Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Адвокат Стадник П.В., який діє в інтересах [PERSON] , 19.12.2022 року звернувся до суду з позовом до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Руднєва 97» про визнання наймачем житлового приміщення,\~мотивуючи позовні\~вимоги тим,\~що в червні 2002 року [PERSON] була надана кімната [ADDRESS] . За вказаною адресою [PERSON] 05.06.2002 року був зареєстрований. Починаючи з 05 червня 2002 року [PERSON] постійно мешкає у вказаній кімнаті гуртожитку. У 2022 році [PERSON] звернувся до відділу приватизації Черкаської міської ради із питанням щодо приватизації кімнати [ADDRESS] . Проте листом від 06.12.2022 року № 1234/01.03-01 Департамент «Центр надання адміністративних послуг» ЧМР повідомив, що у відділі реєстрації місця проживання відсутні відомості про правові підстави реєстрації [PERSON] . Зазначив, що з 05.06.2002 року [PERSON] фактично являється наймачем житлового приміщення кімнати [ADDRESS] , оскільки постійно проживає у вище вказаній кімнаті, несе всі обов`язки, які передбачені договором найму житлового приміщення по утриманню житлового приміщення, проводить поточний ремонт та сплачує комунальні послуги. Однак, враховуючи фактичну відсутність договору найму, [PERSON] не має можливості реалізувати своє право на приватизацію законно зайнятого житлового приміщення. За таких обставин, [PERSON] змушений звернутися до суду для захисту своїх інтересів. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , наймачем житлового приміщення кімнати [ADDRESS] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.12.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У передбачений законодавством термін представник відповідача відзиву до суду не скерував. В судовому засіданні представник позивача адвокат Стадник П.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Зазначив, що Рішенням Черкаської міської ради № 4-587 від 27.03.2014 року залишено цілісний майновий комплекс за адресою [ADDRESS] у статусі «гуртожиток» та дозволено приватизацію його житлових і нежитлових приміщень. Оскільки для приватизації кімнати в гуртожитку Відділу приватизації Черкаської міської ради повинен бути наданий ордер або договір найму житлового приміщення, який у [PERSON] відсутній (не зберігся), тому виникли підстави для звернення із указаним позовом до суду. Представник відповідача ЧМР Кирман В.О. в судовому засіданні проти позову заперечував. Вказував, що Департаментом економіки та розвитку ЧМР права позивача не порушені, жодних рішень стосовно звернень [PERSON] не виносилось. Представник третьої особи ОСББ «Руднєва 97» в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений, із заявами чи клопотаннями до суду не звертався. \~ \~ \~ \~Заслухавши думку представника позивача, представника відповідача, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до виданого ордера в передбачене в ньому житлове приміщення вселяються як громадянин, що одержав ордер, так і члени його сім`ї, зазначені в ордері. Відповідно до\~ст. 61 ЖК Української\~РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем, житлово - експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством,установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Судом установлено, що згідно рішення Черкаської міської ради №4-587 від 27 березня 2014 року залишено цілісний майновий комплекс за адресою: [ADDRESS] у статусі «гуртожиток» та дозволено приватизацію його житлових і нежитлових приміщень. Відповідно до листа Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №1234/01.03-01 від 06.12.2022 року зазначено, що відповідно до наявної у департаменті «Центр надання адміністративних послуг» інформації за адресою [ADDRESS] станом на 05.12.2022 року зареєстрований [PERSON] , [INFO] , з 05.06.2002 року по теперішній час. У відділі ведення реєстру територіальної громади реєстрації місця проживання відсутні документи, що стали підставою реєстрації [PERSON] у квартирі [ADDRESS] у зв`язку з тим, що дані документи не були передані до відділу. Разом з тим, відповідно до Акту від 14.06.2022 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з червня 2002 року і по сьогоднішній день зареєстрований та проживає в кімнаті [ADDRESS] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 жовтня 2022 року (справа №712/4350/22) за позовом [PERSON] визнано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою [ADDRESS] . Таким чином, на даний час у вказаній кімнаті зареєстровано місце проживання позивача [PERSON] . Відповідно до договорів на оплату житлово-комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] : з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 18 листопада 2008 року; №72 про користування електричною енергією [PERSON] є споживачем та платником наданих послуг. Згідно із статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», в контексті вказаної Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому проживає на законних підставах, або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло. У пункті 36 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Прокопович проти Росії» від 18 листопада 2004 року визначено, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання. Таким чином, у справі «Прокопович проти Росії» (заява № 58255/00) встановлено, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції. Стаття 22 Конституції України\~зазначає, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Відповідно до\~ст. 47 Конституції України, кожна особа має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до\~ст. 9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. З огляду на викладене, враховуючи всі обставини справи, суд робить висновок про те, що [PERSON] зареєстрований у кімнаті [ADDRESS] з 2002 року та проживає у ній, що відповідно до вимог\~ЖК Української РСР свідчить про набуття ним права користування цим жилим приміщенням. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання його наймачем кімнати є доведеним та підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved