Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №403. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, та на її переконання примирення між ними неможливе через відсутність взаєморозуміння. З урахуванням зазначеного позивач просить суд розірвати шлюб оскільки можливості примирення немає, а подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам та інтересам дітей. Ухвалою суду від 21.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов, призначено судове засідання на 12.12.2022. Ухвалою суду від 12.12.2022 задоволено клопотання відповідача [PERSON] про надання строку для примирення та надано сторонам строк для примирення до 12 лютого 2023 року. Провадження у справі зупинено до закінчення вказаного строку. Ухвалою суду від 13.02.2023 поновлено провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 13.03.2023. Ухвалою суду від 13.03.2023 у задоволенні заяви [PERSON] про надання строку для примирення було відмовлено. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Ємець А.Ю., про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явилися, разом з тим, у позовній заяві позивач просив суд, у разі його неявки провести розгляд справи за його відсутності. Крім того, від представника позивача [PERSON] - адвоката Ємець А.Ю. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Александров О.О., будучі належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, разом з тим від представника відповідача [PERSON] - адвоката Александрова О.О. до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності сторони відповідача, у якому зазначено про те, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та просить відмовити у їх задоволені. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи та ухвалити рішення, що відповідає положенням ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 09 червня 2018 було укладено шлюб, який був зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №403, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.06.2015. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.04.2021 року. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є втрата взаєморозуміння, фактичне припинення шлюбних стосунків. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. За таких обставин є підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При зверненні до суду з вказаним позовом позивачем питання щодо зміни прізвища не порушувалося, а тому судом не вирішувалося. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved