Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

19 січня 2023 року на адресу суду від [PERSON] надійшла зава про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] . Зокрема, заявник [PERSON] просила суд заборонити останньому строком на 6 місяців з`являтися чи наближатися на визначену відстань в межах загородженої прибудинкової території до місця її фактичного проживання, а також\~ заборонити\~ [PERSON] спілкуватися з нею у будь-якому форматі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової\~ справи між суддями Шишацького районного суду Полтавської області від 19 січня 2023 року, головуючим суддею у ній визначено суддю Рябченка В.В. / а.с.45 /. 20 січня 2023 року, до вирішення судом питання про відкриття провадження у справі, головуючим суддею Рябченком В.В. заявлено самовідвід / а.с.46 /. Цього ж дня, ухвалою суду заяву про\~ самовідвід\~ судді\~ задоволено та, як наслідок,\~ ухвалено передати цивільну справу до канцелярії суду для визначення іншого складу суду / а.с.47 /. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Шишацького районного суду Полтавської області від 20 січня 2023 року, головуючим суддею у ній визначено суддю Вергун Н.В. / а.с.48 /. Ухвалою суду від 23 січня 2023 року заяву прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку окремого провадження, у зв`язку з чим слухання справи призначено о 14 год. 00 хв. 16 лютого 2023 року\~ / а.с.49 /. В ході розгляду справи 16 лютого 2023 року в судовому засіданні оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 21 лютого 2023 року. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, зазначивши, що її колишній чоловік зловживає спиртними напоями та постійно вчиняє з нею сварки. Заінтересована особа [PERSON] заперечував проти задоволення заявлених вимог, вказуючи, що не вчиняв дій, на які посилається заявник. \~ Заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, перевіривши фактичні обставини справи, наявними в\~ ній доказами в\~ їх сукупності та\~ взаємозв`язку,\~ суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст.55 Конституції України,\~ права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана, зокрема, особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником - у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно із пунктами 3, 6, 7, 8, 14, 17 ч. 1 ст.1, п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Тобто обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення та Кримінальному кодексі України), а є тимчасовим заходом, що виконує захисну та запобіжну функції і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною другою ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - колишнє подружжя. Згідно із частинами 2-4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до пункту 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з п.3 ч.1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають в одному житловому будинку [ADDRESS] , право власності на який за жодною із сторін не оформлено. Разом з тим, як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27 березня 2018 року та не заперечується сторонами, земельна ділянка з кадастровим номером 5325755100:30:001:1732, розташована за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належить на праві спільної часткової власності по ? частині заявнику та заінтересованій особі. Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 17 листопада 2015 року встановлено факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з червня 1999 року по 30 липня 2015 року / а.с.58 /. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] існують неприязні відносини. За правилами ст.ст. 12, 81, 76 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними засобами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. На обґрунтування своїх заявлених вимог [PERSON] надано копію вироку та постанов з Єдиного державного реєстру судових рішень, згідно яких ідентифікувати осіб не можливо. Таким чином, за відсутністю належних доказів у справі, суд не вбачає за можливе задовольнити заявлені вимоги заявника. Відповідно до ч.3 ст.350-5 ЦПК України, судові витрати у справі суд відносить на рахунок держави. На підставі\~ викладеного,

Outcome: dismissed