Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Розпорядженням Верховного Суду від 14.03.2022 р. N 7/0/9-22 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Золочівського районного суду Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області. Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 25.06.2021 в розмірі 24 400 грн та судові витрати. В обгрунтування позову вказує, що 25.06.2021 року між ТОВ «Качай Гроші» та відповідачем було укладено кредитний договір №00-3726655, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 10 000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядки та строки, визначені Договором. Строк кредиту 30 днів. Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на вказану суму, а відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. 25.10.2021 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» укладено Договір факторингу №25102021, за яким ТОВ ФК «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідача. Відповідача про відступлення права вимоги ТОВ ФК «Кредит-Капітал» неодноразово повідомлялось шляхом направлення листів-повідомлень та досудової вимоги. Тому, посилаючись на те, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, кредитні кошти у визначені строки повернуті не були, виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 000 грн., з яких: 10 000 грн. заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), 14 400 грн. заборгованість за процентами, яку і просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою судді від 01.09.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін. Позивач подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Поштові конверти повернуті на адресу суду без вручення з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання». Також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом опублікування оголошення на сайті Судова Влада. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. 25.06.2021 між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] укладений кредитний договір №00-3726655, відповідно до умов якого, Товариство надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 10000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п.1.3 договору встановлено, що строк дії кредиту: 30 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 25 липня 2021 року або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку, передбаченому пп.1.3.1.-1.3.3. цього договору. Пункт 1.4 Договору передбачає, що процентна ставка за користування коштами кредиту 1,20 % в день стандартна процентна ставка. Тип процентної ставки фіксована. Відповідно до пунктів 1.6 та 1.7 Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить 4114,28 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 13 600 гривень. Також відповідачем 25.06.2021 електронним підписом підписано паспорт споживчого кредиту. 25.10.2021 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит -капітал» укладено Договір факторингу №25102021, за яким ТОВ ФК «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідача в загальній сумі 24 400 грн. Відповідачу [PERSON] про відступлення права вимоги ТОВ ФК «Кредит-Капітал» направив досудову вимогу від 04.07.2022. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Нормами ч. 3 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 6 ст. 11 цього Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 цього Закону, в разі укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Частиною 12 статті 11 цього Закону визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 цього Закону встановлено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону). Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону). Судом встановлено, що [PERSON] в електронній формі, через сайт ТОВ «Качай гроші», шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який було надіслано відповідачу в смс-повідомлені на номер телефону вказаний під час оформлення замовлення, підписав кредитний договір № 00-3726655, що відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» свідчить про укладення цього договору. Також відповідачем підписаний паспорт споживчого кредиту аналогічним способом. Укладання електронного договору та підписання його електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 року в справі № 732/670/19. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статей 611, 612 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідач [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання та має заборгованість за кредитним договором № 00-3726655 від 25.06.2021, яка згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 25.10.2022 становить 24 400 грн., та складається із заборгованості за тілом кредиту 10 000 грн.; заборгованість за відсотками 14 400 грн. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved