Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

17 січня 2023 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Хмельницької обласної дирекції (далі по тексту - ПАТ АБ «Укргазбанк», Банк) звернулося до суду з позовом, в якому зазначено, що відповідач [PERSON] отримав від ПАТ АБ «Укргазбанк» кредит в сумі 15000 грн. зі сплатою процентів за користування ним, виходячи із ставки у 34 % річних, на підставі укладеного 18 квітня 2008 року між ними кредитного договору № 1802008/2с, поручителем позичальника виступила [PERSON] згідно договору поруки від 18 квітня 2008 року № 1802008/2с. Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 19 травня 2010 року стягнуто солідарно з позичальника [PERSON] та його поручителя [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 17548,92 грн. заборгованості за кредитом. Позивачем заявлена вимога стягнути солідарно з позичальника та його поручителя 2460,58 грн. 3-х % річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року включно та індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в розмірі 6731,37 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 23 лютого 2022 року має невиконані грошові зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно заяви просить розглянути справу за своєї відсутності. Поштове відправлення з копіями ухвали про відкриття провадження, позовної заяви та доданих до неї документів, відправлене за зареєстрованим місцем проживання відповідачів по [ADDRESS] , адресату не було вручене та повернено суду з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у такому випадку судова повістка вважається врученою особі, тому відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили, відзивів не направили. Справа розглянута заочно, на підставі заяви позивача, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. 18 квітня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1802008/2с, на підставі якого банк надав позичальнику кредит в сумі 15 тис.грн. [PERSON] поручилася, згідно договору поруки від 18 квітня 2008 року № 1802008/2с, за виконання позичальником [PERSON] своїх договірних зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за користування. Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 19 травня 2010 року № 2-177/10 стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Укргазбанк» 17548,92 грн. заборгованості за кредитом згідно кредитного договору від 18 квітня 2008 року 1802008/2с. Таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов`язанням. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Позичальник [PERSON] прострочив грошового зобов`язання, визначеного рішенням суду, що підтверджується випискою з його особового рахунку в банку, доказів погашення заборгованості не надав, тому зобов`язаний сплатити грошову суму, передбачену ст. 625 ЦК України, тобто інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми грошового зобов`язання. Разом з тим, судом не вбачається підстав для стягнення цих платежів з поручителя. Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Частиною 4-тою статті 559 ЦК України в редакції, чинній на час укладення договору поруки, передбачено припинення поруки після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Пунктом 5.2 договору поруки визначено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника за договором не пред`явить вимоги до поручителя. Строк виконання зобов`язання згідно п. 1.1. кредитного договору визначений 17 квітня 2009 року, у зв`язку з чим порука припинилася 17 квітня 2012 року, тому підстав покладати на поручителя виконання зобов`язань за кредитним договором в разі його порушення основним боржником немає. Визначення в п. 5.1 закінчення строку дії договору поруки до припинення забезпеченого ним зобов`язання позичальника за договором не відповідає вимогам ч. 1 ст. 252 ЦК України, оскільки цей строк не був визначений сторонами роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, тому строк дії поруки в даному випадку визначений згідно вищезазначеного пункту 5.2 договору поруки. Сплачений при подачі позову судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] .

Outcome: partial