Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-23 00:00:00

[PERSON] 01.11.2021 року звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа: Новокодацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) про зарахування коштів у виконавчому провадженні. Позов обґрунтовано тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-6183/2010 від 02.11.2010 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі з усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з 01.09.2010 року до повноліття сина. У провадженні Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває виконавче провадження № 42999898 від 15.04.2014 року з виконання вказаного судового рішення. Протягом квітня 2019 року жовтня 2020 року позивач здійснював сплату аліментів на суму 10\~500 грн., які державним виконавцем при розрахунку не враховано. Позивач звертався до виконавчої служби щодо зарахування вказаної суми, однак, платежі не було зараховано. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, надавши розрахунок державного виконавця без врахування 10\~500 грн., які сплачено позивачем. На підставі викладеного, позивач просить зарахувати сплачені ним грошові кошти на користь [PERSON] у розмірі 10\~500 грн. зі сплати аліментів з квітня 2019 року по жовтень 2020 року у виконавчому провадженні № 42999898 від 15.04.2014 року за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-6183/2010 від 02.11.2010 року, що перебуває на виконанні Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Ухвалою судді від 05.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 20.12.2021 року від представника Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) надійшло пояснення. У поясненнях зазначено, що у провадженні відділу перебуває виконавче провадження № 42999898 щодо стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання їх сина [PERSON] . Позивач у 2018 році сплачував аліменти, зазначаючи прізвище стягувача « [PERSON] ». Боржник [PERSON] звернувся до відділу та просив зарахувати квитанції про сплату аліментів, за якими кошти перераховано на ім`я отримувача [PERSON] . 13.08.2020 року від стягувача [PERSON] надійшла до відділу заява, в якій повідомлено, що кошти, отримані на ім`я дитини у квітні-грудні 2019 року та в січні-липні 2020 року не є аліментами, а отримані як додаткова допомога на дитину. Також заявою від 20.11.2020 року [PERSON] повідомила, що кошти, отримані у вересні та жовтня 2020 року на [PERSON] є додатковою допомогою. Окрім того, оскільки зазначений в квитанції на 500 грн. від 02.04.2020 року отримувач платежу не є стягувачем у виконавчому провадженні № 2999898, квитанція не може бути врахована до розрахунку заборгованості. Враховуючи викладене, всі дії державного виконавця проведені у відповідності до вимог чинного законодавства. Ухвалою суду від 29.08.2022 року залучено до участі у справі правонаступника Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). У судове засіданні позивач не з`явився. У судовому засіданні 19.01.2023 року позивач позов підтримав, просив задовольнити. У судовому засіданні 19.01.2023 року відповідач заперечувала проти задоволення позову. Від [PERSON] надійшла заява, в якій просила судовий розгляд справи закінчити в її відсутність, проти позову заперечує, просила відмовити. Представник третьої особи Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Астапенкова К.М. письмово просила розгляд справи проводити без участі представника відділу. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі обставини справи. У ході судового розгляду встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-6183/2010 від 02.11.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття [PERSON] , починаючи стягнення з 01.09.2010 року (т. 1 а.с.10-12). 24.11.2010 року на виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист (т. 1 а.с.59). Постановою державного виконавця від 15.04.2014 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-6183/2010 року, виданим 24.11.2010 року на виконання вищевказаного рішення суду (т. 1 а.с.13). Також судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.11.2010 року по справі № 2-6182/2010 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу змінено на [PERSON] (т. 1 а.с. 66-67). 08.08.2015 року [PERSON] у зв`язку з укладенням шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (т. 1 а.с.70). 04.07.2017 року державним виконавцем у виконавчому провадженні № 42999898 винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження, якою змінено прізвище стягувача з « [PERSON] » на « [PERSON] » (т. 1 а.с.71-72). За період з квітня 2019 року по жовтень 2020 року позивач сплачував кошти, зазначаючи призначення платежу «аліменти», та отримувача « [PERSON] »: [INFO] 2\~000 грн., 02.05.2019 року 1 000 грн., 25.06.2019 року 500 грн., 26.07.2019 року 500 грн., 28.08.2019 року 500 грн., 26.09.2019 року 500 грн., 31.10.2019 року 500 грн., 27.11.2019 року 500 грн., 21.12.2019 року 500 грн., 17.01.2020 року 500 грн., 21.02.2020 року 500 грн., 02.04.2020 року 500 грн., 08.05.2020 року 500 грн., 04.06.2020 року 500 грн., 11.09.2020 року 500 грн., 22.10.2020 року 500 грн. (т. 1 а.с.17-19). Також позивач надав квитанцію про перерахування [PERSON] коштів в розмірі 500 грн. [PERSON] від 02.04.2020 року (т. 1 а.с.19). Позивач звернувся до Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо зарахування вказаних коштів як аліментів у виконавчому провадженні № 42999898 (т. 1 а.с.14-16), на що отримав відповідь, відповідно до якої отримувач коштів не є стягувачем у виконавчому провадженні № 42999898 (т. 1 а.с.20-21). Згідно з розрахунком заборгованості від 07.06.2021 року (т. 1 а.с.25-26) з березня 2019 року жовтень 2020 року позивач аліменти не сплачував (т.1 а.с.25-26). У позові [PERSON] просить зарахувати сплачені ним кошти в розмірі 10\~500 грн. як сплату аліментів у виконавчому провадженні № 42999898, а відповідач заперечує, що вказані суми є аліментами, та стверджує, що отримані кошти є додатковою допомогою на дитину. З наведеного вбачається, що між сторонами виник спір щодо зарахування сплати аліментів у виконавчому провадженні, який підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого\~Сімейним кодексом України. За змістом ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця (ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»). Згідно з ч. 13 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України. Відповідно до\~п.\~6\~розділу XVI\~Інструкції з\~організації примусового\~виконання рішень,\~затвердженої наказом\~Міністерства юстиції\~України №512/5\~від 02.04.2012\~року,\~виконавець зобов`язаний\~обчислювати розмір\~заборгованості зі\~сплати аліментів\~щомісяця та\~у випадках,\~передбачених\~ч.\~4\~ст.\~71\~Закону,\~повідомляти про\~розрахунок заборгованості\~стягувача і\~боржника. Розрахунок\~заборгованості обчислюється\~в автоматизованій\~системі виконавчого\~провадження на\~підставі відомостей,\~отриманих із: звіту\~про здійснені\~відрахування та\~виплати; квитанцій\~(або\~їх копій)\~про перерахування\~аліментів,\~наданих стягувачем\~чи боржником; заяв\~та (або)\~розписок стягувача; інформації\~про середню\~заробітну плату\~працівника для\~цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. За змістом пункту 3 розділу XVI цієї Інструкції в разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Аналогічну норму містить ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» - спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, позивач сплачував аліменти на дитину [PERSON] відповідачу, зазначаючи отримувачем коштів [PERSON] (т. 1 а.с.78), [PERSON] (т. 1 а.с.118), а також [PERSON] 16.03.2018 року, 24.04.2018 року, 25.05.2018 року, 15.06.2018 року та 03.07.2018 року (т. 1 а.с.119). Всі зазначені платежі мають призначення «аліменти», та були зараховані державним виконавцем у виконавчому провадженні № 42999898. Також матеріали виконавчого провадження містять заяву [PERSON] , прийняту виконавчою службою 28.07.2020 року, в якій відповідач підтвердила, що у 2019 році отримувала аліменти: квітень 1 000 грн., травень 2\~000 грн., з червня по грудень по 500 грн., а також у 2020 році отримувала аліменти по 500 грн. у січні, лютому, квітні, травні, червні (т. 1 а.с.143). Зазначені суми відповідають сумам, вказаним у квитанціях, що надані позивачем. На підставі вказаної заяви державним виконавцем було зроблено розрахунок станом на 01.08.2020 року, в якому враховані вказані платежі (т. 1 а.с.144). 13.08.2020 року відповідач звернулася до виконавчої служби з заявою, в якій просила не враховувати вищевказані платежі, оскільки отримувала вказані кошти на ім`я дитини як додаткову допомогу (т. 1 а.с.148). Після зазначеного державним виконавцем при подальших розрахунках заборгованості [PERSON] спірні платежі за період з квітня 2019 року по червень 2020 року не враховувалися (т. 1 а.с.163-164). Також [PERSON] 20.11.2020 року звернулася до виконавчої служби з заявою, в якій зазначила, що отримані сином гроші у вересні та жовтні є додатковою допомогою на дитину (т. 1 а.с. 203). З наведеного вбачається, що [PERSON] отримала грошові кошти, які надсилав позивач 02.04.2019 року 2\~000 грн., 02.05.2019 року 1 000 грн., 25.06.2019 року 500 грн., 26.07.2019 року 500 грн., 28.08.2019 року 500 грн., 26.09.2019 року 500 грн., 31.10.2019 року 500 грн., 27.11.2019 року 500 грн., 21.12.2019 року 500 грн., 17.01.2020 року 500 грн., 21.02.2020 року 500 грн., 02.04.2020 року 500 грн., 08.05.2020 року 500 грн., 04.06.2020 року 500 грн., 11.09.2020 року 500 грн., 22.10.2020 року 500 грн. Враховуючи призначення платежів «аліменти», періодичність та їх розмір, зарахування коштів у виконавчому провадженні раніше з іншим отримувачем « [PERSON] » та « [PERSON] », фактичне отримання коштів відповідачем, що підтверджується її заявами виконавцю від 28.07.2020 року та 20.11.2020 року, а також відсутність судового рішення щодо стягнення додаткових витрат на дитину або інших боргових зобов`язань з аліментів позивача перед відповідачем, суд дійшов висновку, що зазначені кошти отримані відповідачем є аліментами на сина [PERSON] . На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та зарахування у виконавчому провадженні щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] платежів позивача: [INFO] 2\~000 грн., 02.05.2019 року 1 000 грн., 25.06.2019 року 500 грн., 26.07.2019 року 500 грн., 28.08.2019 року 500 грн., 26.09.2019 року 500 грн., 31.10.2019 року 500 грн., 27.11.2019 року 500 грн., 21.12.2019 року 500 грн., 17.01.2020 року 500 грн., 21.02.2020 року 500 грн., 02.04.2020 року 500 грн., 08.05.2020 року 500 грн., 04.06.2020 року 500 грн., 11.09.2020 року 500 грн., 22.10.2020 року 500 грн., а всього 10\~000 грн. Щодо вимоги позивача про зарахування аліментів за квитанцією від 02.04.2020 року в розмірі 500 грн., суд зазначає таке. Як вбачається з наданої позивачем квитанції (т. 1 а.с. 19), 500 грн. було перераховано відповідачем позивачу, оскільки платником зазначено [PERSON] , а отримувачем коштів позивача. Враховуючи викладене такий платіж не може бути зараховано як аліменти, тому позов у цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач не просив у позові стягнути судові витрати з відповідача, а також з урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку про покладення судових витрат позивача зі сплати судового збору на нього. На підставі викладеного,

Outcome: partial