Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла його баба [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] складала заповіти, які спірне спадкове майно не охоплювали. Спадкоємець за законом першої черги син померлої [PERSON] [PERSON] відмовився від спадщини після смерті матері на користь її онуків [PERSON] та [PERSON] , які 15 вересня 2022 року уклали договір про поділ спадщини, відповідно до умов якого спадковий будинок переходить у власність позивачу [PERSON] . Вказуючи, що він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті баби [PERSON] , однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просив визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Суддя своєю ухвалою від 11 січня 2023 року відкрила провадження у справі та призначила підготовче засідання. Суд своєю ухвалою від 06 лютого 2023 року закрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, однак подав адресовану суду заяву, в якій вказав, що позов він підтримує з викладених у ньому підстав та просить його задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відзиву на позовну заяву не подав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися також, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, відзиву на позовну заяву не подали, однак подали до суду письмові заяви, кожен зокрема, в яких вказали, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення та просять справу розглядати за їхньої відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося. Суд своєю ухвалою від 06 березня 2023 року постановив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Так, згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з частиною першою\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як установив суд, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 11) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги №1 за 2021 рік Турійської селищної ради Волинської області (а. с. 25). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано. До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 67.8 кв. м, житловою площею 41.5 кв. м, погріб «Б-1», сарай «В-1», сарай «Г-1», сарай «г», колодязь № 1, огорожа № 2, огорожа № 3 (а. с. 21-23). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до положень\~статті 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно з частиною першою статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Частиною третьою\~статті 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої\~статті 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що за життя [PERSON] складала заповіти, які спірне спадкове майно не охоплювали (а. с. 16, 17). Спадкоємець за законом першої черги син померлої [PERSON] [PERSON] відмовився від спадщини після смерті матері на користь її онуків [PERSON] та [PERSON] , про що 23 червня 2018 року подав письмову заяву нотаріусу (а. с.39 (на звороті) зі спадкової справи). Позивач [PERSON] є онуком спадкодавця, що підтверджується свідоцтвами про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с.12-14), у встановлений законом строк 02 липня 2018 року подав нотаріусу письмову заяву про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] (а. с. 49 (на звороті) зі спадкової справи). 15 вересня 2022 року [PERSON] та [PERSON] уклали нотаріально посвідчений договір про поділ спадщини, відповідно до умов якого належний спадкодавцю житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] перейшов у спадщину позивачу [PERSON] (а. с. 19). Постановою приватного нотаріуса від 15 вересня 2022 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а. с. 20). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 121/2018 до майна померлої [PERSON] (а.с. 39 - 61). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність у позивача [PERSON] права на спадкування за законом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої\~статті 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~ з відповідачів в користь позивача слід було би стягнути 992.40 гривень (по 330.80 гривень з кожного) судового збору. Однак, за змістом частини першої\~статті 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з\~вищенаведених положень\~процесуального закону\~та враховуючи,\~що відповідачі\~[PERSON] та [PERSON] визнали позов\~до початку\~розгляду справи\~по суті,\~то судові\~витрати,\~які підлягали\~стягненню з\~них,\~в розмірі\~496.20\~гривень (248.10\~гривень х\~2),\~слід розподілити\~таким чином:\~повернути позивачу\~з державного\~бюджету 50\~відсотків від\~цієї суми,\~-\~248.10\~гривень,\~стягнувши з\~відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача 248.10 гривень (по 124.05 гривень з кожного) судового збору. З відповідача [PERSON] , який заяви про визнання позову до початку розгляду справи по суті не подавав, слід стягнути на користь позивача 496.20 гривень судового збору. На підставі викладеного, статей\~1216,\~1217,\~1261,\~1266,\~1268,\~1269,\~1270,\~1273,\~1275 ЦК України\~та

Outcome: approved