Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. Позов мотивує тим, що між ним та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів від 30.06.2019 року, відповідно до якого відповідачка отримала від нього грошові кошти у сумі 2000 доларів США та зобов`язалась повернути борг до 30.12.2019 року. На підтвердження укладання договору позики відповідачкою була написана та передана йому розписка про отримання коштів. Однак, у визначений договором строк відповідачка не виконала свої зобов`язання та суму боргу не повернула. На вимоги позивача виконати взяті на себе зобов`язання та повернути кошти, відповідачка не реагує. З наведених підстав просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 2000 доларів США, а також судові витрати по справі. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області Гука Т.Р. від 30.11.2022 року дану цивільну справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивач [PERSON] направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому заявлені позовні вимоги він підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги визнала повністю та пояснила, що 30.06.2019 року вона дійсно взяла в [PERSON] в позику грошові кошти в сумі 2000 дол. США, які зобов`язувалася повернути до 30.12.2019 року, про що надала розписку. Однак у зазначений у розписці термін вона грошові кошти не повернула, так як захворів її чоловік. Вона зверталася до [PERSON] , щоб він розстрочив їй виплату позики, однак він відмовився. Вислухавши доводи відповідача, розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 30.06.2019 року [PERSON] написала розписку, за змістом якої, вона взяла в борг у [PERSON] кошти в сумі 2000 дол. США та зобов`язалась їх повернути до 30.12.2019 року (а.с. 7). \~Згідно п. 2 ч. 1 ст.\~11\~ЦК\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. \~ \~У відповідності до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~Виходячи з положень ч. 1 ст. 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. \~ Згідно з положеннями ч. 2 ст.\~1047\~ЦК\~України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. \~ \~\~Відповідно до вимог ст.\~1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками,у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості,що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. \~ \~ \~Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 525, 526\~Цивільного\~кодексу\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610\~ЦК\~України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Нормою ст.\~611\~Цивільного\~кодексу\~України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Аналогічна позиція неодноразово висловлювалася і Верховним Судом у постановах від 10 грудня 2018 року у справі № 319/1669/16, від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16, від 12 вересня 2019 року у справі № 604/1038/16. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів саме в борг. Таким чином, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою правильного застосування статей 1046, 1047\~ЦК\~України суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. В свою чергу, позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором (ч. 1 ст. 1051 ЦК України). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. У постанові від 08.07.2019 у справі № 524/4946/16-ц Верховний Суд зазначив, що розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, повинна містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням його повернення і дати отримання коштів. Тому у справах про стягнення боргу за договором позики позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання, а суд повинен встановити наявність між позивачем та відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту і достовірності документа, на підставі якого доводиться факт укладення договору позики та його умов. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, жодних належних та достовірних доказів неотримування нею грошових коштів за договором позики від 30.06.2019 року або погашення заборгованості за вказаним договором відповідачка [PERSON] суду не надала, а навпаки не заперечує як отримання нею позики, так і її неповернення у визначений в розписці строк. Таким чином, здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин суд вважає, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню . Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача, понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, в сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved