Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Глеба П.О., звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним позовом, який обґрунтовує тим, що 28.09.2013 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області вказаний шлюб розірвано. На момент подачі позовної заяви сторони проживають окремо. В період перебування у шлюбі, у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю. Позивач стверджує, що відповідач протягом останнього періоду взагалі не цікавиться життям сина, жодних коштів на його базові потреби харчування, одяг, лікування, оплата гуртків на надає. Крім того, відповідач жодним чином не бере участі у розвитку дитини, не цікавиться чи відвідує він гуртки, не переймається їх оплатою, не відвозить та не забирає дитину з таких та не витрачає жодних коштів, які необхідні для його загального розвитку. Так, за підрахунками позивача, виховання і утримання сина їй обходиться в суму приблизно 9000,00 грн. на місяць, з яких 4000,00 грн. харчування, 500,00 грн. школа, 900, 00 грн. харчування в шкільній їдальні, 2000,00 грн. одяг, взуття, 1600,00 грн. побутові, культурні та гігієнічні потреби. У зв`язку з тим, що відповідач не бере ніякої участі у вихованні та утриманні дитини, між ними не досягнуто згоди щодо матеріального утримання та виховання дитини, у зв`язку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь, на утримання сина аліменти у розмірі 4500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття, а також витрати на правову допомогу 4000,00 грн.. 03.02.2023 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог в частині розміру аліментів, зокрема просить суд стягнути з нього аліменти у розмірі 2800,00 грн. Також позивач заперечує проти задоволення позову з мотивів наведених позивачем у позовній заяві. Так, доводи відзиву зводяться до того, що відповідач бере участь у вихованні спільного сина, регулярно пересилає позивачеві гроші, на підтвердження чого долучає до відзиву фото знімки, копії квитанцій банку. Також відповідач стверджує, що він пропонував позивачеві домовитися про порядок участі у вихованні сина та його утримання, однак згоди не дійшли. Відповідач стверджує, що розрахунок витрат на дитину складений позивачем є суто надуманим та не підтверджений жодними доказами. Також зазначає, що його місячний дохід становить 6600,00 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи відповідача, а відтак заявлений позивачем розмір аліментів є для нього занадто великим. У нього відсутні будь яке рухоме майно, виключне право на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних вправ. 16.02.2023 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, зокрема зазначає, що доводи відзиву не відповідають дійсності, оскільки у відповідача є у власності нерухоме майно, зокрема земельна ділянка, на якій відповідач веде будівництво будинку. Крім того вважає, що відповідач не позбавлений можливості докласти зусиль для пошуку роботи з достатнім доходом і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дітей у достатньому розмірі, а довідка надана відповідачем, не підтверджує його справжнього доходу. З урахуванням наведеного позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, і стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 6500,00 грн. 17.02.2023 року позивачем подані до суду заперечення на відповідь на відзив. 01.03.2023 року позивачем подані до суду додаткові пояснення. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили такі задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засідання заперечили проти задоволення позовних вимог з підстав та мотивів наведених у відзиві на позовну заяву. При цьому позивач не заперечив проти часткового задоволення позовної заяви і стягнення з нього на користь позивача на утримання спільного сина аліменти у розмірі 2800 грн. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 28 вересня 2013 року сторони зареєстрували шлюб. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.12.2018 року справа № 308/12627/18 даний шлюб розірвано. Рішення суду набрало законної сили 03.01.2019 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконкомом Ратівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб/ № 476 від 20.10.2022 року виданої Ратівецьким старостинським округом слідує, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] та батьками дитини записані [PERSON] і [PERSON] . У відповідності до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачем ставиться вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 4500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач заперечує такий розмір аліментів, стверджує, що такий є для нього непомірним. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі\~ст. 182 СК України\~слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з\~ст.\~7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет на\~2023\~рік»,\~прожитковий мінімум\~у 2023\~році для\~дітей віком\~до 6\~років:\~з 1\~січня -\~2272\~гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Оцінюючи наявні у справі докази, та враховуючи те, що відповідач є батьком дитини, особою працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, беручи до уваги вік дитини, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік», а також те, що син перебуває на утриманні та проживає з матір`ю, хоча обов`язок утримувати дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд дійшов до висновку, що відповідач зобов`язаний нести витрати на утримання свого сина у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 гривень щомісячно. Також при визначенні розміру аліментів, судом було взято до уваги і те, що відповідач періодично пересилав на рахунок позивача кошти для утримання дитини. При цьому, суд критично оцінює довідку про доходи відповідача видану за місцем роботи відповідача № 0М00-000010 від 01.02.2023 року на підтвердження його майнового стану, оскільки така не відображає та не підтверджує його реального річного доходу, майновий стан, наявність чи відсутність у відповідача рухомого чи нерухомого майна, тощо. Згідно з ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 03.10.2022 року, то аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. За приписами п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial