Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив зняти арешт з усього нерухомого майна [PERSON] , накладеного в рамках виконавчого провадження [NUMBER] Державним реєстратором Ільченко Світланою Сергіївною, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданий 22.08.2014, видавник: ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві, 1419/14. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні в Солом`янському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18.07.2014 у справі № 760/16593/13 про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ КБ "Надра" боргу в сумі 1 229 500,26 грн. В межах вказаного виконавчого провадження 22.08.2014 накладено арешт на все майно [PERSON] . В подальшому виконавче провадження було закінчене на підставі п. 7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий документ повернуто стягувачу. Також позивач зазначає, що матеріали виконавчого провадження знищено за закінчення терміну зберігання виконавчого провадження, а станом на 11.01.2022 відносно [PERSON] відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження. Крім того, 23.04.2020 між ПАТ "КБ "Надра" та ТОВ "Укрдебт Плюс" був укладений договір №GL3N216868 про відступлення права вимоги, згідно якого ПАТ "КБ "Надра" відступив, а ТОВ "Укрдебт Плюс" набуло право вимоги по Кредитному договору №40/П/РП/2007-840 від 03.04.2007, укладеному між АТ "КБ "Надра" та [PERSON] . 30.08.2021 між ТОВ "Укрдебт Плюс" та ТОВ "Просперіті Файненшл" було укладено договір Факторингу б/н, відповідно до якого ТОВ "Укрдебт Плюс" відступило, а ТОВ "Просперіті Файненшл" набуло право вимоги по Кредитному договору №40/П/РП/2007-840 від 03.04.2007, укладеному між АТ "КБ "Надра" та [PERSON] . Також 30.08.2021 між ТОВ "Просперіті Файненшл" та фізичною особою [PERSON] було укладено Договір відступлення права вимоги №30082021/01, відповідно до якого ТОВ "Просперіті Файненшл" відступило, а [PERSON] набув право вимоги по Кредитному договору №40/П/РП/2007-840 від 03.04.2007, укладеному між АТ "КБ "Надра" та [PERSON] . На думку позивача, оскільки в результаті переходу до нього, як до нового кредитора права вимоги по Кредитному договору №40/П/РП/2007-840 від 03.04.2007, укладеному між АТ "КБ "Надра" та [PERSON] , зобов`язання за даним договором є припиненим, а тому відсутні правові підстави для арешту майна [PERSON] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у цивільній праві за позовом [PERSON] до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 21.02.2023 позивачем до канцелярії суду подано заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзиву чи пояснень на позовну заяву не надав. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та на підставі наявних у справі доказів приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06.11.2013 позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» суму боргу за кредитним договором в розмірі 1 229 500 грн 26 коп. 22.08.2014 старшим державним виконавцем Солом`янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Черкасовим Є.В. відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №760/16593/13, виданого 18.07.2014 щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в розмірі 1 229 500,26 грн. В рамках виконавчого провадження [NUMBER] 22.08.2014 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] . Також постановою від 01.10.2014 державним виконавцем оголошено у розшук транспортний засіб, що належить [PERSON] 29.09.2017 в рамках виконавчого провадження [NUMBER] винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (боржник чи транспортний засіб боржника не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку). Зазначене підтверджується відповіддю Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстицїі (м. Київ) К-12220 від 21.12.2021. Наявність арешту на майно боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження підтверджується також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.09.2021, запис про обтяження №6859644 від 02.09.2014. Відповідно до результату пошуку виконавчих проваджень в АСВП виконавче провадження [NUMBER] завершено. Вбачається, що 23.04.2020 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Укрдебт Плюс» був укладений договір №GL3N216868 про відступлення права вимоги, згідно якого ПАТ «КБ «Надра» відступив, а ТОВ «Укрдебт Плюс» набуло право вимоги по Кредитному договору №40/П/РП/2007-840 від 03.04.2007, укладеному між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] . 30.08.2021 між ТОВ «Укрдебт Плюс» та ТОВ «Просперіті Файненшл» було укладено договір Факторингу б/н, відповідно до якого ТОВ «Укрдебт Плюс» відступило, а ТОВ «Просперіті Файненшл» набуло право вимоги по Кредитному договору №40/П/РП/2007-840 від 03.04.2007, укладеному між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] . Також 30.08.2021 між ТОВ «Просперіті Файненшл» та фізичною особою [PERSON] було укладено Договір відступлення права вимоги №30082021/01, відповідно до якого ТОВ «Просперіті Файненшл» відступило, а [PERSON] набув право вимоги по Кредитному договору №40/П/РП/2007-840 від 03.04.2007, укладеному між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] . Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно зі статтею 606 ЦК України зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.04.2019 у справі № 757/31762/14-ц, провадження № 14-662цс18 зазначена підстава припинення цивільно-правового зобов`язання відноситься до групи підстав, що не належать до правочинів і не залежать від волі сторін. Поєднання (збіг) боржника і кредитора в одній особі має місце у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить відповідно до будь-якої зазначеної в законі підстави зобов`язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, у цьому зобов`язанні і навпаки. Стаття 606 ЦК України повинна застосовуватися судом до правовідносин у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить зобов`язання іншої особи, яка є кредитором у цьому зобов`язанні, відповідно до будь-якої підстави, зазначеної в законі. При цьому один із суб`єктів правовідношення у зв`язку з обставинами, зазначеними в законі, стає одночасно і боржником, і кредитором у тому ж самому зобов`язанні. Саме в цьому разі підстава припинення цивільно-правового зобов`язання не залежатиме від волі сторін. Як свідчать матеріали справи, 30.08.2021 внаслідок укладення договору відступлення права вимоги №30082021/01 [PERSON] набув право вимоги по Кредитному договору №40/П/РП/2007-840 від 03.04.2007, укладеному між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] . Разом з тим, арешт, який було накладено постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського РУЮ у м. Києві від 22.08.2014 знято не було, а 29.09.2017 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Враховуючи вищевикладене, відпала необхідність існування арешту майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження у той час, коли виконавче провадження завершено в результаті повернення виконавчого документа стягувачу, однак в результаті поєднання боржника і кредитора в одній особі зобов`язання за кредитним договором припинено. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, враховуючи те, у даному випадку існування арешту майна [PERSON] , накладеного згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.08.2014 року у виконавчому провадженні [NUMBER], порушує право власності позивача, потреба у арешті майна та оголошення заборони на його відчуження на даний час відпала, так як зобов`язання боржника припинено, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved