Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

В обґрунтування вимог посилається на те, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , є власником автомобілю FordFusion, реєстраційний номер [NUMBER] . 11.07.2020 о 07 год. 45 хв. в м. Кропивницькому по вул. Герої України, 16/17 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля FordFusion, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням позивача, та автомобіля ВАЗ 2102, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відносно позивача неправомірно складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 333591 від 11.07.2020. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.11.2020 провадження у справі відносно [PERSON] закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 23.12.2020 постанова Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.11.2020 залишена без змін.Під час розгляду справи судом першої інстанції призначено та проведено судово інженерно-транспортна експертиза, в результаті якої висновком експерта № 3402/3403/20-27 від 19.08.2020 встановлено, що водій автомобіля ВАЗ 2102 [PERSON] порушив вимоги п. 8.7.3 (ґ) та п. 12.4 ПДР України, що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди. На даний час відділом поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького ГУНП в Кіровоградській області вживаються заходи щодо складення адміністративного протоколу відносно [PERSON] , з метою притягнення його до адміністративної відповідальності. Разом з тим, сам по собі факт не притягнення винної особи до адміністративної відповідальності не може бути підставою для звільнення її від цивільної відповідальності. Згідно висновку експертного дослідження № 17 від 05.11.2020, вартість автомобіля FordFusion, реєстраційний номер [NUMBER] на 11.07.2020 становить 348 169,35 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля станом на 11.07.2020 становить 477 070,93 грн. Сума матеріального збитку завданого власнику [PERSON] в наслідок пошкодження вартість автомобіля станом на 11.07.2020 становить 348 169, 35 грн. Позивач був вимушений за власний кошт провести ремонтні роботи пошкодженого автомобіля, таким чином сума фактично понесених витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу, відповідно до рахунку № 19 від 10.11.2020 становить 253 022,03 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» поліс ОСЦПВВНТЗ № 137884996, яким встановлено максимальну суму страхового відшкодування в розмірі 130 000 грн, відповідно вказана сума підлягає стягненню зі страховика. З [PERSON] підлягає стягненню витрати на проведення виконання експертного автотоварознавчого дослідження № 17 від 05.11.2020, вартість виконаних робіт складає 1015,20 грн. Просить суд: 1. Стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 124 037,23 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. 2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» в рахунок страхового відшкодування 130 000. 3. Стягнути з [PERSON] та з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Позивач 23.02.2022 подав уточнену позовну заяву, із зазначенням позивача [PERSON] . Ухвалою суду від 18.05.2022 [PERSON] залучений позивачем. Остаточно просять суд: 1.Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 123 022,03 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди 25 000 грн. 2.Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди на проведення експертного дослідження 1015,20 грн та у відшкодування моральної шкоди 25 000 грн. 3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на [PERSON] в рахунок страхового відшкодування 130 000. 4. Стягнути з [PERSON] та з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь [PERSON] судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» подала відзив в якому позов не визнала, обґрунтовуючи наступним. Між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] 21.04.2020 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 137884996 (далі у тексті - Поліс). Предметом страхування за Полісом є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 2102 1979, [NUMBER] .Ліміт відповідальності за полісом за шкоду, заподіяну майну - 130 000 (сто тисяч) гривень, франшиза - 2 000 (дві тисячі) гривень. 22.02.2021 до ПрАТ «СК «УНІКА» звернувся позивач із заявою про виплату матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, що сталося 11.07.2020 за участю забезпеченого транспортного засобу, під керуванням водія [PERSON] та автомобіля FordFusion, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .Відповідно до Довідки про дорожньо-транспортну пригоду, за наслідками пригоди складено протокол про адміністративне правопорушення на [PERSON] щодо порушення ним П.16.11.ПДР - Порушення дій водія чиє ТЗ рухається по другорядній на перехресті нерівнозначних доріг. Інших протоколів складено не було.У подальшому Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 листопада 2020 року закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, «Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вказана Постанова у справі про адміністративне правопорушення стосується лише осіб, стосовно яких ухвалена постанова суду, тобто [PERSON] . Стосовно [PERSON] протоколи про адміністративне правопорушення не складалися, та жодних постанов суду не ухвалювалися. Усі інші обставини мають бути доведені відповідно до вимог процесуального закону. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка є однією з обов`язкових ознак адміністративного правопорушення, не встановлена у порядку кримінального або адміністративного судочинства, та не підтверджується жодним документом по справі. Статтею 62 Конституції України закріплена презумпція невинуватості особи у вчиненні злочину. Відповідно до пункту 32.1 статті 32 Закону Страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність страхувальника за полісом не настала, у відповідача були відсутні правові підстави для визнання даної події страховим випадком, та відповідно, для виплати страхового відшкодування позивачу. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу FordFusion , реєстраційний номер [NUMBER] його власником є - [PERSON] . Відповідно до ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Страховику не надходила заява на виплату страхового відшкодування від власника транспортного засобу FordFusion, реєстраційний номер [NUMBER]та жодного іншого документа, який би підтверджував і надавав право позивачу на вчинення юридично значимих дій від імені власника пошкодженого транспортного засобу (довіреність тощо). Також не додано такі документи й до позовної заяви. Водночас у позовній заяві позивач зазначає з посиланням на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що він є власником майна, що не відповідає матеріалам справи. Таким чином, позивач не є власником майна, та відповідно є неналежним позивачем у даному спорі.Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до позовної заяви, вартість матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля FordFusion, д.р.н. [NUMBER] , дорівнює ринковій вартості автомобіля та становить 348169,35 грн, вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля (477070,93 грн). Вартість автомобіля у пошкодженому стані експертом не визначалася. Тобто, відповідно до вказаного висновку, автомобіль за законом є фізично знищеним. Отже розмір страхового відшкодування має становити різницю між вартістю транспортного засобу до ДТП та вартістю придатних залишків транспортного засобу після ДТП, та відповідно до наявних матеріалів розмір страхового відшкодування визначити неможливо. Крім того, позивачем не враховано, що відповідно до ст. 12 Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка відповідно до поліса становить 2 000 гривень. Отже, без оцінки вартості транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди визначити розмір страхового відшкодування не є можливим, а розрахунок, викладеній в позовній заяві, суперечить нормам спеціального Закону в спірних правовідносинах. Вважають позовні вимоги необґрунтованими, та просять відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав відзив, в якому позов не визнав, обґрунтовуючи наступним. Позивач намагається зловживати своїми правами та його дії спрямовані на неправомірне збагачення. Відповідач звертає увагу суду, що згідно Полісу №137884996 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії договору, укладеного між [PERSON] та ПрАТ «СК «УНІКА» закінчився 29.04.2021, а тому його умови щодо відшкодування на момент подачі позову вже не діяли.Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування із відомостями та додатками, передбаченими ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».Позивач подав її лише 22.02.2021, тоді як ДТП сталося 11.07.2021, що перевищує більш ніж півроку.Позивач умисно вказав факти, що не відповідають дійсності, з метою заволодіння коштами, а саме: в графі своєї заяви він вказав, що свідки пригоди відсутні, тоді як в протоколі про адміністративне правопорушення, яким притягувався позивач Серії ДПР18 №333591 від 11.07.2020, в графі «Свідки чи потерпілі» зазначено [PERSON] . Окрім потерпілого [PERSON] , внаслідок ДТП, постраждала його дружина - [PERSON] , що зазнала легких тілесних ушкоджень та є також потерпілою, що не спростовується і довідкою про ДТП. Інформація надана позивачем у заяві про відшкодування збитків є умисно спотвореною. Позивач зазначає, що вартість матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу FordFusion д/н [NUMBER] , [PERSON] дорівнює ринковій вартості автомобіля та становить 348 169,35 грн, а вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля та становить 477 070,93 грн. На спростування вищевказаного, надає фотографії - докази, на яких чітко видно, що зазначений транспортний засіб є в справному стані, їздить містом та надалі використовується. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірним і, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини. Вважає, що вина [PERSON] не встановлена у кримінальному або адміністративному процесі, тому він не має відшкодовувати шкоду. Просив у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник позивачів - адвокат Кричун Ю.А. позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Швець Р.Ю. позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Представник ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав відзив. Заслухавши учасників справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.07.2020 о 07 год. 45 хв. в м. Кропивницькому по вул. Герої України, 16/17 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля FordFusion, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля ВАЗ 2102, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Власником автомобіля FordFusion, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Відносно [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 333591 від 11.07.2020. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.11.2020 провадження у справі відносно [PERSON] закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 23.12.2020 постанова Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.11.2020 залишена без змін. Під час розгляду справи судом першої інстанції призначено та проведено судово інженерно-транспортна експертиза, в результаті якої висновком експерта № 3402/3403/20-27 від 19.08.2020 встановлено, що водій автомобіля ВАЗ 2102 [PERSON] порушив вимоги п. 8.7.3 (ґ) та п. 12.4 ПДР України, що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди. Протокол щодо порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху в момент ДТП не складався, постанов про його притягнення до адміністративної відповідальності або про відсутність складу адміністративного правопорушення не виносилось. Згідно висновків судово інженерно-транспортна експертиза № 3402/3403/20-27 від 19.08.2020: 1.В розглянутій дорожній обстановці дії водія автомобіля ВАЗ 2102 [PERSON] , що мали бути направлені на забезпечення безпеки і можливе запобігання ДІЛ регламентувались вимогами п. 8.7.3 (ґ) та 12.4 ПДР (текст надано в дослідницькій частині висновку). 2.В розглянутій дорожній обстановці дії водія автомобіля FordFusion, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , регламентувались (формально) вимогами дорожнього знаку 2.1 ПДР та п. 16.11 ПДР (текст надано в дослідницькій частині висновку). 3.По запропонованому для дослідження варіанті, водій автомобіля ВАЗ 2102 [PERSON] мав технічну можливість уникнути створення умов, що привели до зіткнення автомобілів FordFusion, реєстраційний номер [NUMBER] є та ВАЗ 2102. 4.Дії водія автомобіля FordFusion, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] в даній дорожній обстановці не суперечили вимогам дорожнього знаку 2.1 ПДР та вимогам п. 16.11 ПДР. При цьому, враховуючи, що водій автомобіля FordFusion, реєстраційний номер [NUMBER] був позбавлений можливості завчасного виявлення небезпеки для руху у вигляді автомобіля ВАЗ 2102 з причини невиконання його водієм вимог п, 8,7.3 (ґ) та 12.4 ПДР, слід зазначити, що своїми односторонніми діями водій автомобіля FordFusion, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] не мав можливості уникнути даної ДТП. 5. Враховуючи ту обставину, що водій автомобіля [PERSON] , не мав технічної можливості уникнути зіткнення, а водій автомобіля ВАЗ 2102 [PERSON] , мав технічну можливість виконати вимоги п. 8.7.3 (ґ) та 12.4 ПДР і таким чином мав можливість уникнути зіткнення з автомобілем FordFusion, слід зробити висновок про те, що у розглянутій дорожній обстановці невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ 2102 [PERSON] , вимогам п. 8.7.3 (ґ) та 12.4 IIДР з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з ДТП, що сталося. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. За приписами ст. 83 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Постанова у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватись на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в сукупності. В обґрунтування висновків суду у справі про закриття адміністративного правопорушення відносно [PERSON] за статтею 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, покладено його пояснення та експертний висновок від 19.08.2020. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. Позивачем надані докази того, що його вина у вчиненні ДТП відсутня. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187,1188 ЦК України. Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Частиною першою статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідач не надав доказів того, що шкода завдана не по його вині. Між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] 21.04.2020 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 137884996 (далі у тексті - Поліс). Предметом страхування за Полісом є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 2102 1979, [NUMBER] . Ліміт відповідальності за полісом за шкоду, заподіяну майну - 130 000 (сто тисяч) гривень, франшиза - 2 000 (дві тисячі) гривень. Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону). Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Позивач витратив на відновлювальний ремонт транспортного засобу 253 022,03 грн, що підтверджується рахунком № 19 від 10.11.2020. Ліміт відповідальності за полісом (Між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] ) за шкоду, заподіяну майну - 130 000 (сто тисяч) гривень, франшиза - 2 000 (дві тисячі) гривень. За таких обставин з ПрАТ «СК «УНІКА» на користь [PERSON] підлягає стягненню 128 000 грн(130 000 - 2 000 = 128 000). Різницю між сумою страхового відшкодування та реальними збитками суд стягує із [PERSON] в розмірі 123 022 грн. Крім того, [PERSON] просить стягнути моральну шкоду з [PERSON] в розмірі 25 000 грн. [PERSON] просить стягнути моральну шкоду в розмірі 25 000 грн. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки(пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: 1) характеру правопорушення; 2) глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; 3) ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; 4) інших обставин, які мають істотне значення. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Так, відповідно до п.3 Постанови, під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з ч. 2 п. 5 Постанови, доведенню підлягають: наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, наявність вини останнього в заподіянні шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В судовому засіданні доведено, що з вини відповідача заподіяна шкода майну позивача. Внаслідок дій відповідача позивач зазнав моральних страждань, які полягають у душевних переживаннях та муках, занепокоєності за те що сталося ДТП. Зазначені події внесли незручності та потребували додаткових зусиль для організації його життя, оскільки звичайний ритм життя був порушений. Такий аргумент відповідача, як недоведеність розміру завданої моральної шкоди не є підставою для відмови у позові, оскільки на час розгляду спору законодавцем не затверджено жодної єдиної методики визначення розміру завданої моральної шкоди, яка б мала загальне обов`язкове значення. Тому розмір відшкодування моральної шкоди має визначатись судом у кожному конкретному випадку з урахуванням особливостей конкретного правопорушення. Узагальнюючи вимоги закону, рекомендації Пленуму ВСУ, можна виділити критерії визначення розміру відшкодування моральної шкоди, зокрема характер правопорушення; глибина фізичних та душевних страждань; ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди; тривалість негативних наслідків (короткочасні, тривалі, довічні); істотність вимушених змін у способі життя потерпілого (неістотні, істотні). Враховуючи вищенаведене, виходячи з засад розумності та справедливості суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] має становити 5 000 грн, а на користь [PERSON] 2 000 грн. Також, на користь [PERSON] підлягає стягненню 1015,20 грн, що є вартістю експертного висновку. Судові витрати та витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідачів, пропорційно задоволених вимог. На підставі ст.ст. 23,1187, 1188 ЦПК України, ЗУ «Прообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

Outcome: partial