Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Тульчинської міської територіальної громади про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її тітка [PERSON] , яка за життя склала заповіт. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із: житлового будинку [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 0524384800:04:000:0065 за тією ж адресою; земельної ділянки площею 0,6802 га, кадастровий номер 0524384800030001009 га; земельної ділянки площею 1,6763 гп, кадастровий номер 0524384800030001010; земельної ділянки площею 2,3481 га. Крім неї, спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , яка 03.11.2020 від прийняття спадщини відмовилась, про що склала відповідну заяву. Таким чином, вона є єдиним спадкоємцем померлої. Вона звернулась до нотаріуса, де їй повідомили, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини і його можливо продовжити лише в судовому порядку. Вважає, що вона пропустила даний шестимісячний строк з поважної причини, так як не була обізнана про наявність заповіту. Про його існування вона дізналась 20.12.2022, коли наводила лад у будинку померлої тітки, де його і виявила. Про заповіт її ніхто не повідомляв. Після цього вона також дізналась, що [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. Через дані обставини вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить визначити додатковий строк для подачі нею до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , терміном в три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. В підготовче засідання позивач не з`явилася, від її представника надійшла заява, згідно якої він просить справу розглянути без участі позивача та її представника та судові витрати покласти на позивача. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявне клопотання від неї, згідно якого вона просить проводити розгляд справи у відсутність представника Тульчинської міської ради, позов підтримує, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа в підтовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву про визнання позовних вимог, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги позивача задовольнити. Також вказала, що позивача вона повідомила про заповіт в грудні 2022 року і лише після цього остання його знайшла в документах [PERSON] . Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказах, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії заповіту від 10.09.2014, посвідченого державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори за №1-2475 (а.с.8), [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок [ADDRESS] та належну їй земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 0524384800:04:000:0065, призначену для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за тією ж адресою, [PERSON] та [PERSON] у рівних частках кожному, а все інше своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . Також даний факт підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.09.2014 №38333183 (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про смерть від 18.11.2019 серія [NUMBER] (а.с.6) [INFO] в м.Одеса померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом. Згідно копії заяви [PERSON] від 03.11.2020, посвідченої державним нотаріусом Суворівської державної нотаріальної контори у місті Одеса (а.с.42), вбачається, що остання у заяві вказала, що спадщину у встановлені строки вона не прийняла, на неї не претендує, до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини звертатися не буде і претензій до того, щоб свідоцтва про право на спадщину були видані на ім`я [PERSON] вона немає. Згідно повідомлення Тульчинської державної нотаріальної контори від 27.12.2022 Вих.№939/01-16 (а.с.11) вбачається, що державним нотаріусом було повідомлено [PERSON] , що видати свідоцтво про право на спадщину законом на майно померлої [INFO] [PERSON] не представляється можливим у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду для вирішення питання щодо оформлення спадщини. Згідно повідомлення Тульчинської державної нотаріальної контори від 08.02.2023 Вих.№65/01-16 (а.с.35) спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилась. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Також, Касаційний цивільний суд Верховного Суду дійшов висновку про те, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини у постанові від 26.06.19 в справі № 565/1145/17. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову представником відповідача не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. Враховуючи те, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: на час відкриття спадщини вона не проживала із спадкодавцем і про наявність заповіту, складеного на її користь дізналась поза межами строку, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України, а також те, що представник відповідача не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, тому суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, терміном три місяці. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, згідно заяви представника позивача, залишити за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved