Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

позивач звернувся до Старосамбірського районного суду Львівської області з позовом про стягнення з відповідача завданої шкоди в порядку регресу у розмірі 74722,95 гривень, а також сплаченого судового збору у розмірі 2481 гривень. Позов мотивує тим, що 29 січня 2018 року трапилась дорожньо-транспортна пригода, а саме відповідач керуючи транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] в м. Львові допустив зіткнення з транспортним зсобом «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження. Вироком Шевченківського районного суду м. Львова в справі № 466/1491/18 відповідача визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди та засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України. На час дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпіла особа повідомила МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернулася з заявою про отримання відшкодування шкоди. МТСБУ здійснила виплату на загальну суму 74722,95 гривень. Позивач звертався до відповідача з претензією про відшкодування збитків, однак ніяких дій зі сторони відповідача про погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення позовних вимог позивач посилається на ст. 12, 14, 526, 1166, 1187 ЦК України, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 3 листопада 2022 року матеріали справи передано за підсудністю на розгляд Личаківського районного суду м. Львова. Матеріали справи надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 19 січня 2023 року та автоматизованою системою документообігу суду для розгляду такої було визначено суддю Стрепка Н.Л. Ухвалою суду від 20 січня 2023 року позов прийнято до розгляду відкрито провадження у справі та призначено таку в судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Бутенко М.О., яка діяла на підставі довіреності від 6 грудня 2022 року в судове засідання не з`явилася, в позові зазначила, що такий підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у відсутності представника позивача та у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання відносно постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання 7 і 24 лютого 2023 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст.\~223,\~ ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. \~ В судовому засіданні встановлено, що 29 січня 2018 року приблизно о 14 годині 45 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись по вул. Замарстинівській у напрямку до центральної частини м.Львова, біля будинку № 27 порушив вимоги Р.1 п.1.5, п.1.10 (в частині значень термінів «безпечна дистанція»); Р.2 п.2.3 (б, д), Р.12 п.12.3 та Р.13 п.13.1 Правил дорожнього руху України. Дані порушення полягали у тому, що він, керуючи вищевказаним транспортним засобом був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, створив загрозу безпеці дорожнього руху, при виникненні перешкоди для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не дотримав безпечної дистанції до попутного автомобіля марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті чого пасажир вказаного автомобіля [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 42/2018 від 05.02.2018 року [PERSON] отримала наступні тілесні ушкодження: струс головного мозку, посттравматична нестабільність на рівні 4-5 шийних хребців, гемартроз правого колінного суглобу, гематоми селезінки, забій м`яких тканих лобно-тімяної ділянки, синець лобної ділянки голови в центрі, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Вказане стверджується вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 15 липня 2020 року в справі № 466/1491/18. Частина 2 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. \~ Вказаним вище вироком цивільний позов [PERSON] до МТСБУ, [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було задоволено. Стягнуто з МТСБУ в користь [PERSON] 41055,78 гривень у відшкодування матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля, 1696,63 гривень у відшкодування матеріальної шкоди заподіяної здоров`ю, 25000 гривень у відшкодування моральної шкоди, а всього 67752,41 гривень. Потерпіла [PERSON] заявою від 20 квітня 2018 року звернулась до МТСБУ з заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. З платіжного доручення № 254839 від 19 листопада 2020 року вбачається, що позивачем сплачено 74722,95 гривень відшкодування шкоди. З інформації перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ вбачається, що поліс на транспортний засіб «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] знайдено. Стороною відповідача не надано інформації, що його цивільно-правова відповідальність на момент вчинення ДТП була застрахована. Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~ У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. \~ Згідно з п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пункт 22.1 ст. 22 вказаного Закону регламентує, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 вказаного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Таким чином, судом встановлено, що позивач сплатив виплату потерпілому від дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчинені якої був відповідач у справі, а тому до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача в межах сум здійсненої виплати. Враховуючи наведене вище з відповідача слід стягнути в користь позивача 74722,95 гривень. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення понесені позивачем судові витрати в розмірі 2481 гривні судового збору.

Outcome: approved