Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

1.Короткий зміст позовних вимог. 12.01.2023 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 508545,88 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 26.04.2007 року уклали кредитний договір № CSX0AN02000061. Згідно з договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 189368 грн. на термін до 26.04.2014 р., а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Христинівського районного суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача. Рішенням Христинівського районного суду від 19.06.2009 р. позов задоволено, стягнуто заборгованість у розмірі 130696,95 грн. станом на 31.12.2008 р. Винесення вказаного рішення не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. На даний час рішення Христинівського районного суду від 19.06.2009 р. не виконано боржником. Оскільки, з відповідача було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Христинівського районного суду від 19.06.2009 р., тобто за період з 26.04.2007 р. по 31.12.2008 р., то за період після винесення рішення Христинівським районним судом Черкаської області від 19.06.2009 р., з 19.06.2009 р. по 09.12.2022 р. відповідач має заборгованість у розмірі 508545,88 грн., яка складається з наступного: 455704,92 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; 52840,96 грн. - 3 % річних від простроченої суми. 2. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 31.01.2023 р. провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 3. Позиції учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подала. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 4. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідач [PERSON] 26.04.2007 року уклали кредитний договір № CSX0AN02000061. Згідно з договором позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 189368 грн. на термін до 26.04.2014 р., а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач [PERSON] не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № CSX0AN02000061. Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Христинівського районного суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] . Заочним рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 19.06.2009 р. позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 130696,95 грн. станом на 31.12.2008 р. Оскільки, з відповідача [PERSON] було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, тобто за період з 26.04.2007 р. по 31.12.2008 р., то за період після винесення рішення Христинівським районним судом від 19.06.2009 р., з 19.06.2009 р. по 09.12.2022 р. відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 508545,88 грн., яка складається з наступного: 455704,92 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; 52840,96 грн. - 3 % річних від простроченої суми, що підтверджується розрахунком заборгованості. 5. Національне законодавство. Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статі 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статі 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною 1 статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. Згідно з частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 6. Висновки суду. З правового аналізу зазначених норм вбачається, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох відсотків річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та трьох відсотків річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16, провадження № 14 -254цс19. Судом встановлено, що позивач скористався правом звернення з вимогою про дострокове повернення кредиту, звернувшись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, вимоги якого задоволено заочним рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 19.06.2009. Згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом в постанові від 14.02.2018 по справі № 564/2199/15-ц, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. З матеріалів позову вбачається, що позивачем заявлено вимоги про стягнення коштів саме на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Оскільки у цій справі відповідач не надала суду жодних доказів виконання нею грошового зобов`язання, то позивач має право на відшкодування останньою понесених ним інфляційних втрат, а також трьох відсотків річних. Суд приймає до уваги розрахунки надані позивачем та вважає їх обґрунтованими, а тому приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 508545,88 грн., з яких: 455704,92 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; 52840,96 грн. - 3 % річних від простроченої суми. 7.Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved