Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

09.01.2023 [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Донька нині навчається в Одеському національному морському університеті на денній формі навчання на платній основі, термін навчання рівня бакалавра до 30.06.2024, тому потребує матеріальної допомоги батьків. Вона надає матеріальну допомогу доньці, а відповідач ухиляється від виконання обов`язку надавати матеріальну допомогу доньці на період навчання, хоча є працездатним, а тому може надавати таку допомогу. За таких обставин, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки на період її навчання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення навчання або до досягнення донькою 23 років, залежно від того, яка з обставин настане першою. Ухвалою суду від 09.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. 06.02.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він просив відмовити в задоволенні позову. 09.02.2023 ухвалою суду було відкладено судовий розгляд для надання сторонам додаткового часу для подачі позивачкою відповіді на відзив. 20.02.2023 від представника позивачки - адвоката Філатова І.Л. надійшла відповідь на відзив, у якому він просив позов задовольнити повністю. Інших заяв, клопотань по суті спору сторонами не надано. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 2005 року перебували в шлюбі, який згодом було розірвано на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.03.2020 (справа № 484/459 /20). Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.05.2011, виданим повторно. [PERSON] навчається на третьому курсі за спеціальністю 076 «ПТ та БД» Одеського національного морського університету на денній формі навчання на контрактній основі. Термін навчання з 01.09.2020 року до 30.06.2024 року (рівень -бакалавр), що підтверджується довідкою навчального закладу № 69 від 23.09.2022. [PERSON] не одружена. Вона не працює, так як навчається на денній формі навчання, і тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до частини 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. Суд враховує, що обов`язок утримувати повнолітньої доньки є рівною мірою обох батьків. Наявність матері, яка може надавати доньці матеріальну допомогу, не позбавляє відповідача, як батька, обов`язку матеріально утримувати свою доньку з наявності такої можливості. Крім того, суд враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження на того з батьків, з ким проживає дитина, у зв`язку з чим з`являється певний дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє з батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку на матір. Суд також бере до уваги те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання на контрактній основі, у зв`язку з чим не має можливості працевлаштуватись, а тому потребує матеріальної допомоги батьків. Позивачка надала суду докази того, що вона оплачує навчання, гуртожиток і проживання доньки. Такі обставини підтверджуються банківськими квитанціями про оплату. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. При цьому відповідач у відзиві на позов вказав, що він не має можливості надавати таку допомогу доньці [PERSON] , так як утримує двох спільних з позивачкою неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з ним та перебувають на повному його утриманні. Проте, суд зазначає, що обов`язок по утриманню спільних дітей в обох батьків є рівний. Навіть якщо неповнолітні діти проживають з батьком, це не означає, що матір їх не утримує. В усякому разі вона зобов`язана їх утримувати. Відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що інші двоє спільних з позивачкою дітей живуть з ним, а також що він їх утримує самостійно. Судом встановлено, що відповідач є повнолітньою, працездатною та здоровою особою, а тому може працювати, отримувати доходи і надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці. Як вбачається з копії позову про визначення місця проживання неповнолітніх дітей та доданих до нього документів, які сам відповідач надав суду, сотанній має пасіку, земельну ділянку (цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва), звідки отримує дохід, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці. Однак докази того, що він має стабільний дохід - відсутні. Тож, на думку суду, в даному випадку доцільно стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. Такий розмір аліментів, на думку суду, є справедливим та співмірним з необхідними витратами на оплату навчання, гуртожитку і проживання доньки та дозволить зменшити тягар утримання матір`ю дитини. Стаття 201 СК України передбачає, що до правовідносин між батьками і повнолітньою донькою щодо надання їй утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Частиною 1 ст. 77, ч.1 ст. 79 СК України визначено, що аліменти сплачуються щомісячно та присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн, щомісяця, починаючи з 09.01.2023 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, встановлений Законом України «Про судовий збір» 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 к., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 цього Закону.

Outcome: partial