Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 14.09.2021 до Червонозаводського районного суду міста Харкова від адвоката Семенова С.В., який діє в інтересах [PERSON] , надійшла позовна заява з вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі на день звільнення 14162,62 грн та середній заробіток за весь період затримки розрахунку у розмірі 41017,60 грн., посилаючись на те, що в період з 24.02.2020 по 15.02.2021 позивач перебувала у трудових відносинах з ТОВ "Харківрегіонгаз", 15.02.2021 її було звільнено за угодою сторін на підставі до статті 36 Кодексу законів про працю України. Проте, відповідач в день звільнення не провів належних розрахунків з позивачем. Відповідно до виписки з банку по картковому рахунку від 22.08.2021 та Довідки щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача форми ок-5 заборгованість при звільненні становить: заробітна плата за січень-лютий 2021 року складає 14162,62 грн. Вказані кошти позивач не отримала по теперішній час, у зв`язку з чим у неї виникло право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку. Так, відповідно до норм тривалості робочого часу при 40 годинному робочому тижні з дня звільнення 15.02.2021 по день подачі до суду позовної заяви (03.09.2021) про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, позивач має право отримати середній заробіток за 136 робочих днів у розмірі 41017,60 грн. Зазначене стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Інші заяви по суті справи. Відповідач відзиву на позов не надав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 01.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в справі. Окрім того, зазначеною ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, яка була отримана відповідачем, однак залишилась не виконаною. Відповідно до акту приймання - передавання справ від 11.10.2022 до Ленінського районного суду міста Полтави з Червонозаводського районного суду міста Харкова надійшла справа № 646/6092/21. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2022, зазначену справу передано в провадження судді Подмаркової Ю.М. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 13.10.2022 прийнято до провадження справу, судове засідання призначено на 04.11.2022 о 14:00 год. 04.11.2022, 28.11.2022, 21.12.2022 та 20.01.2023 сторони на судовий розгляд не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено до 10:30 год. 27.02.2023. 27.02.2023 сторони повторно на судовий розгляд не прибули. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Від адвоката Семенова С.В. надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Харківрегіонгаз» про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не прибули, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем ТОВ "Харківрегіонгаз", з 24.02.2020, звільнено з роботи 15.02.2021 за угодою сторін, згідно пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України, що підтверджується записами у трудовій книжці серії [NUMBER] . Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з частиною 1 статті 21 Закону України "Про оплату праці"працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Право на своєчасне одержання винагороди за працю гарантовано статтею 43 Конституції України. Статтею 2 Кодексу законів про працю України передбачено, що право громадян на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, забезпечується державою. Відповідно до статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Згідно з вимогами статті 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до статті 47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку та провести з ним розрахунки, в строки передбачені статтею 116 Кодексу законів про працю України. Згідно положень статті 117 Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 Кодексу законів про працю України, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку та за затримку видачі трудової книжки, тобто за час вимушеного прогулу. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 Кодексу законів про працю України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу законів про працю України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт не проведення з ним остаточного розрахунку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу законів про працю України, а саме: виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум (постанова Верховного Суду України від 18 січня 2017 року справа № 6-2912цс16). "Порядком обчислення середньої заробітної плати", затвердженим постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100, визначено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включається: основна заробітна плата; доплати і надбавки; виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Нарахування виплат при обчисленні середньої заробітної плати, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадку, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком (п. 2, 3, 4, 8 Порядку). Згідно "Порядку обчислення середньої заробітної плати", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року, в інших випадках збереження середньої плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати, проводяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Як установлено судовим розглядом та не спростовано відповідачем, відповідно до виписки з банку по картковому рахунку та Довідки щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача форми ок-5, заборгованість при звільненні становить: заробітна плата за січень - лютий 2021 року складає 14162,62 грн. Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку, що підлягає стягненню з відповідача ТОВ «Харківрегіонгаз» на користь позивача [PERSON] за період з 15.02.2021 по 03.09.2021 становить 41017,60 грн. Доказів зворотного відповідачем суду не надано. Враховуючи викладене, аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] необхідність стягнення з відповідача на її користь заборгованості по заробітній платі в розмірі 14162,62 грн, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку у відповідності до положень статті 117 Кодексу законів про працю України за період в межах заявлених позовних вимог в сумі 41017,60 грн. Судові витрати. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн та на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved