Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. АТ КБ «Приватбанк» (позивач) подало до суду позов до [PERSON] (відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.05.2008 у розмірі 33 177,14 грн станом на 30.04.2022 та судові витрати в розмірі 2 481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 29.05.2008, підтвердивши свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. 29.05.2008 відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». У цій довідці відповідач власним підписом підтвердила, що «З фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена. Відповідачу було відкрито Картковий рахунок із початковим кредитним літом, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 7 700,00 грн. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, проте в процесі користування кредитним рахунком не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язання. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 30.04.2022 має заборгованість 39 854,64 грн. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином заборгованість до стягнення становить 33 177,14 грн, яка складається з: 6 565,52 грн заборгованість за тілом кредиту; 26 283,32 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, 328,30 грн - нарахована пеня. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і не погашає заборгованість за договором. Представник відповідачки подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.59-61), в обґрунтування якого покликаючись на те, що договір від 29.05.2008 відповідачкою укладено не було. Достовірність та справжність такого документа ставиться під сумнів. Позивачем не дотримано вимог цивільного законодавства до форми і змісту укладення правочину, відповідний договір не містить ознак правочину та свідчить про його неукладення між сторонами. Надана позивачем анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку не містить даних про строк кредитування, що є обов`язковою умовою кредитного договору. Крім того, кредитний ліміт у заяві-анкеті встановлено в розмірі - 1 000,00 грн, в той час у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки та виписці за договором, розмір кредитного ліміту становить 7 000,00 грн, що свідчить про неузгодженість між собою обставин і фактів. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, посилається на заяву-анкету, довідку про умови кредитування, умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи за банківськими картами, проте матеріали справи не містять підтвердження, що саме ці Умови та правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету від 29.05.2008. Надані банком Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових Умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Посилання позивача на те, що позичальник погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами обслуговування кредитних карт, оскільки користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість, є помилковим. Також позивач пропустив строк позовної давності, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Викладені в позові мотиви не підкріплені доказами, позивач не надав належні, достовірні та допустимі докази, що обґрунтовано давали б можливість встановити дійсні обставини укладення ними правочину, оцінити обґрунтованість розрахованих сум заборгованості. З позовної заяви не вбачається доказів, які б свідчили про укладення відповідачкою правочину, а надані документи містять розбіжності між собою, що викликає сумніви в правдивості зазначених відомостей. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив (а.с.68-74), в обґрунтування якого покликаючись на те, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Банк забезпечив Позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону, на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП-пароль. Банком надані докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов`язань. Всі подані документи є належними та допустимими доказами у справі, а твердження Відповідача не відповідають дійсності. Враховуючи норми закону та докази, що містяться в матеріалах справи, можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Умовами договору визначено, що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів AT КБ «Приватбанк», а тому Позивач має право на захист своїх інтересів у судовому порядку. Дія договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Так, кредитний договір чинний, а заперечення Відповідача нічим не обґрунтовані. Відповідно до п. 1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. Даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загально прийнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях - ануїтет, тощо. Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 06.2012. Позивач же звернувся до суду з позовом до Відповідача 27.05.2022 - до спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим, обставини, на які Відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності Позивачем дотримано при зверненні до суду. Згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову у повному обсязі. Підстав для визнання потрібним, щоб представник позивача, який подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, дав особисті пояснення, суд не вбачає. Представники відповідачки у судове засідання не з`явилися, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи не подали. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с.37), клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.38); клопотання про розгляд справи за відсутності позивача (а.с.39); клопотання про продовження процесуального строку на подання відповіді на відзив (а.с.75), повідомлення про надання витребуваних документів в одне з наступних судових засідань (а.с.114, 117), заяву про долучення оригіналу кредитної справи від 29.05.2008 на прізвище [PERSON] (а.с.120). Представником відповідачки подано клопотання про витребування письмових доказів (а.с.54-55), клопотання про застосування до вимог позивача наслідків спливу строку позовної давності (а.с.56-58), клопотання про витребування письмових доказів (а.с.133-134), клопотання про залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення недоліків (а.с.135-136), клопотання про визнання явки представника позивача в суді обов`язковою (а.с.137-138). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 14.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.44-45). Ухвалою судового засідання від 27.10.2022 витребувано з АТ КБ «Приватбанк» оригінал заяви (анкети) б/н від 29.05.2008 за підписом [PERSON] . Відмовлено з задоволенні клопотання про витребування письмових доказів в частині витребування договору між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] від 29.05.2008 №б/н (а.с.107-108). Ухвалою судового засідання від 12.12.2022 відкладено розгляд справи (а.с.124). Ухвалою судового засідання від 02.03.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачки про витребування від АТ КБ «Приватбанк» оригіналу письмового доказу - анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг [PERSON] від 04.08.2011 (а.с.142-143). Ухвалою судового засідання від 02.03.2003 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачки про залишення позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості без руху (а.с.144-145). Ухвалою судового засідання від 02.03.2003 судом постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.149). Також, судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/567/22 відповідачки [PERSON] (а.с.47, 128). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] 29.05.2008 підписала заяву, у якій засвідчила факт ознайомлення і згоди з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, а також факт отримання повної інформації про умови кредитування. Крім цього, вона погодилася з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Також, у заяві вона обрала кредитний ліміт у сумі 1 000,00 грн. Базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору 3% на місяць із розрахунку 360 днів у році. Термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії платіжної картки. Сплата заборгованості за кредитним лімітом може здійснюватися як шляхом внесення коштів на карту клієнтом, так і списанням банком коштів із платіжної карти (а.с.19, 104, 121). З довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 29.05.2008 вбачається, що вона підписана відповідачкою і у ній зазначені, зокрема, пільговий період користування коштами, вартість оформлення картки, процентна ставка у місяць, розмір щомісячних платежів та строк їх внесення, пеня за несвоєчасне погашення кредиту заборгованості, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, процентна ставка на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування, вартість інших послуг, а також приклади використання кредитних засобів (а.с.20, 122). Наявні в матеріалах справи Умови та правила надання банківських послуг, у яких відсутній підпис відповідачки, містять, зокрема, терміни і поняття, умови обслуговування, обов`язки банку, обов`язки клієнта, права клієнта, права банка, відповідальність сторін, інші умови, правила користування платіжною картою (а.с.21-26, 76-77, 80-103). Згідно з наданим АТ КБ «Приватбанк» розрахунком, заборгованість за договором від 29.05.2008, укладеного між Приватбанком та [PERSON] , станом на 30.04.2022 становить 33 177,14 грн, з яких: 6 565,52 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 26 283,32 грн - загальний залишок заборгованості за відсотками, 328,30 грн - заборгованість по пені. Крім цього, з розрахунку заборгованості вбачається здійснення погашення за наданим кредитом, а саме: 24.07.2008 у сумі 200 грн, 29.08.2008 у сумі 300 грн, 13.08.2009 у сумі 100 грн, 19.05.2010 у сумі 180 грн, 27.12.2011 у сумі 270 грн, 08.11.2013 у сумі 980 грн (а.с.5-12). З виписки АТ КБ «Приватбанк» за договором №б/н за період 17.06.2008-12.05.2022 [PERSON] встановлено, що вона користувалася кредитними коштами, а саме: 24.06.2008 зняла (перерахувала) з кредитного карткового рахунку кошти у сумі 4 350,44 грн та 2 647,10 грн. У подальшому здійснила поповнення цього кредитного карткового рахунку: 24.07.2008 на суми 200 грн, 29.08.2008 на суму 300 грн, 13.08.2009 на суму 100 грн, 19.05.2010 на суму 180 грн, 27.12.2011 на суму 270 грн, 08.11.2013 на суму 980 грн (а.с.13-16). Відповідно до довідок АТ КБ «Приватбанк», кредитний ліміт [PERSON] було встановлено 23.06.2008 на суму 7 000,00 грн, 10.11.2008 на суму 7 000,00 грн, 23.12.2008 на суму 7 700,00 грн, 25.12.2008 на суму 7 700,00 грн, 10.01.2009 на суму 6 570,00 грн, 27.01.2009 на суму 6 570,00 грн, 07.08.2015 на суму 6 570,00 грн, 31.10.2019 грн на суму 0,00 грн, а також їй надавалася кредитна картка терміном дії до 06/12 (а.с.18). АТ КБ «Приватбанк» 19.04.2021 подав до Жидачівського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 29.05.2008. Провадження у справі відкрито 29.04.2021. Ухвалою від 06.05.2022 позовну заяву залишено без розгляду (а.с.150-151). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальницею ( [PERSON] ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (АТ КБ «Приватбанк») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України) Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Приписами статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Нормою статті 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом частини1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України). За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з приписами частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до положень статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Нормами частини 1 та 5 статті 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно з положеннями частини 1 статті 264 ЦК України перебіг позовної давності зупиняється: 1) якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила); 2) у разі відстрочення виконання зобов`язання (мораторій) на підставах, встановлених законом; 3) у разі зупинення дії закону або іншого нормативно-правового акта, який регулює відповідні відносини; 4) якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан. Відповідно до приписів статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності (частина 1 статті 265 ЦК України). Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Узагальнені фактичні обставин, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач [PERSON] 29.05.2008 підписала заяву, надану їй позивачем, тим самим погодившись в цілому з Умовами та Правилами надання банківських послуг та приєднавшись до них. З підписанням 29.05.2008 зазначеної заяви між сторонами виникли договірні (кредитні) відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків. Відповідачці [PERSON] було встановлено кредитний ліміт у сумі 7 000,00 грн. Станом на 30.04.2022 АТ КБ «Приватбанк» нарахована заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 29.05.2008 у сумі 33 177,14 грн. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Щодо наявності підстав для задоволення позову. Надаючи оцінку аргументам сторін, суд зауважує, що заперечуючи факт укладення [PERSON] кредитного договору від 29.05.2008 сторона відповідачки не надала суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цієї обставини, а також не будучи обмеженими у праві заявляти відповідні клопотання (зокрема, про призначення почеркознавчої експертизи) з метою отримання відповідного доказу на підтвердження свого заперечення, таким правом не скористалася. Інші заявлені стороною відповідачки клопотання не стосувалися предмету спору та не були направленні на здобуття доказів на підтвердження заперечень проти позову у цій частині. З огляду на викладене, суд вважає наведені вище аргументи сторони відповідачки необґрунтованими, а відтак такі не заслуговують на увагу. Суд зазначає, що відповідачка ознайомилася і погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, про що ствердила своїм підписом у зазначеній вище заяві від 29.05.2008, а також погодилася з тим, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг. Водночас, суд не бере до уваги наявні у матеріалах справи Умови та правила надання банківських послуг (витяги з них), оскільки вони не містять підпису відповідачки, і, таким чином, не містять належного підтвердження повідомлення відповідачки (позичальниці) про умови кредитного договору, тому такі не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви (такий висновок повністю узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Однак, аналізуючи зміст підписаної [PERSON] заяви від 29.05.2008, суд звертає увагу на те, що у ній сторонами обумовлено базову процентну ставку за кредитним лімітом на момент підписання договору 3% на місяць із розрахунку 360 днів у році. Крім цього, відповідачці надано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 29.05.2008, у якій зазначені, зокрема, пільговий період користування коштами, вартість оформлення картки, процентна ставка у місяць, розмір щомісячних платежів та строк їх внесення, пеня за несвоєчасне погашення кредиту заборгованості, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, процентна ставка на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування, вартість інших послуг, а також приклади використання кредитних засобів. Суд зазначає, що на кожну із сторін, яка підписує договір, покладається обов`язок узгодження всіх спірних питань, які виникають під час укладення договору, до моменту його підписання, та самостійного аналізу можливих негативних наслідків при підписанні такого договору, а також кожна сторона не позбавлена права відмовитись від підписання договору, якщо його умови чи частина суперечить інтересам сторони або нормам чинного законодавства. Суд зауважує, що відповідачка своїми діями, а саме: скориставшись кредитними коштами, які їй були надані позивачем, а саме: знявши їх з відкритого їй банком рахунку, та здійснюючи часткове погашення заборгованості, що підтверджується матеріалами справи (зокрема розрахунком заборгованості та випискою по рахунку), фактично висловила свою згоду з формою договору та його умовами, визначеними як у заяві, так і у довідці. Таким чином, суд доходить переконання, що сторони у належній формі уклади кредитний договір та обумовили його умови, зокрема: плату за користування кредитом у виді процентів та штрафні санкції за неналежне виконання позичальницею умов кредитного договору. Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала, чим допустила заборгованість перед позивачем. Надаючи оцінку наведеній позивачем у розрахунку сумі заборгованості у розмірі 33 177,14 грн, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, а відтак, у цілому, вважає позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» обґрунтованими. Щодо наявності підстав для застосування позовної давності. Стороною відповідачки заявлено клопотання про застосування позовної давності. Стороною позивача на спростування цього клопотання наведено аргументи щодо пролонгування дії договору кожні 12 місяців та подання позовної заяви з дотриманням строку позовної давності. Клопотання про поновлення строку позовної давності не заявлено. Надаючи оцінку аргументам сторін, суд зазначає, що автоматичне неодноразове продовження (пролонгування) у односторонньому порядку банком дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов`язання, визначеного в договорі. Положеннями статті 261 ЦК України передбачено обставини, з якими пов`язується початок перебігу позовної давності. Зокрема, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для вирішення питання дотримання позивачем строку позовної давності при зверненні до суду з цим позовом суд не бере до уваги наявні у матеріалах справи Умови та правила надання банківських послуг (витяги з них) з наведених вище мотивів. Водночас, зазначає, що у самій заяві від 29.05.2008 зазначено, що термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії платіжної карти. З наданої стороною позивача довідки про оформлені та видані [PERSON] кредитні картки вбачається, що відповідачці 17.06.2008 було оформлено та видано кредитну картку з терміном дії - 06/12. Фактичних даних, які б свідчили про оформлення та видання [PERSON] інших карток після спливу цього терміну матеріали справи не містять. Таким чином, суд доходить переконання, що саме зі спливом терміну дії оформленої та виданої [PERSON] кредитної карти (тобто з першого числа липня 2012 року), строк дії якої вона не продовжувала (не оформляла нову кредитну картку) і почався перебіг позовної давності. Аналізуючи наявну у матеріалах справи виписку з рахунку [PERSON] за договором від 29.05.2008 та розрахунок заборгованості, суд зауважує, що [PERSON] 24.06.2008 зняла (перерахувала) з кредитного карткового рахунку кошти у сумі 4 350,44 грн та 2 647,10 грн. У подальшому 24.07.2008, 29.08.2008, 13.08.2009, 19.05.2010, 27.12.2011, 08.11.2013 здійснила поповнення цього кредитного карткового рахунку на суми 200 грн, 300 грн, 100 грн, 180 грн, 270 грн, 980 грн відповідно. Надалі, жодних дій щодо погашення заборгованості не вчиняла. Отже, зважаючи на приписи частини 1 статті 264 ЦК України строк позовної давності, який розпочався першого числа липня 2012 року, востаннє переривався 08.11.2013 (останнє поповнення готівкою кредитного карткового рахунку [PERSON] ) та з наступного дня (09.11.2013) почався заново. Суд зазначає, що матеріали справи не містять інших фактичних даних, з яких би вбачалося переривання чи зупинення перебігу строку позовної давності, починаючи з 09.11.2013. Звернення сторони позивача до суду 19.04.2021 з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 29.05.2008, який у подальшому було залишено без розгляду, не перервало загальний строк позовної давності, оскільки на час звернення з цим позовом до суду такий уже сплив. Більше того, суд зауважує, що залишення позовної заяви без розгляду не перериває строку позовної давності (такий висновок повністю узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19 (провадження № 12-50гс20). Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та зважаючи на сплив позовної давності, необґрунтованість аргументів сторони позивача з цього питання, відсутність клопотання про поновлення строку позовної давності, а також беручи до уваги наслідки спливу позовної давності, які визначені статтею 267 ЦК України, про застосування якої заявлено стороною відповідачки, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає залишенню за позивачем. На підставі статей 11, 207, 256, 257, 261, 263-265, 526, 549, 598, 599, 611, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed