Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала наступне. Вони з відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] . [PERSON] встановлена інвалідність (перша група) з дитинства. Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] син [PERSON] залишився проживати разом із [PERSON] , і з того часу повністю перебуває лише на її утриманні. Рішенням від 06.05.2008 у справі № 2-409/08 Пирятинський районний суд Полтавської області стягнув із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Однак [PERSON] ухиляється від належного утримання [PERSON] , аліменти сплачує нерегулярно і не завжди у визначеному судом розмірі, має заборгованість зі сплати аліментів. Відповідно до консультативних висновків від 02.09.2019, 28.08.2022, 07.11.2022 [PERSON] призначено лікування зубів. Згідно актів виконаних робіт від 03.09.2019, 31.08.2022, 09.11.2022 [PERSON] проліковано зуби. Загальна вартість додаткових витрат на лікування [PERSON] склала 65150,00 грн (13100,00грн+20850,00грн+31200,00грн). Оплата за проведене лікування [PERSON] була здійснена позивачкою. Відповідач кошти на лікування неповнолітнього сина [PERSON] не надав, відшкодувати, хоча б частково, витрати на лікування відмовився. 1/2 частина від сплачених [PERSON] за лікування [PERSON] коштів складає 32575,00грн. З огляду на вказане вище, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину у розмірі 32575,00грн; а також стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні представник позивачки просив позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину та понесенні позивачкою судові витрати. Крім цього долучив довідку розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Відповідач з позовом згоден, заперечував лише щодо наявності заборгованості зі сплати аліментів. На підтвердження сплати аліментів надав копії квитанцій. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши та оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом установлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.9). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої головою обслуговуючого кооперативу «Прогрес 2013» № 507 від 05.11.2022, син [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] та сестрою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно копії посвідчення [PERSON] призначена державна соціальна допомога як дитині інваліду до 18 років (а.с. 6). Відповідно до копії довідки ЛКК № 17 від 27.06.2022 та медичного висновку № 19 від 01 липня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом: вроджені вади розвитку мозку кортикальна дисплазія, елсенцефалія лобної долі праворуч з вираженими когнітивними порушеннями та відсутністю мови, важка розумова відсталість, плосковальгусна деформація обох ступнів; дитина потребує постійного стороннього догляду (а.с. 7-8). Згідно копії рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 06 травня 2008 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.04.2008 року і до досягнення ним повноліття (а.с. 11). Позивачкою та її представником зазначено, що [PERSON] було проведено лікування, яке повністю оплатила позивачка, відповідач коштів на лікування не надав, відшкодувати витрати на лікування хоча б частково відмовився. Тому позивачка просить половину понесених нею витрат на лікування сина стягнути з відповідача. Згідно ст. 180, 181\~Сімейного Кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненні нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За змістом ст.185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз положень ст.185\~СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов та їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Звертаючись до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину позивачка просить стягнути з відповідача додаткові витрати в розмірі 32575,00грн. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з копії консультативного висновку від 02.09.2019 головного лікаря «Професорської стоматології» після огляду порожнини рота пацієнта [PERSON] , [INFO] , складено план лікування та встановлено діагноз: гострий середній карієс зубів 34, 35, 44, 45, 47; хронічний періодонтит зубів 36, 37, 46; лікування необхідно провести в умовах загального знеболення (а.с. 12). Згідно акту виконаних робіт від 03.09.2019 ПП «Професорська стоматологія» загальна вартість наданих [PERSON] послуг склала 13100,00грн (а.с. 13), яка була сплачена згідно меморіального ордеру від 03.09.2019 [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до копії консультативного висновку від 28.08.2022 головного лікаря «Професорської стоматології» після огляду порожнини рота пацієнта [PERSON] , [INFO] , складено план лікування та встановлено діагноз: гострий глибокий карієс зубів 16, 15, 14, 24, 25, 26; хронічний періодонтит зубів 17, 27; лікування необхідно провести в умовах загального знеболення (а.с. 15). Згідно акту виконаних робіт від 31.08.2022 ПП «Професорська стоматологія» загальна вартість наданих [PERSON] послуг склала 20850,00грн (а.с. 16), яка була сплачена згідно меморіального ордеру від 31.08.2022 [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до копії консультативного висновку від 07.11.2022 головного лікаря «Професорської стоматології», після огляду порожнини рота пацієнта [PERSON] , [INFO] , складено план лікування та встановлено діагноз: гострий глибокий карієс зубів 13, 12, 11, 21, 22, 23, 7, 43, 42, 41, 31, 32, 33; лікування необхідно провести в умовах загального знеболення (а.с. 18). Згідно акту виконаних робіт від 09.11.2022 ПП «Професорська стоматологія» загальна вартість наданих [PERSON] послуг склала 31200,00грн (а.с. 19), яка була сплачена згідно меморіального ордеру від 09.11.2022 [PERSON] (а.с. 20). З огляду на зазначене вище, позивачкою надано належні та допустимі докази понесення нею додаткових витрат на утримання сина у зв`язку із його лікуванням. Судом встановлено, що відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини надає примусово за рішенням суду. Згідно довідки про доходи, виданої директором ТОВ «Імпорт Фудз Компані» від 09.02.2023, [PERSON] працює вантажником, загальна сума його доходу за період з лютого 2022 року по січень 2023 року без урахування аліментів становить 57355,81грн (а.с. 43). За таких обставин суд зазначає, що позивачкою доведено розмір понесених нею додаткових витрат на дитину в сумі 65150,00грн, враховуючи також те, що відповідач не заперечує проти позову, готовий сплатити додаткові витрати на дитину, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в розмірі 32575,00грн підлягають задоволенню. Натомість суд не приймає до уваги долучену представником позивача довідку розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та надані відповідачем копії квитанцій про сплату аліментів, оскільки предметом даного позову не є заборгованість зі сплати аліментів. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на повне задоволення позовних вимог з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40грн. Крім цього позивачка просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати на правничу допомогу. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. У постанові Великої Палати у справі №910/12876/19 суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц). У постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved