Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про повернення неправомірно списаних коштів. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що у нічний час з 08.10.2019 року на 09.10.2019 року, приблизно о 04 год. 45 хв., невідомі особи чоловічої статі, перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Стрийська, 134 y м. Львові, відкрито викрали у позивача мобільний телефон та гаманець, в якому знаходилась банківська картка «Приват Банк» та інші речі. 09.10.2019 року з додатку «Приват24», в якій відображається інформація про зняття готівкових коштів, позивач довідався, що протягом декількох годин вказані невідомі особи зняли з його банківської карти «Приват Банк» № [NUMBER] грошові кошти на загальну суму 36 тис. гривень. Окрім того, маючи в розпорядженні мобільний телефон позивача, невідомі особи телефонували до операторів "Приват Банку" та збільшували ліміт на зняття готівки. Щодо вказаних дій позивач звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до працівників поліції. Станом на момент подання позовної заяви за вказаним фактом Відділом поліції №3 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12019140090003477 від 10.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Окрім того, позивач звертався на гарячу лінію АТ КБ «Приват Банк» з проханням повернути йому грошові кошти, які були незаконно зняті з рахунку, однак, відповідач відмовив у поверненні таких коштів. Так, в ході досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді було проведено тимчасовий доступ до речей та документів, які знаходяться у володінні АТ КБ «Приватбанк», а саме до інформації по рахунку на банківській карті "Приват Банку" № [NUMBER] , яка перебуває у користуванні позивача. Під час виконання вищевказаної ухвали було вилучено звукозапис розмови працівника "Приват Банку" та особи, яка здійснювала телефонний дзвінок з метою збільшення кредитного ліміту на рахунку банківської карти № [NUMBER] . Під час здійснення вказаної процесуальної дії також вилучено висновок службової перевірки № ZAKL-2019/1-7341973 від 04.11.2019 року. Позивач не вчиняв дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою. Вказане свідчить про відсутність вини позивача, а тому, відмова відповідача у відновлення залишку кредитних коштів на його особистому рахунку, які були списані з нього, а також неповернення неправомірно списаних коштів є неправомірними. У зв`язку з цим позивач просить зобов`язати відповідача відновити залишок коштів на рахунку його банківської картки № [NUMBER] станом на 10.00 год. 08.10.2019 року, повернувши неправомріно списані кошти в розмірі 36000 грн. за фінансові операції, які [PERSON] не здійснював. Окрім того, протиправними діями відповідача, а саме незаконною відмовою у поверненні грошових коштів, які були незаконно зняті з рахунку, позивачу спричинено сильні душевні та моральні страждання, оскільки він був змушений у стислі строки шукати кошти для покриття кредитного ліміту, позичати гроші у своїх друзів і рідних, а також постійно переживав, що до нього можуть застосувати штрафні санкції у разі непокриття кредитного ліміту. Відтак, просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 26.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.01.2023 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог. Із урахуванням поданих письмових пояснень зазначив, що висновком службової перевірки АТ КБ «Приватбанк» від 04.11.2019 року, ухвалою суду про тимчасовий доступ від 16.12.2019 року стверджується, що позивач допустив бездіяльність в частині неналежного збереження банківської картки та мобільного телефону із фінансовим номером, котра призвела до втрати, незаконного використання ПІН - коду та іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції. Обставини, викладені у висновку службової перевірки, позивачем не заперечуються. Вилучення картки та телефону мало місце близько 04 год. 45 хв. 09.10.2019 року, проте на гарячу лінію банку з проханням заблокувати картку позивач звернувся лише о 12 год. 30 хв. 09.10.2019 року. Розхідні операції по карті мали місце до блокування такої, тому банк ніяким чином не міг убезпечити видаткові операції по карті клієнта. Збільшення кеш-ліміту карти на 10 000 грн. дала можливість провести видаткові операції в межах цієї суми, а не в цілому щодо суми в розмірі 36 000 грн. Обраний позивачем спосіб захисту не може призвести до запитуваного перед судом результату, адже банк не списував з позивача грошові кошти. Окрім того, просить відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у зв`язку із відсутністю заподіяної шкоди позивачу з боку відповідача. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.10.2019 року [PERSON] звернувся до Франківського ВП ГУНП у Львівській області із повідомленням про те, що 09.10.2019 року близько 04 год. 45 хв. невідома особа чоловічої статі, перебуваючи на зупинці по вул. Стрийська, 134 у м. Львові, відкрито викрала у [PERSON] мобільний телефон та гаманець із банківськими картками. 10.10.2019 року о 13 год. 10 хв. складено протокол про вчинення кримінального правопорушення за заявою [PERSON] 16.12.2019 року ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова надано слідчому Пашко В.В. тимчасовий доступ до банківської документації по рахунку № [NUMBER] , яким користується позивач [PERSON] . Згідно висновку службової перевірки АТ КБ «ПриватБанк» № ZAKL-2019/1-7341973 від 04.11.2019 року встановлено, що однією з причин, які зумовили зняття коштів з карти [PERSON] стало те, що клієнт не прийняв мір по збереженню карток, які були викрадені, а також несвоєчасно звернувся в службу підтримки про блокування своїх рахунків. Як зазначено у вказаному висновку, [PERSON] , яка є співробітником служби підтримки, пояснила, що у неї виникли сумніви під час ідентифікації клієнта по голосу, але намагаючись обслужити клієнта належним чином, дала згоду на підняття ліміту по карті. Чому не врахувала при цьому, що клієнт не назвав правильно кодове слово і місце свого народження, пояснити не змогла, під час ідентифікації клієнта [PERSON] проявила халатність, своїми діями порушила вимоги Кодексу корпоративної етики співробітників банку та умови Трудового договору і заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності. Втрата документів і картки "Приват Банку" виникло з вини віп-клієнта [PERSON] . Позивачем до матеріалів позову також долучено виписку по картці/рахунку № [NUMBER] , згідно якої вбачається, що 09.10.2019 року із вказаного карткового рахунку неодноразово здійснювалося зняття готівкових коштів. Як вбачається із відповіді банку № 20.1.0.0.0/7-191017/4727 від 29.10.2019 року, заборгованість, що виникла по картці/рахунку № [NUMBER] , є правомірною, оскільки виникла у зв`язку із діями щодо втрати клієнтом картки. Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права. Розділом IV Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 05.11.2004 №705 встановлено, що користувач зобов`язаний не допускати використання платіжної картки особами, які не мають на це законного права або повноважень. Відповідно до пункту 2.1.4.51.4. Умов і правил надання банківських послуг, що розміщені у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms та є невід`ємною частиною договору банківського обслуговування, у випадку втрати карти / ПІНУ / постійного пароля / одноразових паролів / мобільної сім-картки із фінансовим номером телефону клієнта або виникнення у клієнта підозр, що карта / ПІН / постійний пароль / одноразові паролі могли бути втрачені, або виникнення ризику несанкціонованого використання карти / ПІНу / постійного пароля / одноразових паролів держатель картки негайно зобов`язаний звернутись до Банку для блокування картки у спосіб визначений даним пунктом. Згідно з пунктами 2.1.4.49.8.-2.1.4.49.10. Умов клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на карті даних, до моменту звернення клієнта в Банк та блокування карти і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки в Стоп-Лист Платіжною системою. Відповідальність за всі операції, здійснені в межах лімітів, збільшених за розпорядженням Клієнта (як письмовим, так і факсимільним або усним зверненням до Служби допомоги Банку) за картками, прив`язаним до поточного рахунку, несе Клієнт. Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На переконання суду, позивачем не доведено протиправність дій відповідача АТ КБ «Приватбанк» щодо заподіяння шкоди позивачу. Як вбачається із позовних вимог, [PERSON] просить суд зобов`язати позивача відновити залишок коштів на рахунку банківської картки № [NUMBER] станом на 10 год. 00 хв. 08.10.2019 року, однак, позивачем не надано доказів того, яка саме сума грошових коштів станом на визначену дату перебувала на картковому рахунку позивача. Більше того, як встановлено в судовому засіданні та підтверджено позивачем, розрахунок по картковому рахунку 09.10.2019 року, а саме заняття готівки за адресо: м. Львів, проспект Чорновола, 7 , а також розрахунок за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 6/7 здійснювалися саме позивачем. Жодних доказів розміру залишку коштів в межах банківського рахунку № [NUMBER] станом на 10 год. 00 хв. 08.10.2019 року суду не надано. Більше того, позивач, заявляючи позовні вимоги, просить повернути неправомірно списані кошти та адресує таку вимогу до АТ КБ «Приват Банк». Однак, щодо наведено суд погоджується із твердженням представника відповідача про те, що відповідачем в особі працівників АТ КБ «Приват Банк» не здійснювалося неправомірне списання коштів, оскільки вказані кошти перейшли у володіння невстановлених слідством осіб, які здійснювали операції із зняття грошових коштів. Окрім того, як вбачається із висновку службової перевірки АТ КБ «ПриватБанк» та не заперечувалося позивачем в судовому засіданні, позивачу в межах карткового рахунку № [NUMBER] підвищено кредитний ліміт на 10 000 грн., однак, позивач просить суд стягнути з відповідача в особі АТ КБ «Приватбанк» суму неправомірно списаних коштів в розмірі 36 000 грн. При цьому, сам же позивач в судовому засіданні визнав, що до його банківського рахунку мала доступ також його майбутня наречена і ліміти на зняття готівки він встановлював для недопущення зняття нею з його картки більших сум, ніж він визначив. Таким чином, слід погодитися з доводами відповідача про те, що [PERSON] передав цій особі персональні дані, які дозволяли користуватися рахунком, тобто своїми діями не забезпечив збереження в таємниці персональні дані, необхідні для користування банківським рахунком. Не може залишатися поза увагою і той факт, який визнаний обома сторонами, що на час розгляду справи судом кримінальне провадження по факту заволодіння майном позивача передане на розгляд суду з обвинувальним актом стосовно встановленої досудовим слідством особи. Підсумовуючи наведене, суд вважає, що вимога про повернення неправомірно списаних коштів, адресована до АТ КБ «Приватбанк» як до неналежного відповідача. Зважаючи на вищевикладене, суд доходить переконання про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку із недоведеністю протиправності дій відповідача АТ КБ «Приват Банк» щодо заподіяння шкоди позивачу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати покладається на позивача. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed