Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

У грудні 2022 року представник позивачки [PERSON] адвокат С.Г.Грущенко звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом про визнання недійсним заповіту [PERSON] від 14.06.2021, який посвідчено приватним нотаріусом М.І.Литвин. В обґрунтуванні позову зазначено, що позивачка після смерті свого чоловіка [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і від нотаріуса дізналася, що [PERSON] склав за життя заповіт, яким все майно заповів відповідачеві. Позивач вважає заповіт недійсним, оскільки перед своєю смертю [PERSON] передав позивачці оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок і казав, що заповіту не складав. Відповідач майже не спілкувався ні з позивачкою, ні з заповідачем [PERSON] , не допомагав по господарству. Під час поховання спадкодавця відповідач цікавився лише наявністю оригіналів документів на будинок. Відзив на позов не складався. Письмовим поясненням від 19.01.2023 третя особа-приватний нотаріус М.І.Литвин вказала на належне посвідчення нею заповіту [PERSON] . До\~пояснення надала копію другого примірника заповіту, який зберігається у справах приватного нотаріуса (а.с. 25). У судовому\~засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, пояснила, що заповіт знайшла у документах свого покійного чоловіка. Бажає щоб їй належала уся його спадщина. Подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] позов підтримав. Повідомив, що позивачка надала представникові копію не підписаного спадкодавцем заповіту на підставі якого й складено позов. Наголосив на відмінностях між заповітом, який складено на бланку для нотаріальних дій і заповітом, що залишений у справах приватного нотаріуса. На першому відсутній підпис спадкодавця. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував. Від спадщини свого діда [PERSON] не відмовляється оскільки має заповіт діда на своє ім`я. Перешкод для проживання позивачки [PERSON] у будинку діда не створював і не створюватиме. Подав заяву про прийняття спадщини. Третя особа приватний нотаріус М.І.Литвин пояснила, що 14.06.2021 посвідчила заповіт [PERSON] у відповідності з чинним законодавством. Він прочитав в голос примірник заповіту, який надруковано на бланку для вчинення нотаріальних дій, і примірник заповіту, виконаний не на бланку. Підписав обидва автентичних тексти заповіту. Поставив підпис у реєстрі для вчинення нотаріальних дій, який відповідно до ст. 52 Закону України "Про нотаріат" є доказом вчинення відповідної нотаріальної дії. Заповіт на бланку нотаріус видала заповідачеві, а інший залишився у нотаріуса. На другому примірнику заповіту нотаріус зазначила серію і номер нотаріального бланку. Можливо заповідач "недопідписав" нотаріальний бланк, проте його воля, як заповідача, була чітко усно висловлена і відтворена нотаріусом у примірниках заповіту. Вивчивши письмові заяви учасників справи, матеріали справи і надані до\~суду докази, вислухавши вступні промови учасників справи і представника позивача, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 12.12.2000 позивачка [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб 12.12.2000 (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 18.10.2000 [PERSON] на підставі рішення виконкому Семенівської селищної ради є власником житлового будинку [ADDRESS] , що зареєстроване Лубенським МТБІ та записано в реєстрову книгу № 16 за реєстровим № 2521 від 20.11.2000 (а.с. 5). Тобто будинок набуто у власність [PERSON] до одруження. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.09.2021 (а.с. 8). Із заповіту, копію якого надано позивачем до суду та оригінал якого оглянуто судом у судовому засіданні вбачається, що заповіт [PERSON] посвідчений 14.06.2021 приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області М.І.Литвин, зареєстрований в реєстрі за № 687. Заповітом [PERSON] заповів все належне йому майно відповідачеві [PERSON] . Заповіт складено і підписано в двох примірниках, один з яких зберігається в справах приватного нотаріуса Семенівського районного нотаріального округу М.І.Литвин, а другий, викладений на нотаріальному бланку і видається заповідачу. Заповіт записаний нотаріусом зі слів [PERSON] . Заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем [PERSON] і власноручно підписаний ним у присутності нотаріуса. У зазначеному заповіті, що виконано на бланку для вчинення нотаріальних дій, відсутній особистий підпис заповідача [PERSON] , але є його власноручний запис "цей заповіт мною прочитано в голос і підписано власноручно" (а.с. 7). 19.01.2023 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області М.І.Литвин на виконання ухвали суду від 27.12.2022 надано копію другого примірника (зберігається у справах нотаріуса) заповіту [PERSON] від 14.06.2021 з якого вбачається, що заповіт містить особистий підпис заповідача [PERSON] після слів "цей заповіт мною прочитано в голос і підписано власноручно" (а.с. 26). Така сама копія заповіту є у спадковій справі щодо спадщини [PERSON] (а.с. 61). На заповіті, що виконаний на не нотаріальному бланку і зберігається у приватного нотаріуса М.І.Литвин, є позначка про використаний бланк для вчинення нотаріальних дій НРВ 435315 (а.с. 26). 21.02.2023 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області М.І.Литвин на виконання ухвали суду від 15.02.2023 надано копію аркушів з Реєстру для реєстрації нотаріальних дій, із якого вбачається, що 14.06.2021 за №\~687 було вчинено одну нотаріальну дію та використано один бланк для складання заповіту [PERSON] , [INFO] , стягнуто плату 60,00 грн. Реєстр містить підпис [PERSON] щодо посвідчення заповіту, бланк НРВ 455315 (а.с. 45). Спадкова справа на майно померлого [INFO] [PERSON] заведена приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Н.В.Трембач за № 45/2022. У справі є заяви про прийняття спадщини і позивачкою і відповідачем; письмове роз`яснення нотаріусом позивачці про наявне право на обов`язкову частку у спадщині у розмірі 1/6; копія заповіту [PERSON] від 14.06.2021, яку витребувано у приватного нотаріуса М.І.Литвин; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру про реєстрацію згаданого заповіту [PERSON] у Спадковому реєстрі 14.06.2021 (а.с. 46-61). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 Цивільного кодексу України (далі ЦК)). Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається (ст. 1234 ЦК). Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до\~частини четвертої статті 207\~цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~статтях 1251-1252\~цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в\~порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України (ст. 1247 ЦК). Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253\~цього Кодексу) (ст. 1248 ЦК). Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (ч.ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК). У постанові Верховного Суду від 14.05.2018 у справі №756/14304/15-ц (провадження № 61-11896св18) зроблено висновок по застосуванню ч. 2 ст. 1257 ЦК та вказано, що для дійсності заповіту волевиявлення заповідача має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Воля це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених ЦК. Відтак закон пов`язує визнання заповіту недійсним у разі встановлення, що волевиявлення заповідача [PERSON] у заповіті від 14.06.2021 не було вільним і не відповідало його волі. Однак таких обставин (підстав) у справі не встановлено. Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти дієздатних фізичних осіб, складені відповідно до вимог законодавства України і особисто подані ними нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, а також забезпечують державну реєстрацію заповітів у Спадковому реєстрі відповідно до\~порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Посвідчення заповіту через представника, а також одного заповіту від імені кількох осіб не допускається. При посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається (ст. 56 Закону України "Про нотаріат"). Про всі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами або посадовими особами органів місцевого самоврядування, робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій після того, як нотаріус зробить посвідчувальний напис на документі або підпише документ, що ним видається. Кожна нотаріальна дія реєструється під окремим порядковим номером. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована, зазначається на документі, що видається нотаріусом, чи в посвідчувальному написі. Реєстр для реєстрації нотаріальних дій повинен бути прошнурований, аркуші пронумеровані. Кількість аркушів у реєстрі повинна бути засвідчена підписом посадової особи відповідного територіального органу Міністерства юстиції України та його печаткою. Кожний нотаріус веде окремий реєстр. Запис у реєстрі робиться чітко, розбірливо, із заповненням усіх граф, передбачених за встановленою формою. Не допускаються підчистки, дописки, інші незастережні виправлення та запис олівцем. Запис у реєстрі є доказом вчинення нотаріальної дії (ст. 52 Закону України "Про нотаріат"). Тексти договорів, заповітів, довіреностей, свідоцтв, актів про морські протести та протести векселів, перекладів у разі засвідчення нотаріусом вірності перекладу документа з однієї мови на іншу, заяв, на яких нотаріусом засвідчується справжність підпису, за винятком заяв у електронній формі заяв та примірників документів, що залишаються у справах нотаріуса, а також дублікатів нотаріальних документів, викладаються на спеціальних бланках нотаріальних документів з лицьового та зворотного боку цих бланків. У разі якщо документ викладено на спеціальному бланку нотаріальних документів, на примірнику документа, що залишається у справах нотаріуса, нотаріус після посвідчувального напису у правому нижньому куті аркуша зазначає серію та номери використаних на нотаріальну дію спеціальних бланків нотаріальних документів. Перед підписанням документа нотаріус зобов`язаний забезпечити ознайомлення зі змістом документа сторін (учасників). При вчиненні нотаріальних дій, що потребують прикладення власноручного підпису осіб, нотаріус перевіряє справжність підпису цих осіб шляхом здійснення ними підпису у його присутності. Встановлення їх особи здійснюється за документами, визначеними Законом України "Про нотаріат" (пункти 1-4 глави 9 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Відтак законодавство передбачає складення і посвідчення нотаріусом заповіту у двох примірниках: - на спеціальному бланку нотаріального документа, яким у цій справі є бланк НРВ 435315, і який видано 14.06.2021 спадкодавцеві [PERSON] (а.с. 7); - і без застосування бланку нотаріального документа, яким у цій справі є примірник заповіту спадкодавця [PERSON] від 14.06.2021, який залишено у справах приватного нотаріуса М.І.Литвин (а.с. 26, 61). Верховний Суд у постанові від 18.08.2021 у справі № 551/335/18 зазначив, зокрема, що заповіт як остання воля особи стосується її розпоряджень на випадок смерті і тому покликаний вирішувати важливі для особи питання щодо призначення спадкоємців, визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом. Свобода заповіту передбачає особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належним чином вираженим, піддається правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. У постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 674/461/16-ц зроблено висновок, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Із текстів обох примірників оспорюваного заповіту від 14.06.2021 чітко й однозначно вбачається воля спадкодавця [PERSON] на передання свого майна у спадок відповідачеві [PERSON] . Обидва примірники заповіту [PERSON] від 14.06.2021 не містіть достатніх відомостей чи реквізитів, які б свідчили на користь того, що їх складено із порушенням вимог щодо їх форми та посвідчення. Так зване "недопідписання" заповіту, який виконано на бланку для вчинення нотаріальних дій, не є тією обставиною та підставою, яка була б достатньою для недійсності або нікчемності згаданого заповіту [PERSON] як його розпорядження своїм майном на випадок смерті. Враховуючи зазначене суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Outcome: dismissed