Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , 07.02.2023 року, звернувся в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до відповідачки [PERSON] , про розірвання шлюбу, в позовній заяві зазначив, що вони зареєстрували шлюб з відповідачкою 28 лютого 1997 року у виконавчому комітеті Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, актовий запис № 1, від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачкою. В позовній заяві позивач просив суд розірвати їх шлюб з відповідачкою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що сімейні та подружні відносини між ними не склалися через відмінність характерів, відсутність взаєморозуміння та різність поглядів на шлюб та життя, з 2020 року вони не проживають однією родиною, не виконують сімейні та подружні обов`язки, їх сім`я фактично розпалася і не може бути збережена, умов для примирення не існує, збереження шлюбу суперечить його особистим інтересам, майнових спорів між ними не існує. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату місце і час повідомлялися за місцем реєстрації та проживання, з клопотаннями до суду не звертались, відповідачка відзив на позов не надала. Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 лютого 1997 року у виконавчому комітеті Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] , виданим повторно 07 лютого 2023 року Шишацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області ( а.с.10). Від шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, серія [NUMBER] , виданим Михайликівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 29 листопада 2012 року, актовий запис № 11 від 20.11.2012 року ( а.с.11). Відповідно до вимог ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне та подружнє життя між сторонами не склалось, вони припинили подружні стосунки, проживають окремо один від одного, їх шлюб набув формального характеру і суперечить інтересам позивача, а тому цей шлюб слід розірвати. Згідно ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, але позивач просив суд не стягувати їх з відповідачки, тому суд покладає судові витрати на позивача [PERSON] . На підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved