Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначив, що протягом тривалого часу він на добровільних засадах здійснює постійний сторонній догляд за [PERSON] , який є особою поважного віку, має тяжку хворобу очей (відкритокутова глаукома), яка спричинила повну втрату зору та потребує постійного стороннього догляду. Як зазначив заявник, він допомагає [PERSON] пересуватися у просторі, оскільки той є незрячим, забезпечує його продуктами харчування, побутовими товари та лікарськими засобами, допомагає йому з приготуванням їжі, виконує різні господарські роботи біля будинку, здійснює оплату житлово-комунальних послуг, надає всіляку підтримку у вирішенні інших життєвих ситуацій. Інших близьких осіб, які би могли постійно доглядати за ним немає, оскільки дочка [PERSON] [PERSON] , не може здійснювати такий догляд, бо працює сторожем у Товаристві з додатковою відповідальністю «Закарпатсько-галицьке шляхово-будівельне управління». Внуки [PERSON] [PERSON] , [PERSON] та правнук [PERSON] разом з ним не проживають, оскільки виїхали на заробітки в Чеську Республіку, де знаходяться і по сьогоднішній день та додому не поверталися. Заявник зазначає, що через його призов до складу Збройних сил України або інших військових формувань, [PERSON] буде позбавлений постійного стороннього догляду, що створить серйозні проблеми для нього у побуті. Від встановлення факту здійснення ним постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених Законом України від 19 червня 2003 року №966-ІV «Про соціальні послуги», Законом України від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» та інших. У зв`язку з наведеним, у нього виникла необхідність для звернення до суду з цією заявою про встановлення факту здійснення ним постійного догляду за [PERSON] . Ухвалою суду від 08 лютого 2023 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник подав заяву з проханням розгляду справу без участі сторони заявника, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Від Міжгірської селищної ради Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника селищної ради за наявними в ній матеріалами. [PERSON] подав належним чином посвідчену заяву, в якій висловив позицію про визнання вимог заяви підтвердивши дійсність наведених у ній обставин та просив розглянути справу без його участі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (пункт 2 частини 1 статті 315\~ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , згідно Висновку №2401 та виписки із протоколу ЛКК від 31.10.2022, потребує постійного стороннього догляду від [PERSON] (а.с. 7). За змістом довідки Міжгірської селищної ради Закарпатської області від 02.11.2022 №2094, [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , дійсно з 02.11.2022 здійснює постійний сторонній догляд за [PERSON] , який цього потребує (а.с. 8). [PERSON] проживає в [ADDRESS] , до складу його сім?ї входять: дочка [PERSON] , [INFO] , яка з 01.2.2023 прийнята на роботу сторожем в ТОВ «Закарпатсько-галицьке шляхово-будівельне управління», внуки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які зі слів батьків більше року виїхали за межі України до Республіки Чехія, а також правнук [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10). З акту встановлення факту здійснення догляду від 01.03.2023 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером, проживає в [ADDRESS] . на даний час часто хворіє, неодноразово проходить лікування в КПП ЛПУ «Міжгірська районна лікарня» та має захворювання з діагнозом: «В/кутова глаукома». Потребує постійного стороннього догляду згідно Висновку ЛКК №2401 від 31.10.2022 та виписки із протоколу ЛКК №2401 від 31.10.2022. За ним здійснює постійний сторонній догляд [PERSON] , а саме: виконує усю хатню роботу, прибирає житло, готує їжу, купує необхідні ліки, продукти харчування, оплачує комунальні послуги, забезпечує усім необхідним для полегшення пересування. Матеріально-побутові умови проживання даного громадянина задовільні. [PERSON] дійсно здійснює постійний сторонній догляд за [PERSON] . Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту здійснення заявником постійного догляду за особою похилого віку, яка цього потребує. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, напряму впливає на його права й обов?язки та інтереси особи похилого віку, яка потребує стороннього догляду. Принагідно констатуючи суд зауважує, що питання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є компетенцією уповноваженого органу відповідно до положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» й не входить до компетенції суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved