Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник позивача - адвокат Кіпенко І.С., звернулась до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець Кудряшов Д.В., у якій просить: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса № 206629 від 22.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 0801/003445-PR боргу від 22.09.2013 у розмірі 265530 грн. 42 коп.; 2) стягнути з відповідача на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. та 496,20 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 10562 грн. 50 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.12.2021 [PERSON] за місцем роботи в ТОВ «Аграрна компанія «Промінь-2012» ознайомилася з постановою приватного виконавця Кудряшова Д.В. від 02.11.2021 про звернення стягнення на її заробітну плату та дізналася про відкриття виконавчого провадження №67008063 від 02.10.2021 на підставі виконавчого документа - виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. № 206629 від 22.06.2021 щодо стягнення з позивача заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 265530 грн. 42 коп. Позивач стверджує, що будь-яких правовідносин з ТОВ «Вердикт Капітал» ніколи не мала, про відступлення права вимоги її ніхто не повідомляв. Позивач вважає вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчих написів, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими останній звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Так, на думку позивача, нарахована заборгованість, на підставі якої робився виконавчий напис, не є безспірною. Перед вчиненням виконавчого напису нотаріус не надсилав боржнику вимогу про усунення порушень, в порядку, передбаченому ст. 88 Закону України «Про нотаріат». При вчиненні спірного виконавчого напису стягувачем не надані належні документи щодо безспірності цієї заборгованості, а також оригінал кредитного договору. Крім того, виконавчий напис вчинено на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 05.01.2022 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Забезпечено позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 67008063 з [PERSON] заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Вердикт Капітал» за кредитним договором 0801/003445-PR від 22.09.2013 у розмірі 265530,42 грн., на підставі виконавчого напису нотаріуса № 206629 від 22.06.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., до вирішення спору по суті. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 05.01.2022 позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець Кудряшов Д.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідачу та третім особам запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов, або пояснення щодо позову або відзиву. Вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 67008063 за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича № 206629 від 22.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 265530,42 грн., а також копії всіх документів, які були надані для вчинення вказаного виконавчого напису. 09.02.2022 від відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» до суду надійшов відзив на позовну заяву, клопотання про поновлення строку на подання відзиву та клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. 29.11.2022 представником позивача подано до суду письмові пояснення. Від третіх осіб - приватного нотаріуса Остапенка Є.М., приватного виконавця Кудряшова Д.В. у встановлений судом строк пояснень щодо позову або відзиву не надійшло. 01.12.2022 на виконання ухвали суду про витребування доказів приватний виконавець Кудряшов Д.В. надіслав до суду витребувані докази. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 09.01.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 11.01.2023 від відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» до суду повторно надійшов відзив на позовну заяву, клопотання про поновлення строку на подання відзиву та клопотання про зменшення витрат на правову допомогу Так, представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» у надісланому до суду 09.02.2022 та 11.01.2023 письмовому відзиві просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що відповідачем ТОВ «ВердиктКапітал» було надано нотаріусу повний перелік документів, передбачений п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», з дотриманням строку, встановленого ст.88 Закону України «Про нотаріат», а відтак, у приватного нотаріуса були наявні передбачені законом підстави та умови для вчинення виконавчого напису. Вказав, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подаені документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Разом з відзивом представником відповідача подано клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, у якій відповідач просить визнати причини пропуску процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву поважними, а також такими, що зумовлені введенням воєнного стану на території України. Просить поновити процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву, приєднати відзив на позовну заяву до матеріалів справи та взяти його до уваги під час ухвалення рішення по суті. В обґрунтування клопотання послався на Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 про введення в Україні воєнного стану на 30 днів, який в подальшому було продовжено, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, а також на п. 6 рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану. Зазначив, що з урахуванням положень ст. 3 Конституції України Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було прийнято рішення про тимчасове припинення своєї діяльності, співробітники Товариства були змушені евакуюватися у більш безпечні регіони України, а тому не було можливості подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк. Надаючи оцінку вказаному клопотанню, суд зазначає, що ухвалою про відкриття провадження у даній справі від 05.01.2022 відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію вказаної ухвали було фактично направлено відповідачу 11.01.2022. Вперше відзив на позовну заяву було подано відповідачем (направлено засобами поштового зв`язку) 31.01.2022. Повідомлення про вручення поштового відправлення - ухвали про відкриття провадження у справі від 05.01.2022 - відповідачу ТОВ «Вердикт Капітал» матеріали справи не містять. Враховуючи направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі відповідачу (11.01.2022) та дату подання до суду представником відповідача відзиву на позовну заяву (31.01.2022), беручи до уваги приписи ч. 7 ст. 178 ЦПК України, які передбачають подання відзиву в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, відсутність повідомлення про отримання відповідачем копії вказаної ухвали, суд вважає, що строк подачі відзиву не пропущено. Крім того, разом з відзивами від відповідача надійшли клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, у якому відповідач просить відмовити [PERSON] у стягненні витрат на правничу допомогу. Зазначає, що відповідач категорично не погоджується із сумою витрат на правничу допомогу в розмірі 10562,50 грн. Вважає завищеним розмір витрат на правничу допомогу. Вказує, що до позову не додано документів, які підтверджують витрати на правничу допомогу у визначеному позивачкою розмірі, а саме: договору про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, довіреність), документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних з наданням правової допомоги, детального опису вчинених дій (наданих послуг), у зв`язку з чим неможливо встановити, які послуги були фактично надані та який час був витрачений адвокатом на надання кожного виду правничої допомоги. Таким чином, до позовної заяви не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 10562,50 грн.. Крім того, дана справа є справою незначної складності. Вказує, що розмір оплати послуг адвоката може бути обмежений судом з огляду на розумну необхідність відповідних судових витрат для даної справи, а також зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність гонорару у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. 29.11.2022 представником позивача надано до суду письмові пояснення, у яких зазначено, що на день вчинення оспорюаного виконавчого напису редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений. Під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. керувався нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Крім того, представник позивача вважає необгрунтованими твердження представника відповідача про безспірність суми заборгованості [PERSON] , оскільки виписка з особового рахунку за кредитним договором не може вважаться первинним документом, оформленим відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Крім того, відповідачем не надано доказів надіслання та вручення боржнику письмової вимоги про усунення порушення за кредитним договором, в той час як вчинення виконавчого напису повинно здійснюватись нотаріусом після спливу 30 днів з дня надіслання кредитором письмової вимоги боржнику. При цьому, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Вказане виключає можливість вчинення виконавчого напису. Відмітив, що ні відповідачем, ні приватним нотаріусом не надано суду належним чином завірених копій спірного виконавчого напису та копій всіх документів, на підставі яких він був вчинений. З матеріалів спраив не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримав від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення позивачем (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати розмір заборгованості безспірним. Крім того, позивач заперечує наявність боргу та отримання нею кредитних коштів від ТОВ «Вердикт Капітал». За таких обставин, не можна вважати заборгованість безспірною, тому на момент вчинення виконавчого напису підстави для його вчинення були відсутні. У зв`язку із викладеним представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог. Позивачка [PERSON] та її представник у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У поданій до суду заяві, представник позивача просив розглядати справу за його відсутності та відсутності позивачки, зазначив, що на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача - ТОВ «Вердикт Капітал» у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неприбуття у судове засідання суду не повідомив. Треті особи - приватний нотаріус Остапенко Є.М., приватний виконавець Кудряшов Д.В. в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неприбуття у судове засідання суду не повідомили. Письмових пояснень щодо позову, або відзиву суду не подали. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 22.09.2013 [PERSON] звернулася до ПАТ «Укрсоцбанк» з анкетою № [NUMBER] для надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів - фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк», та підписала заяву-договір №0801\\003445-PR від 22.09.2013, у якій просила відкрити поточний (картковий) рахунок з встановленням кредитної лінії (ТП «Кредитний») № [NUMBER] в українській гривні, тип картки Platinum. Вказано, що банк може встановити клієнту кредитну лінію в сумі не більше 300000,00 грн. строком на рік (тобто 364/ (365) календарних днів з моменту (дня) надання кредиту) з можливістю його автоматичного продовження зі зміною тарифного пакету після спливу річного строку на тарифний пакет «Приватний» та з можливістю подальшого автоматичного продовження тарифного пакету «Приватний». Процентна ставка за користування кредитною лінією протягом першого року користування кредитною лінією складає до 15 числа місяця наступного за місяцем формування щомісячної виписки 0% річних, з 15 числа місяця наступного за місяцем формування щомісячної виписки 24,00% річних, а після спливу зазначеного річного строку та зміни тарифного пакету та ТП «Приватний» процентна ставка за користування кредитною лінією встановлюється в розмірі 28% річних. Дата погашення щомісячного платежу - до 15-го числа місяця (а.с. 134-135). Відповідно до наявної у справі копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області, [PERSON] , [INFO] , після укладення шлюбу 12 листопада 2005 року з [PERSON] змінила дошлюбне прізвище на « [PERSON] », актовий запис № 158 (а.с. 5). Як стверджує представник позивача, жодних кредитних договорів [PERSON] із ТОВ «Вердикт Капітал» не було укладено. 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. був вчинений виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором № 0801\\003445-PR від 22.09.2013, укладеним з Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору факторингу № 2019-1УСБ\\ВЕСТА від 28.01.2019 є ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору факторингу№ 29-01\\19\\1 від 29.01.2019, є ТОВ «Вердикт Капітал» Стягнення заборгованості проводилося за період з 29.01.2019 по 07.06.2021. Сума заборгованості складає: 40799,08 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 224231,34 - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість [PERSON] становить 265530,42 грн. Вказаний виконавчий напис було зареєстровано в реєстрі за № 206629 (а.с. 136). 18.08.2021 представник стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. із заявою, у якій просив відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за № 206629 від 22.06.2021 про стягнення з боржника [PERSON] коштів у розмірі 265530,42 грн. (а.с. 132). Відповідно до виписки з особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] має непогашену заборгованість за кредитним договором № 0801\\003445-PR від 22.09.2013 перед ТОВ «Вердикт Капітал», яка станом на 07.06.2021 складає 265030,42 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 40799,08 грн.; заборгованість за процентами та комісією - 224231,34 грн. Станом на 07.06.2021 заборгованість не погашена (а.с. 133). 02.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] в межах виконавчого провадження №67008063 з примусового виконання виконавчого напису № 206629 від 22.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в загальному розмірі 265530,42 грн. Вказаною постановою визначено проводити утримання з доходів боржника [PERSON] у розмірі 20% суми, що залишилась після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до погашення боргу за виконавчим провадженням в сумі 265530,424 грн. (основної винагороди приватного виконавця в сумі 26553,04 грн. та витрат виконавчого провадження в сумі 869,00 грн.), а всього в сумі 292952,46 грн.. Зобов`язано підприємство, установу, організацію фізичну особу, фізичну особу-підприємця здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перерахувати кошти у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі, якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Зобов`язано підприємство, установу, організацію фізичну особу, фізичну особу-підприємця щомісяця надсилати виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України. Заборонено відповідальній особі за утримання коштів з боржника самостійно змінювати порядок стягнення суми боргу та розмір відрахувань (а.с. 4, 127-128). Вказану постанову направлено для виконання за місцем роботи позивачки до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Промінь-2012». Згідно з копією довідки, виданої ТОВ «Аграрна компанія «Промінь-2012» за № 1 від 04.01.2022, [PERSON] дійсно працює в ТОВ «Аграрна компанія «Промінь-2012» на посаді головного бухгалтера (а.с 24). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. від 21.01.2022 на підставі ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 05.01.2022 по справі № 613/2012/21 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису №206629, виданого 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 265530,42 грн., до вирішення справи по суті (а.с. 130-131). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними правилами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених у ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19), зазначають про те, що суд, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Так, відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595(далі по тексту - Порядок № 296/5). За визначенням пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачена Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку № 296/5. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі по тексту - Перелік №1172). У статті 88 Закону № 3425-XII визначені умови вчинення виконавчих написів, за якими нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зазначені умови вчинення виконавчого напису також містяться і в пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172. При цьому цей Перелік № 1172 не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами,ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку № 296/5. Відповідно до розділу 1 Переліку № 1172 «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріальнопосвідченого договору(договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 26.11.2014 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою Порядок № 1172 було доповнено Цією постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" Переліку № 1172 та доповнено його новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Дана постанова № 662 надала право нотаріусу вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Отже, Перелік № 1172 в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже, не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 22.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Як вбачається з матеріалів справи, заявка-договір № 0801/003445-PR від 22.09.2013, яка була надана ТОВ «Вердикт Капітал» нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не була посвідчена нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Матеріали справи свідчать, що нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався. Однак, незважаючи на відсутність оригіналу нотаріально посвідченого договору та те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року були скасовані зміни до Переліку № 1172 в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис на підставі заявки-договору № 0801/003445-PR від 22.09.2013, яка не є нотаріально посвідченим договором, або договором, забезпеченим іпотекою. Крім того, суд зауважує, що надані нотаріусу документи не підтверджують безспірності заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] , оскільки жоден з документів, які надавались нотаріусу, не відображає інформації щодо дати фактичного початку використання боржником кредитних коштів, здійснення боржником оплат по кредиту, не містить відомостей, яким саме чином фактично нараховувались відсотки за користування кредитними коштами, з наданих документів неможливо встановити дійсний розмір заборгованості. Фактично нотаріус не мав достовірної та повної інформації щодо заборгованості боржника. При цьому, відповідно до п.п. 2.3. Глави 16 Порядку № 296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. У порядку ст. 81 ЦПК України відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» не було надано доказів про отримання позивачем [PERSON] письмової вимоги (повідомлення) про усунення порушень основного зобов`язання. Також, слід відмітити, що відповідачем не було надано приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису копії договору факторингу № 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019, укладеного між АТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», договору факторингу № 29-01/19/1 від 29.01.2019, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердик Капітал», тобто, документів, які б підтверджували перехід право вимоги від АТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та від останнього до ТОВ «Вердикт Капітал». Враховуючи викладене, для вчинення виконавчого напису відповідачем не було надано документів, які підт верджують наявність права вимоги у ТОВ «Вердикт Капіитал» до [PERSON] . При цьому, слід відмітити, що оспорюваний виконавчий напис, виданий 22.06.2021, стосується стягнення коштів з боржника [PERSON] , в той час як позивачка з 12.11.2005 зміна прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням шлюбу (а.с.5). Таким чином, суд дійшов висновку пронаявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису № 206629 від 22.06.2021 таким, що не підлягає виконанню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, ч. 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Як встановлено частинами 1-6 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За приписами ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10562,50 грн.. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: ордер № 1072278 від 23.12.2021 на надання правничої допомоги [PERSON] адвокатом Кіпенком І.С. (а.с. 20); попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат та витрат на правову допомогу, у якому зазначено характер допомоги (послуги), витрачений час та розрахунок вартості послуги. Відповіднодо вказаного розрахунку година роботи адвоката складає 0,25 мінмальної заробітної плати на день оплати, що станом на 04.01.2022 становить 1625,00 грн./год.. У розрахунку передбачено види правничої допомоги (послуги) та їх вартість: зустріч з клієнтом, підготовка документів - 1 год. - 1625 грн.; аналіз судової практики - 0,5 год. - 812,50 грн.; складання позовної заяви з двома клопотаннями (витребування докзів та зупинення виконавчого провадження) від 0,5 мін. з/п - 6500 грн.; участь у судовому засіданні - 1 год. - 1625 грн., усього - 10562,50 грн. (а.с. 34). Як зазначено у цьому розрахунку, він є орієнтовним розрахунком витрат клієнта на сплату судового збору та правову допомогу за договором від 18.12.2021 та наданий для визначення розміру судових витрат з метою розподілу судових витрат між учасниками справи. Суд зауважує, що ані договору від 18.12.2021, на який міститься посилання в попередньому розрахунку судових витрат, ані доказів на підтвердження сплати витрат на правничу допомогу в розмірі 10562,50 грн. Будь-яких інших доказів на підтвердження узгодження даної суми та підтвердження сплати понесених судових витрат позивачем на правову допомогу, матеріали справи також не містять. Заяви про намір подати відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, як це передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, позивачем також не було надано. Крім того, всупереч вимогам ч. 3 ст.137 ЦПК України до матеріалів справи не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 16.11.2022 по справі № 922/1964/21, від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. З огляду на викладене, в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу слід відмовити. Понесені витрати по сплаті судового збору підтверджуються наявною у матеріалах справи квитанцією відповідно до якої [PERSON] сплатила судовий збір за подання позову у розмірі 908,00 грн. (квитанція № 9254-5317-0560-4088 від 20.12.2021). та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 грн. (квитанції №9254-5335-5493-9723 від 20.12.2021 та № 9256-1537-3246-1973 від 05.01.2022). Беручи до уваги наведене, суд вважає, що у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 908,00 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 грн.

Outcome: approved