Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

У липні 2022 р. року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», тертя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шарков Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відповідно до якого позивач просить суд: -визнати Виконавчий напис № 9994 від 15.11.2021 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., таким, що не підлягає виконанню; -визнати Виконавчий напис № 22981 від 22.12.2021 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., таким, що не підлягає виконанню; -стягнути судовий збір із відповідачів. Позивачем вказано, що між позивачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» було укладено кредитний договір №2320389 від 14.05.2021, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором факторингу №10-09/2021 від 10.09.2021 року є «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». Між позивачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» було укладено кредитний договір № 0737-5107 від 30.06.2021 року. Позовна заява обґрунтована тим, що 15.11.2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис № 9994, у зв`язку із боргом за кредитним договором, який було укладено між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором факторингу № 10-09/2021 від 10.09.2021 року є ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у розмірі 36 404,00 грн., з урахуванням витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. 10.12.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шарковим Олександром Олександровичем, на підставі виконавчого напису №9994 від 15.11.2021 року, було відкрито виконавче провадження №67848021. У позовній заяві вказано, що 22.12.2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис № 22981, у зв`язку із боргом за кредитним договором, який було укладено між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» у розмірі 19030,00 грн., з урахуванням витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. 26.01.2022 року, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва ІІІарковим Олександром Олександровичем, на підставі виконавчого напису № 22981 від 22.12.2021 року, було відкрито виконавче провадження № 68358881. 27.01.2022 року, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва ІІІарковим Олександром Олександровичем, на підставі відкритих виконавчих проваджень №67848021 та №68358881, була видана постанова про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №68401161. Позовна заява мотивована тим, що виконавчі написи не підлягають виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувана. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчі написи, у зв`язку із чим виникає необхідність визнати виконавчі написи таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач зазначає, що відповідача не було надано нотаріусу доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчих написів. Позивач вважає, що виконавчі написи треба визнати таким, що не підлягає виконанню, так як виконавчі написи вчинено без оригіналів нотаріально посвідченого кредитного договору оскільки станом на дати їх вчинення чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.07.2022 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін по справі. Як вбачаться матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками направлена судом на адресу місцезнаходження відповідачів і третіх осіб та були отримані ними, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення та відстеженням поштового відправлення з інтернет-ресурсу Укрпошти за штрих-кодом конверту. Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав та пояснень третіх осіб щодо позову до суду не находило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 9994, яким запропоновано звернути стягнення з громадянки України якою є [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за Договором №2320389 від 14.05.2021 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором факторингу №10-09/2021 від 10.09.2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції», заборгованості за Договором №2320389 від 14.05.2021 року. Строк платежу за Договором №2320389 від 14.05.2021 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09.09.2021 року по 27.10.2021 року. Сума заборгованості становить 35604,00 грн., що складається з: - прострочена заборгованість за сумою позики становить 12 000,00 грн.; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування позикою становить 17604,00 грн.; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за прострочення позики становить 6000,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із Стягувача, в розмірі 800,00 грн., які підлягають стягнення з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню Боржника на користь Стягувача становить 36404,00 грн. 10.12.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шарковим Олександром Олександровичем, на підставі виконавчого напису №9994 від 15.11.2021 року, було відкрито виконавче провадження №67848021. Судом також встановлено, що 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 22981, яким запропоновано звернути стягнення з громадянки України, якою є [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за Кредитним договором № 0737-5107 від 30.06.2021 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 07.09.2021 року по 29.11.2021 року. Сума заборгованості становить 18400,00 грн., що складається з: - прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10 000,00 грн.; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 8400,00 грн.; За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із Стягувача, в розмірі 630,00 грн., які підлягають стягнення з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню Боржника на користь Стягувача становить 19030,00 грн. 26.01.2022 року, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва ІІІарковим Олександром Олександровичем, на підставі виконавчого напису № 22981 від 22.12.2021 року, було відкрито виконавче провадження № 68358881. 27.01.2022 року, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва ІІІарковим Олександром Олександровичем, на підставі відкритих виконавчих проваджень №67848021 та №68358881, була видана постанова про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №68401161. З матеріалів справи між позивачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» було укладено договір позики №2320389 від 14.05.2021, укладений у пист Також між позивачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» було укладено кредитний договір № 0737-5107 від 30.06.2021 року. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. У відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 р. у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України Про нотаріат ). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (поданнястягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Крім цього, як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, пп. б п. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі Порядок), містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису нотаріуса як і в Переліку. Пунктом 1 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду. Виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача. Згідно підпункту 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені:відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника;дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи;номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи;строк, за який має провадитися стягнення;інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У відповідності до п.п. 3.1, 3.2, 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи:якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідного оригіналу нотаріально посвідченої угоди має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У своїй постанові від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16 Велика Палата Верховного Суду, посилаючись на приписи статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» зазначила, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Також у зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчих написів № 9994 від 15.11.2021 та №22981 від 22.12.2021 такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна позиція викладена у постанові ВП ВС від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачем під час розгляду справи не було надано жодних доказів на спростування доводів позивача. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Інші доводи позовної заяви на викладені висновки суду не впливають. Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса були всі необхідні документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, тобто докази, які мають підтверджувати, що нотаріус мав, передбачені законом, підстави для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчих написів нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 992,40 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved