Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

13.12.2022р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка), в якому вказав, що 22.09.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та відповідачкою було укладено договір про споживчий кредит № 3656092. Договір було укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідачки (вчиненим одноразовим ідентифікатором). Згідно з п. 1.1 Договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором на строк визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та у строки/терміни, що визначені договором. Сума кредиту становить 5000 гривень, кредит надається строком на 20 днів з 22.09.2021р., шляхом переказу на картковий рахунок. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 12.10.2021р. Проценти за користування кредитом становлять 1 250 грн., що нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Та підписанням договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена та погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом договору, розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватися умов та Правил надання фінансових кредитів кредитодавцем, що розміщені на сайті кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. В подальшому кредитодавець перерахував грошові кошти в сумі 5000 грн. 00 коп. на банківську картку зазначену відповідачкою. 28.12.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (далі - ТОВ "Мілоан") та товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" укладено Договір факторингу № 28-12/2021-72 за яким, ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 3656092 від 22.09.2021р., що укладений між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] . Посилаючись на те, що відповідачка, всупереч норм закону та умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, станом на 16.11.2022р. у неї перед позивачем наявна заборгованість в розмірі 35 024 грн. 39 коп., з яких: 4 850 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 15 801 грн. 89 коп. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 13 822 грн. 50 коп. - заборгованість за процентами відповідно до п. 4.2 договору; 550 грн. 00 коп. - заборгованість з комісії. Ухвалою суду від 25.01.2023р., яку позивач отримав 25.01.2023р., шляхом направлення на електронну адресу, на підставі ч. 7 ст. 81 ЦПК України, витребовувалися додаткові докази. 02.02.2023р., 03.02.2023р., 14.02.2023р. та 21.02.2023р. від позивача до суду надійшли клопотання з додатками. Представник позивача в судові засідання, призначені на 15.02.2023р. та 06.03.2023р., не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. Водночас разом із позовом представник позивача заявив клопотання, в якому просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судові засідання, призначенні на 15.02.2023р. та 06.03.2023р., не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, а також не подала до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 06.03.2023р. судом, в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників сторін за наявними у справі доказами. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. 22.09.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та відповідачкою укладено договір про споживчий кредит № 3656092 в електронній формі шляхом використання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов вказаного договору відповідачці надано фінансовий кредит типу "кредит", з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Пунктами 1.2-1.7 розд. 1 та п. 2.1 розд. 2 договору встановлено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 5000.00 грн. у валюті: Українська гривня. Кредит надається строком на 20 днів з 22.09.2021р. (строк кредитування), шляхом переказу на картковий рахунок. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 12.10.2021р. Проценти за користування кредитом становлять 1 250.00 грн., що нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки - фіксована. Комісія за надання кредиту 550 грн. 00 коп., яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 3.2.6 розд. 3 договору кредитодавець має право відступати, передавати свої права за цим договором на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії договору, без згоди позичальника. Згідно з п. п. 3.3.2, 3.3.3 розд. 3 договору позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1-1.6 та п.2.4 договору, та у разі порушення строків повернення кредиту на вимогу товариства сплатити проценти передбачені розділом 4 договору. За п. 4.2 розд. 4 договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У п.п. 6.1-6.5 розд. 6 договору сторони погодили, що вказаний кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформації з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням на мобільний телефонний номер позичальника. Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор для підписання договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення. Приймаючи пропозицію товариства про укладення договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами, змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватися умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів товариством, що розміщені на сайті товариства та є невід`ємною частиною договору. Укладення договору у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки, і що договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. 22.09.2021р. відповідачка електронним підписом (одноразовим ідентифікатором V88135 підписала акцепт оферти на отримання кредиту згідно анкети-заяви на кредит № 3656092 від 22.09.2021р. та погодилась з основними умовами кредиту. Відповідно до вказаної заявки-анкети відповідачці було надано кредит в розмірі 5 000 грн. 00 коп. зі строком користування 20 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом - 1250.00 грн., нарахування яких відбувається за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, та зі сплатою комісії за надання кредиту - 550.00грн., яка нараховується одноразово за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту за договором. Дата повернення кредиту 12.10.2021р. Згідно довідки вих. № 1477/16-02 виданої 16.02.2022р. Департаментом із взаєморозрахунків з платіжними системами і електронними послугами ГО АТ КБ "ПриватБанк" на ім`я ТОВ "Мілоан" - через систему платежів LiqPayST (мерчант -рахунок Товариства [NUMBER]) були проведені наступні фінансові операції по перерахунку коштів, на підставі договору №4071 від 11.03.2020р.: одержувач [PERSON] , ID платежу [NUMBER] , дата проведення операції 22.09.2021р., номер картки одержувача коштів [NUMBER], сума операції 5000,00, номер договору 3656092. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, 28.12.2021р. між ТОВ "Мілоан" (клієнт) та позивачем (фактор) було укладено Договір факторингу № 28-12/2021-72 за яким, ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право грошової вимоги у сумі 72 029 930 грн. 55 коп., а фактор зобов`язався здійснити фінансування в порядку визначеному договором факторингу, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (п. 2.1 розд. 2 договору факторингу). Відповідно до п. 2.4 розд. 2 за цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається. Згідно з п. п. 6.1.2, 6.1.3 та 6.2 розд. 6 договору факторингу реєстр боржників в електронному вигляді (додаток № 1) передається фактору за актом приймання - передавання реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 2) не пізніше наступного робочого дня після здійснення повного фінансування на користь клієнта. Реєстр боржників (додаток № 3) передається за актом приймання - передавання реєстру боржників (додаток № 4) для підписання не пізніше наступного робочого дня після здійснення повного фінансування на користь клієнта. З моменту переходу до Фактора Права вимоги, відповідно до умов п.6.1 цього Договору, всі гарантії, надані Боржниками щодо погашення їх грошових зобов`язань перед Клієнтом (у разі наявності), стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Відповідно до додатку № 3 до договору факторингу № 28-12/2021-72 від 28.12.2021р. (Реєстр Боржників) ТОВ "Вердикт Капітал" набув права грошової вимоги в тому числі і за договором № 3656092 від 22.09.2021р., боржницею за яким є відповідачка [PERSON] . Загальна сума заборгованості 21 201 грн. 89 коп., з яких: 4 850,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, та 16 351,89 грн. - заборгованість по процентам. Згідно платіжного доручення № 0316880000 від 30.12.2021р. ТОВ "Вердик Капітал" перерахувало на рахунок ТОВ "Мілоан" грошові кошти згідно договору факторингу № 28-12/2021-72 від 28.12.2021р. в сумі 3255566,76 грн. Вказані обставини свідчать про те, що на даний час ТОВ "Вердикт Капітал" є кредитором у зобов`язанні по виконанню договору № 3656092 від 22.09.2021р. і саме йому належить право вимоги до відповідачки. ТОВ "Вердикт Капітал" є юридичною особою, діє на підставі Статуту, має самостійний баланс, кореспондентські рахунки в установах банків, має свою круглу печатку, що підтверджується Статутом, свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А 01 № 623535, свідоцтвом по реєстрацію фінансової установи від 30.08.2018р., випискою з ЄДРПОУ. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що у зв`язку з невиконанням відповідачкою умов договору станом на 16.11.2022р. виникла заборгованість в розмірі 35 024 грн. 39 коп., з яких: 4 850 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 15 801 грн. 89 коп. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 13 822 грн. 50 коп. - заборгованість за процентами відповідно до кредитного договору; 550 грн. 00 коп. - заборгованість з комісії. З наданого позивачем розрахунку заборгованості також вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами. Отже, суд встановив, що відповідачка на підставі договору від 22.09.2021р. отримала кредит в розмірі 5 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків в розмірі 1,25 % за один день користування кредитом, але взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. У п.п. 5, 6 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблено висновок, що ст.625 ЦК України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Згідно п. 4.2 Договору про споживчий кредит від 22.09.2021 року № 3656092 у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця. Правильність наданих банком розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний, допустимий та переконливий доказ. У спростування зазначених представником позивача доводів відповідачкою будь яких доказів не надано. Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставини та враховуючи те, що кредитний договір, укладений між сторонами, встановлює обов`язок позичальниці повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а також те, що позичальниця не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у сумі 10 950 грн. 00 коп., що підтверджені копіями договору про надання правової допомоги № 07-10/2022 від 07.10.2022р., додаткової угоди №1 до договору № 07-10/2022 про надання правової допомоги, акту приймання-передачі наданих послуг від 07.11.2022р., платіжного доручення № 343550023 від 10.11.2022р., підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved