Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] залишилося спадкове майно, яке складалось із земельної ділянки площею 3,0371 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122381200:01:001:0298, яке прийняв спадкоємець за законом в порядку 1261 ЦК України, син спадкодавця [PERSON] , [INFO] , але не оформив свої спадкових прав. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS] , вказаний факт проживання, підтверджується записом у будинковій книзі за вказаною адресою. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складалось із 1/2 частини житлового будинку в [ADDRESS] , земельної ділянки площею 3,0371 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Ізмаїльського (колишній Кілійського) району Одеської області та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122381200:01:001:0298, легкового причепу та легкового автомобілю. Позивач, [PERSON] , [INFO] відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом, після смерті [PERSON] який помер [INFO] . Спадщину, яка залишилася після смерті спадкодавця, прийняла відповідно до ст. 1269 ЦК України, позивач, внаслідок чого було заведено спадкову справу за заявою про прийняття спадщини від імені позивача, [PERSON] та за заявою про відмову від спадщини від імені [PERSON] , дочки спадкодавця. Позивач, [PERSON] , 1962 року народження є дружиною [PERSON] . Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 26.09.2016 року по справі № 502/1991/16-ц за позивачем [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок в [ADDRESS] , у тому числі на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та на 1/2 частину будинку, за правом власності, належної позивачу, [PERSON] . Земельна ділянка площею 3,0371 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122381200:01:001:0298, належна спадкодавцю, [PERSON] , яка померла [INFO] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №371923, виданого 25.08.2005 року Кілійською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 12.11.2004 року за № 685, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010552200915. Вказаний державний акт при житті спадкодавця було втрачено, таким чином правовстановлюючий документ, відсутній. Транспортний засіб - легковий причіп-В, марки УВН, моделі 810080, номер шасі [NUMBER] , належав спадкодавцю, [PERSON] , померлому [INFO] на підставі свідоцтва від 15.07.2014 року. Однак правовстановлюючий документ на вказаний транспортний засіб спадкодавцем при житті було втрачено. Транспортний засіб - автомобіль, марки ВАЗ моделі - 210740-110-30, 2008 року виписку, об`єм двигуна 1600 куб. см., тип легковий седан, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , належав спадкодавцю, [PERSON] на підставі свідоцтва про право реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого РЕВ №5 ВДАІ ГУМВС України в Одеській області 05.03.2009 року. Однак правовстановлюючий документ на вказаний транспортний засіб спадкодавцем при житті було втрачено. Під час звернення до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Богачової Н.М., позивачу було надано роз`яснення за вих. №20/01-16 від 28.12.2022 року, у якому приватний нотаріус роз`яснила щодо неможливості видати позивачу, після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, у зв`язку із відсутністю документу, який підтверджує право власності. Відповідно до чого, рекомендувала звернутись до суду. Інших спадкоємців, в тому числі за заповітом та осіб які мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає. На підставі вищезазначеного, позивач просила суд визнати за нею: -право власності на земельну ділянку площею 3,0371 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122381200:01:001:0298, в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; -право власності на транспортний засіб - легковий причеп-В, марки УВН, моделі 810080, № шасі [NUMBER] , належний спадкодавцю на підставі свідоцтва від 15.07.2014 року в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; -право власності на транспортний засіб - автомобіль, марки ВАЗ моделі - 210740-110-30, 2008 року виписку, об`єм двигуна 1600 куб. см., тип легковий седан, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , належний спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого РЕВ №5 ВДАІ ГУМВС України в Одеській області 05.03.2009 року, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача, Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в підготовче судове засідання\~ не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Шлюб [PERSON] та [PERSON] , був зареєстрований 16.10.1954 року, що підтверджується копією актового запис № 8 від 16.10.1954 року, складного виконавчим комітетом Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.04.1959 року Дмитрівською с/р Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 50 від 23.04.1959 року /а. с. 6/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 16.10.1982 року Дмитрівською сільрадою Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 29 від 16.10.1982 року /а. с. 9/. Згідно копії актового запису про розірвання шлюбу № 75 від 07.05.1986 року складеного Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , був розірваний 07.05.1986 року /а.с. 26/. Відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 371923, виданого 25.08.2005 року Кілійською районною державною адміністрацією встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 12.11.2004 року № 685 є власником земельної ділянки площею 3, 04 га, кадастровий номер: 5122381200:01:0010298, у межах згідно з планом, на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010552200915 /а.с. 11/. Згідно заповіту від 08.10.1986 року посвідченого секретарем Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 23 встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті, зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось и все те, що буде належати на день смерті і на що за законом буде мати право, заповіла [PERSON] . Відповідно до заповіту від 10.10.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 2083 встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті, зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось заповіла своїй дочці [PERSON] . Згідно копії актового запису про смерть № 12 від 22.03.2005 року, складеного Виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] померла [INFO] /а.с. 25/. 20.09.2005 року за вх. № 552 [PERSON] звернувся до Кілійської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого РЕВ № 5 ВДАІ ГУМВС України в Одеській області встановлено, що транспортний засіб - автомобіль, марки ВАЗ моделі - 210740-110-30, 2008 року виписку, об`єм двигуна 1600 куб. см., тип легковий седан, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] належить [PERSON] /а.с. 14/. Згідно заяви [PERSON] поданої до № 5105 ВРЕВ № 5 м. Ізмаїл за № 44514890 від 15.07.2014 року встановлено, що заявник звернувся з відповідною заявою для проведення реєстрації транспортного засобу по акту прийому-передачі, а саме: легкового причепу-В, марки УВН, моделі 810080, № шасі [NUMBER] /а.с. 13/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] /а.с. 7/. Згідно довідки за вих. № 315 від 04.03.2016 року, виданої Дмитрівською сільською радою Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] дійсно є спадкоємцем по закону після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , який є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] /а.с. 10/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.07.1983 року Дмитрівською сільрадою Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 43 від 14.07.1983 року. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 11.02.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеські області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим 11.02.2015 року, актовий запис № 11 від 11.02.2012 року. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.\~1223\~ЦК України\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. А згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.п. 4.16 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.19 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку якщо до\~складу спадкового\~майна входить\~нерухоме майно,\~нотаріус отримує\~інформацію з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно шляхом\~безпосереднього доступу\~до нього.\~За відсутності\~у спадкоємця\~необхідних для\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~документів нотаріус\~роз`яснює йому\~процедуру вирішення\~зазначеного питання\~в судовому\~порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до повідомлення Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (філії ГСЦ МВС) за вих. № 31/15-408 від 20.01.2023 року встановлено, що згідно даних ЄДР ТЗ МВС станом на 18.01.2023 року інформація, щодо реєстрації транспортного засобу «Причіп» УВН 810080, шасі [NUMBER] в реєстрі відсутня. З наданих позивачем доказів судом встановлено, що [PERSON] , право якого на спадкування за заповітом було скасовано у зв`язку зі складанням нового заповіту, прийняв спадщину яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори, а спадкоємець за новим заповітом - [PERSON] , спадщину не прийняла. Отже саме [PERSON] одноосібно успадкував земельну ділянку площею 3,0371 га після смерті матері. Також судом встановлено, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа за заявою його дочки [PERSON] , яка відмовилась від спадщини, що відкрилась після його смерті. Таким чином, позивач, тобто дружина [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України прийняла спадщину після його смерті в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України і, відповідно, стала володіти належним йому транспортним засобом і раніше успадкованою земельною ділянкою, однак у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів відсутні, позивач\~ не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, оскільки в ході розгляду справи, не надано належних та допустимих доказів щодо належності транспортного засобу - «Причіп», УВН 810080, шасі [NUMBER] , спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: partial