері [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що 20 грудня 2001 року дочка розписалася з [PERSON] . В 2002 році народився син. Пів року жили в нього. З часом перейшли жити до села Бариш. Дочка працювала на підприємстві з виробництва коробок, заробляла гроші, а потім звільнилася, оскільки наполягав відповідач. [PERSON] їздив на роботу в Португалію, а коли виграв у лотерею «зелену карту», то по 3-4 місяці був вдома і знову їхав в Америку. З 2008 року до грудня 2010 року жили на масиві по [ADDRESS] та одночасно будували будинок по [ADDRESS] . Дочка від самого початку і до завершення будівництва приймала участь у будівництві, готувала їсти будівельникам. [PERSON] давав їй гроші під розписку, а вона за кожну копійку йому звітувала. Він 2-3 рази був на будівництві, допомагав складати цеглу та дошки. В 2010 році, коли будинок був завершений, перейшли проживати на [ADDRESS]. В гостях був один раз на свята, але зятя тоді не було. Проживала дочка [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю 16 років, тобто до 2018 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що дочка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Прийшла до них проживати на вулицю Водну в місті Бучач, коли перебувала на шостому місяці вагітності. Народила сина [PERSON] . А через пів року перейшли жити на хутір Гутишино в селі Бариш. Від них в перший клас до Нагірянської школи пішов внук [PERSON] і ходив в школу десь пів року. В 2008 році перейшли на квартиру в [ADDRESS] . Жили там два роки і одночасно будували хату на [ADDRESS] . [PERSON] їздив постійно за кордон, а вона, коли дитина була в школі, ходила на роботу. Спочатку [PERSON] був в Португалії, а коли малому був рік, почав оформляти документи в Америку, і вони фіктивно розірвали шлюб, але продовжували проживати. Він не хотів, щоб [PERSON] з дітьми їхала до нього в Америку. В Америці зять їздив великим автомобілем. Гроші їй передавав, але рахував кожну копійку. [PERSON] про всі витрати записувала у блокноті. Жили вони по всякому. Не раз дочка говорила, що [PERSON] погано відноситься до неї та й не один раз вона тікала від нього, бо він її бив. З 2006 по 2017 рік надбали спільне майно. Він заробляв гроші в Америці, а дочка доглядала дітей, водила їх в школу і садок. Хату на [ADDRESS] зводила будівельна бригада із села Бариш. Дочка на квартирі варила будівельникам обіди і носила на будову. В 2010 році, коли будівництво було завершено, перейшли проживати на [ADDRESS] , в своє житло. Зять продовжував їздити за кордон, а [PERSON] жила з сином. Потім народилася дочка. В 2017 році вони одружилися знову, бо [PERSON] було шкода дітей. Вони були пов`язані спільним побутом, піклувалися один про одного, вели спільне господарство, виховували дітей. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини. 19 грудня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції було зареєстровано шлюб. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області 12 квітня 2006 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу сторони продовжували спільно проживати. [INFO] у сторін народилась дочка - [PERSON] . Батьком дитини у свідоцтві про її народження записаний [PERSON] 27 червня 2017 року [PERSON] та [PERSON] повторно уклали шлюб, який зареєстровано у Бучацькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, про що зроблено актовий запис №54. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно ч.ч.2,4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно вимог ч.4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно частин 1,2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази та показання свідків, суд вважає, що позивачкою доведений факт її проживання з [PERSON] однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 12 квітня 2006 по 27 червня 2017 року. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка, про який просить позивачка, породжує юридичні наслідки, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити та встановити факт спільного проживання [PERSON] і [PERSON] однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу.

Outcome: approved