Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника - адвоката Осокіна С.Ю. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь кошти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трьох років тобто до [INFO] , починаючи з дня пред`явлення даного позову. Також, просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який вони уклали 18.07.2020 року у Подільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 94. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні. На даний час вони мешкають окремо, шлюбні відносини між ними припинені. Наразі вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, проте має таку можливість, оскільки працює, тому вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 14.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання Позивач в судове засідання не з`явилась. Надала заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача коштів на її утримання підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Позовні вимоги в частині стягнення судових витрат просила не розглядати. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку з воєнним станом на території України. Позовні вимоги про стягнення з нього коштів у розмірі частини від його доходу на утримання позивачки до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] , визнав у повному обсязі, не заперечував у їх задоволенні. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу не визнав, оскільки вони були понесені нею по іншій цивільній справі про розірвання шлюбу й не стосуються даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, 18.07.2020 року у Подільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 94. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.10.2020 року, виданого Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, домовленості про добровільну сплату коштів у позасудовому порядку між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, а саме за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, інших аліментних зобов`язань не має, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі, зазначеному в позовній заяві. Згідно ч.1 ст.79 СК України передбачено, що аліменти на дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення коштів на утримання дружини слід рахувати з 25.01.2023 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення необхідно допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягти судовий збір по справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved