Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що 23 травня 2014 року між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідачка має неповнолітнього сина [PERSON] від її першого шлюбу, який з шести років залишився на вихованні батька та проживає з батьком в м.Харкові. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 04 серпня 2017 року їх шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу вони стали проживати окремо один від одного. Син з його на те згоди залишився проживати разом з відповідачкою, але залишився зареєстрованим за однією адресою з ним. Після розірвання шлюбу між ними стали виникати непорозуміння щодо його участі у вихованні сина. Для вирішення питання щодо забезпечення його прав на спілкування з сином він звертався до Служби у справах дітей Сумської міської ради. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради «Про визначення способу участі у вихованні дитини» №400 від 18.07.2017 року було встановлено його право на участь у вихованні сина [PERSON] у формі систематичних побачень з дитиною, а саме було встановлено, що першої та третьої п`ятниці кожного місяця з 17:00 год. до 18:00 год. він має право на спілкування з сином. На час прийняття цього рішення сину було усього два роки і тому був встановлений такий обмежений час їх спілкування. Відповідачка ухилялась від виконання вказаного вище рішення. А тим часом син підростав і він вважає за потрібне брати більшу участь у його вихованні. У вересні 2017 року він звертався до Ковпаківського районного суду м.Суми з позовом про визначення способу його участі у вихованні сина, але рішення по справі судом не було прийнято з причини того, що відповідачка пообіцяла не чинити їй перешкод у спілкуванні з сином, стала дозволяти йому відвідувати його місце проживання та залишатися жити у нього на декілька днів. З цієї причини його позов був залишений судом без розгляду. Через деякий час відповідачка продовжила чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином, вирішення цього питання завжди залежало від її настрою. Останній раз зі згоди відповідачки син жив разом з ним та його матір`ю до початку літа 2022 року протягом двох тижнів. З дитиною він завжди знаходив спільну мову, вони люблять один одного, прив`язані один до одного. Олександр завжди з великим задоволенням йшов до нього та бабусі. Він приділяв сину весь свій вільний час, займався з ним спортом, вони разом відвідували спортивні майданчики, дитячі кафе, парки, ходили на рибалку тощо. Зараз він проходить військову службу в ЗСУ. При цьому відповідачка добре знає про те, що він дуже болісно переносить розлуку з сином, але з 5 червня 2022 року не надає йому можливості спілкуватись з ним. 5 червня 2022 року його мати [PERSON] , з якою він проживає за однією адресою, відвела сина до відповідачки за її місцем проживання, як робила це раніше неодноразово. Відповідачка, як пояснила йому мати, не пояснюючи причини заявила, що дитину вони більше не побачать і після цього вже 7 червня 2022 року відключила телефон сина. На його глибоке переконання така поведінка відповідачки негативно впливе на виховання та стан здоров`я їх сина [PERSON] , він впевнений у тому, що дитина болісно переживає розлуку з ним та бабусею. Вважає, що відповідачка діє всупереч інтересам неповнолітньої дитини, чим порушує вимоги Сімейного кодексу України. Зараз сину [PERSON] вже виповнилось сім років, а тому інтересам сина буде відповідати більш тривалий час їх спілкування. Позивач просить суд ухвалити рішення яким зобов`язати відповідачку [PERSON] , не чинити йому перешкод у спілкуванні з неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , та визначити спосіб його участі у вихованні неповнолітнього сина шляхом періодичних побачень два рази на місяць першої та третьої середи кожного місяця з 17:00 год. до 21:00 год. з правом відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних заходів під час побачень без присутності матері [PERSON] з поверненням дитини до матері після закінчення режиму зустрічі за визначеним графіком; періодичних побачень два рази на місяць другої та четвертої п`ятниці кожного місяця після шкільних занять без присутності матері з правом перебування неповнолітньої дитини з ночівлею у квартирі [ADDRESS] з поверненням дитини до матері після закінчення режиму зустрічі за визначеним графіком о 20.00 годині у неділю, або ж з привезенням дитини зранку понеділка до школи за попередньою домовленістю з матір`ю дитини; у канікулярний період під час осінніх, зимових та весняних канікул останні три повних доби кожного тижня кожних канікул з проживанням дитини у квартирі [ADDRESS] без присутності матері [PERSON] ; у канікулярний період під час літніх канікул з 1 по 15 червня, з 1 по 15 липня, з 1 по 15 серпня щороку з проживанням неповнолітньої дитини у батька у квартирі [ADDRESS] з правом переміщення дитини з батьком по території України з метою спільного відпочинку та оздоровлення без участі та присутності матері [PERSON] ; за домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] у разі зміни обставин (хвороба, зміна розпорядку відвідування шкільних занять, карантини, епідемії та інше) визначений та встановлений порядок може бути змінений у кожному конкретному випадку за обов`язкової умови, щоб загальний встановлений час його спілкування з сином [PERSON] не був зменшений. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Маслова О.Є. позовні вимоги [PERSON] , підтримала повністю з зазначених в позові підстав, та просила суд їх задовольнити. [PERSON] , який приймав участь в розгляді справи, пояснив, що в нього з сином теплі гарні відносини. Він завжди приділяє увагу сину, ходить з ним в парк, на рибалку, проводить дозвілля. Син міг проживати з ним і тиждень, і кілька днів на тиждень. З червня 2022 року він не може зустрітися з сином, нормально з ним спілкуватися як батько. На цей час він мобілізований на військову службу, але він приїздить інколи додому і має бажання спілкуватися з сином, приділяти йому увагу. Приймаючи участь в розгляді справи відповідач [PERSON] пояснила, що з червня 2022 року і до початку вересня вона з чоловіком та сином перебувала в м.Конотоп за місцем служби чоловіка. Вона не проти спілкування [PERSON] з сином, але в її присутності. Були випадки, що мати [PERSON] - [PERSON] казала [PERSON] , що вони будуть звертатися до суду, щоб [PERSON] проживав з батьком, тому вона перестала давати сина бабусі [PERSON] . В подальшому [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю і не заперечувала проти задоволення позову [PERSON] . Представник третьої особи - Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, суду наданий висновок щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини. Ухвалою суду від 08.12.2022 року закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, показання свідка, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Суд установив, що 23 травня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований у Зарічному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис №201. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження Серія [NUMBER] від 29.04.2015 (а.с.8). Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 04 серпня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвно (а.с.7). Після розірвання шлюбу сторони стали проживати окремо один від одного. Син [PERSON] залишився проживати разом з відповідачкою, але залишився зареєстрованим за однією адресою з позивачем [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб №14.03-08/97627 від 05.09.2022 (а.с.13). Згідно з інформацією відділу ДВС позивач [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів, яка рахується за ним, в тому числі і у зв`язку з відсутністю належної інформації від [PERSON] та стягувача [PERSON] щодо сум аліментів, які сплачуються, не врахуванням тих коштів, які витрачає [PERSON] для придбання необхідних для сина речей, одягу, взуття. Після розірвання шлюбу між сторонами стали виникати непорозуміння щодо участі у вихованні сина [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради «Про визначення способу участі у вихованні дитини» №400 від 18.07.2017 року було визначено спосіб участі [PERSON] у вихованні сина, [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю, а саме: І, ІІІ п`ятниця місяця з 17:00 години до 18:00 години неділі з урахуванням стану здоров`я дитини та інших обставин, що мають істотне значення (а.с.9). На час прийняття цього рішення [PERSON] було усього два роки і тому був встановлений такий обмежений час їх спілкування. Згідно з ст.157 СК України позивач, оскільки він проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У преамбулі Конвенції ООН про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст.9 вказаної Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на спілкування батьків. Батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ст.15 цього Закону, дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно з ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивача [PERSON] , і бабусею малолітнього [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що колишня дружина сина - відповідачка [PERSON] створює перешкоди [PERSON] у спілкуванні з сином. З 05.06.2022 року [PERSON] не має можливості спілкуватися з сином, зателефонувати йому, взяти його до себе, провести з ним вільний час. [PERSON] завжди з задоволенням спілкується з батьком. В квартирі [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , є все необхідне для спілкування [PERSON] з сином, проведення з ним вільного часу, а також для занять. Останній раз дитина бачила батька 07.01.2023 року, [PERSON] придбали необхідні речі, мобільний телефон. Після 07.01.2023 року [PERSON] знову не надає можливості спілкуватися батьку з сином. З матеріалів справи, наданих пояснень в суді, показань свідка вбачається, що позивачу [PERSON] чиняться перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON] , який, враховуючи його вік потребує систематичного спілкування з батьком, участі батька у своєму житті для гармонійного розвитку дитини. На цей час позивач [PERSON] проходить військову службу у Збройних Силах України, але має бажання та можливість приділяти належну увагу вихованню сина, спілкуванню з ним. Згідно з висновком Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради можливо визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , у формі систематичних побачень з дитиною та спілкування, відповідно до заявлених позовних вимог. З врахуванням віку дитини, прихильності дитини до батька, суд не вважає доцільним встановлювати зустрічі дитини з батьком в присутності матері дитини. Враховуючи бажання батька спілкуватися з сином, підтримувати з ним регулярні особисті стосунки, виходячи з інтересів дитини, яка потребує спілкування з батьком, має право на належне батьківське виховання, суд вважає необхідним зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з дитиною - [PERSON] , [INFO] , та встановити [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - [PERSON] , [INFO] , у формі періодичних побачень з дитиною та спілкування, а саме, два рази на місяць першої та третьої середи кожного місяця з 17год. до 21год. з правом відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних заходів під час побачень без присутності матері [PERSON] ; періодичних побачень два рази на місяць другої та четвертої п`ятниці кожного місяця після шкільних занять без присутності матері з правом перебування дитини з ночівлею у квартирі [ADDRESS] з поверненням дитини до матері після закінчення режиму зустрічі за визначеним графіком о 20год. у неділю або ж з привезенням дитини зранку понеділка до школи за попередньою домовленістю з матір`ю дитини; у канікулярний період під час осінніх, зимових та весняних канікул останні 3 повних доби кожного тижня канікул з проживанням дитини у квартирі [ADDRESS] без присутності матері [PERSON] ; у канікулярний період під час літніх канікул з 01 по 15 червня, з 01 по 15 липня, з 01 по 15 серпня щороку з проживанням дитини у батька у квартирі [ADDRESS] з правом переміщення дитини з батьком по території України з метою спільного відпочинку та оздоровлення без участі та присутності матері [PERSON] ; за домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] у разі зміни обставин (хвороба, зміна розпорядку відвідування шкільних занять, карантини, епідемії тощо) визначений та встановлений порядок може бути змінений у кожному конкретному випадку з дотриманням загального встановленого часу спілкування [PERSON] з сином.

Outcome: approved