Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

24 жовтня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив розірвати шлюб. Розпорядженням Голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Дергачівського районного суду Харківської області. Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 24.10.2022 року справа № 535/1870/22 передана головуючому судді Болибоку Є.А. Розпорядженням керівника апарату Котелевського районного суду Полтавської області №10 від 11.01.2023 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 535/1870/22 (провадження №2/535/130/23) у зв`язку з припиненням відрядження судді Болибок Є.А. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 23.12.2022 справа № 535/1870/22 передана головуючому судді Мальцеву С.О. Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2022 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 10 лютого 2023 року (суддя Мальцев С.О.) прийнято до свого провадження справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. [PERSON] , через свого представника - адвоката Шевченко А.В., який діє на підставі договору № 19 від 16.07.2022 року, надав до суду заяву від 23.01.2023 року , в якій просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує повністю та просить розірвати шлюб (а.с. 36). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. [PERSON] телефонограмою від 06.03.2023 року повідомила суду що просить розгляд справи провести без її участі, зазначивши що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу, строк для примирення не потрібен. Також просить після розірвання шлюбу залишити ій дошлюбне прізвище " [PERSON] " (а.с. 41). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву [PERSON] слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 25.06.2022 року Шевченківським відділом ДРАЦС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 783, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 25.06.2022 року (а.с. 7). Від цього шлюбу сторони спільних дітей не мають. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони фактично не підтримують подружніх відносин, у них виникають постійні непорозуміння, примирення є категорично неможливим, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача - [PERSON] на користь позивача - [PERSON] необхідно стягти витрати по сплаті судового збору у розмірі 992, 40 грн. (а.с. 21). На підставі викладеного,

Outcome: approved