Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2011 по 2016 рік вони з відповідачем перебували у шлюбних відносинах, від шлюбу мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] . Вказує, що після розлучення дитина залишилася проживати з відповідачем. Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 30.06.2016 року з нього на утримання дитини стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку. Зазначає, що на сьогодні він не в змозі сплачувати аліменти у вказаному розмірі, оскільки він одружився і в нього народилася донька; дружина знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 6-річного віку, без збереження заробітної плати та за медичним висновком. Просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються із нього на утримання дитини з 1/4 до 1/8 частини від усіх видів його заробітку, звільнити його від сплати судового збору. У судове засідання позивач не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у встановленому законом порядку. Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.09.2011 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17.09.2011 року Відділом ДРАЦС Гребінківського РУЮ Полтавської області, актовий запис № 79 (а.с.06). Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 19.07.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 04-05). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.07.2013 року Відділом ДРАЦС Гребінківського РУЮ Полтавської області, актовий запис № 68, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.07). Із матеріалів справи вбачається, що згідно з рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 30.06.2016 року, справа 528/476/16-ц, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, 01.06.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 08). Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 27.03.2019 року Гребінківським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавської області, актовий запис № 19, підтверджується, що 27.03.2019 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 09). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.07.2019 року Гребінківським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавської області, актовий запис № 67, [INFO] народилася [PERSON] . Батьком дитини є [PERSON] , а матір`ю дитини [PERSON] (а.с. 10). З довідки № 19 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 13.06.2022 року, наказу (розпорядження) № 732-в від 18.07.2019 року про надання відпустки, довідки №02-40/48 від 24.11.2022 року, наказу (розпорядження) № 510-в від 17.06.2022 року про надання відпустки, вбачається, що [PERSON] працює в Київській клінічній лікарні на залізничному транспорті № 3 філії «Центр охорони здоров`я» акціонерного товариства «Українська залізниця», з 23.09.2019 по 01.07.2022 року їй була надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку, з 02.07.2022 по 01.01.2023 року - відпустка без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею 6 річного віку за медичним висновком (а.с. 11-14). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого 29.09.2015 року, [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 15). Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові від 16.09.2020 року у справі № 565/2071/19 Верховним Судом викладено правову позицію, що аналіз норм права (ст. 192 СК України) дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме, з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182 СК України). Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок батьків утримувати дитину, те що на утриманні позивача також перебуває малолітня дитина, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає доцільним зменшити розмір аліментів присуджених до стягнення з позивача з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітніх дітей, обов`язок по утриманню яких покладений на обох сторін по справі. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ст.ст. 182,191 СК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: partial