Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить встановити їй додатковий строк для подання заяви до органів нотаріату про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном в два місяці (60 календарних днів) з моменту набрання судовим рішенням законної сили та встановити факт, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , є останнє місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 липня 1968 року відділом РАГС Ленінського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між позивачкою та [PERSON] , що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України. 16 листопада 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було видано свідоцтво про шлюб (повторно), серія [NUMBER] , що підтверджує факт укладення шлюбу між позивачкою та [PERSON] . Чоловіку позивачки - [PERSON] , на праві спільної часткової власності, в розмірі % належала квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 05.03.1998, виданим згідно із розпорядженням від 29.12.1997, № 76, відповідно до якого також підтверджується частка позивачки у вказаній квартирі, і частка доньки позивачки - [PERSON] , а також частка внука позивачки - [PERSON] . У червні 2015 року чоловік позивачки - [PERSON] захворів і вона повністю його матеріально утримувала. 29.09.2016 у позивачки було діагностовано онкологічне захворювання і вона була змушена терміново поїхати на лікування до Італії, що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] . В період лікування позивачки за кордоном помер її чоловік [PERSON] , про що 08 грудня 2021 року було складено відповідний актовий запис № 2962, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). З 2019 року [PERSON] проживав у м. Рівне у доньки - [PERSON] , яка здійснювала його догляд та лікування. У свідоцтві\~про смерть\~ [PERSON] \~вказано місце\~смерті: м. Рівне Рівненська область. На день\~смерті чоловіка,\~позивачка перебувала\~за кордоном,\~де проходила\~складний курс лікування, приїхати до України вона планувала весною 2022 року, але 24 лютого 2022 року держава-агресорка Російська Федерація почала проти України повномасштабну війну, у зв`язку з чим позичка змогла повернутись додому лиш 02.10.2022. Позивачка вказує, що після приїзду до України вона мала намір оформити свої спадкові права на частку чоловіка у квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, при зверненні до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Ільчук Н.О. позивачці було роз`яснено, що вона пропустила строк для звернення до суду, а також надала Інформаційну довідку зі спадкового реєстру, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Ухвалою суду від 12.12.2022 у вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 24 січня 2023 року представником позивача було подано клопотання про виклик свідків: [PERSON] та [PERSON] , та про виправлення технічної описки в номері будинку, у якому на момент смерті проживав [PERSON] , а саме замість неправильного номеру " [ADDRESS] , просить вважати правильним " [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представником подано до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та вважати відкликаним клопотання про виклик свідків. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що визнає позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини у справі, судом встановлено таке. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 16 листопада 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), між позивачкою та [PERSON] було укладено шлюб. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданого 14 листопада 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), [PERSON] помер [INFO] . Згідно з копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 70621273 від 14.11.2022, спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Відповідно до медичних довідок, виданих на ім`я [PERSON] , за період з 2021 року по 2023 рік позивачка періодично проходить лікування в лікарні "Гільєрмо да Салічето" в місті П`яченца (Італія), у відділенні онкології та гематології. Чоловіку позивачки - [PERSON] , на праві спільної часткової власності, належала 1/4 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 05.03.1998, виданим згідно із розпорядженням від 29.12.1997, № 76, відповідно до якого також підтверджується частка позивачки у вказаній квартирі, і частка доньки позивачки - [PERSON] , а також частка внука позивачки - [PERSON] . За приписами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу вимог ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220-1221,1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Як стверджується матеріалами справи, позивачка є спадкоємицею за законом і не відмовляється від прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За приписами ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Як слідує зі змісту положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців: 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом враховується, що з огляду на встановлені обставини справи, спадкоємиця за законом - позивачка [PERSON] пропустила встановлений законом 6-місячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме через стан свого здоров`я, що стверджується доказами, наявними у матеріалах справи. Таким чином позовна вимога про встановлення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її чоловіка, який помер у [ADDRESS] , терміном у два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили є обґрунтованою та підлягає задоволенню судом. Крім того, ч. 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема, у готелі чи у санаторії тощо). Згідно зі ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. Саттями 2,3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою їх обмеження. Як зазначено у ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»", місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Відповідно до п. 1.14. глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили. З аналізу наведених норм права та правила ч. 1 ст. 1221 ЦК України, враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що місцем\~відкриття спадщиниє не місце реєстрації спадкодавця - [PERSON] ,\~а місце\~його постійного\~фактичного проживанняза адресою: [ADDRESS] . За наведених обставин позов [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту місця відкриття спадщини підлягає задоволенню судом.

Outcome: approved