Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт-Капітал», Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області (Філія ГСЦ МВС), третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (ДП «НАІС») Міністерства юстиції України, про усунення перешкод у розпорядженні рухомим майном. В обґрунтування позову зазначила, що 06.08.2016 року, нею було придбано та оформлено право власності на автомобіль «Mitsubishi Lancer», легковий седан, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску. Дата першої реєстрації 24.12.2007 року, дата реєстрації 06.08.2016 року. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власник [PERSON]. 07.09.2018 року позивачем зареєстровано шлюб, та змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] про реєстрацію шлюбу. Позивач вказує, що з 06.08.2016 року вона безперешкодно користувалась придбаним у власність автомобілем. Під час купівлі транспортного засобу її ніхто не повідомляв про наявність будь-яких арештів, обтяжень або інших обмежень щодо відчуження права власності на зазначений транспортний засіб. Разом з цим, у лютому 2021 року позивач мала намір продати належний їй автомобіль. Але, під час звернення до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області (Територіального сервісного центру МВС № 2341), їй було відмовлено у здійсненні перереєстрації транспортного засобу, у зв`язку із наявністю запису про обмеження відчуження даного автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Наприкінці лютого 2021 року, адвокатом позивача [PERSON] - Логвиненком В.М. , був надісланий запит з цього питання до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області (Територіального сервісного центру МВС № 2341). На підставі відповіді встановлено, що згідно бази даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС України, станом на 12.03.2021 року, 11 год. 20 хв. автомобіль «Mitsubishi Lancer», легковий седан, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, який зареєстрований за громадянкою [PERSON] , [INFO] , під арештом (забороненою відчуження) не перебуває (відповідь від 13.03.2021 року № 31/8-2341-Л-5Ад. Проте при повторному зверненні до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області (Територіального сервісного центру МВС № 2342), позивачу знову було відмовлено у здійсненні перереєстрації транспортного засобу, у зв`язку із наявністю запису про обмеження відчуження даного автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується копією відповіді від 06.04.2021 року № 31/8-2342-1. Позивач наголошує, що самостійно знайти запис про обмеження відчуження належного їй автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна їй не вдалося, тим паче що вона мала на руках протилежні за змістом відповіді від реєстраційних органів МВС, у зв`язку з чим, вона змушена була звернутися за правовою допомогою до адвоката з метою складання адвокатського запиту та надання правової допомоги у спірній ситуації. Адвокатом Логвиненко В.М. , 27.05.2021 року на адресу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області (Територіального сервісного центру МВС № 2342), був надісланий адвокатський запит із вичерпним переліком питань щодо виниклої ситуації з метою встановлення відомостей та здійснення відповідних дій для усунення перешкод у розпорядженні майном, належним їй на праві приватної власності. Із відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області (ТСЦ № 2342) від 02.06.2021 року було встановлено наступну інформацію: 1. Перша реєстрація належного їй автомобіля була здійснена у 2007 році; 2. Протягом 2007-2021 року, належний їй автомобіль перебував у власності чотирьох громадян, останнім яких являється позивач [PERSON] ; 3. Обтяження на належний їй транспортний засію було зареєстровано за серійним номером майна: [NUMBER], 03.02.2015 року згідно Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11278360000 від 26.12.2007 року, АКІБ «УкрСиббанк». Згідно із отриманої відповіді вдалося встановити параметр пошуку обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - ДРОРМ). Згідно запиту ДРОРМ отримано витяг, згідно якого встановлено наступну інформацію: 1. № обтяження: 15027935; 2. Обтяження зареєстровано: 03.02.2015 року 11:15:01 за № 15027935 реєстратором: Кондратюк Наталія Сергіївна, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, м. Київ; 3. Документ-підстава: Договір факторингу, серія та номер: 05/12, виданий: 20.04.2012 року, видавник: ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Кредекс Фінанс (код ЄДРПОУ 36799749); 4. Об`єкт обтяження: автомобіль легковий, «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, Номер об`єкта: [NUMBER] , Номер державної реєстрації: [NUMBER] ; 5. Боржник: [PERSON] , код: [NUMBER] ; 6. Обтяжувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», код: 36799749 (теперішня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал»; 7. Строк виконання зобов`язань 26.12.2014 року. 8. Додаткові відомості щодо обтяження: Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11278360000 від 26.12.2007 року, АКІБ «УкрСиббанк». Із зазначеного позивач вбачає, що обтяження здійснено відповідно до кредитних правовідносин, які мали місце у 2007 році; боржником з кредитних правовідносин, на підставі яких, належне позивачу майно було передано у заставу, є перший власник належного їй автомобіля - [PERSON] : належне їй на теперішній час майно (автомобіль), було передано у заставу у 2007 році на підставі Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11278360000 від 26.12.2007 року, АКІБ «УкрСиббанк»; запис щодо наявності обтяження (реєстрація обтяження) було внесено до реєстру обтяжень рухомого майна (ДРОРМ) через 8 років після укладання договору застави і неодноразової зміни власника заставленого транспортного засобу. Зазначені вище обставин порушують Конституційні права позивача щодо вільного розпорядження належним їй на праві власності майна, а тому її порушені майнові права підлягають судовому захисту шляхом скасування державної реєстрації обтяження, належного позивачеві на праві власності рухомого майна. На час придбання позивачем транспортного засобу, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження цього майна. Даний запис позивачем виявлено не було. Відповідно до вимог чинного законодавства України, застава зберігає свою силу для нового власника майна від відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Вказаний правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду України: від 03.04.2013 року у справі № 6-7цс13, від 19.11.2014 року у справі № 6-168цс14 та у постановах Верховного Суду: від 10.10.2019 року у справі № 463/3582/17 і від 18.12.2019 року у справі № 619/4033/18, від 18.03.2020 року у справі № 202/5584/18. З урахуванням вказаного, позивачем вбачається, що право власності на належний їй автомобіль неодноразово переходило до нових власників за відсутності відповідного запису обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (запис від 03.02.2015 року), а відтак, відповідно до системного аналізу чинного законодавства України та судової практики, вбачається що право власності на належний їй автомобіль переходило до нових власників без обтяжень. Таким чином, позивач придбала автомобіль у належного добросовісного набувача, який придбав (отримав у власність) належний їй автомобіль без обтяжень. Отже, наявне обтяження під час придбання позивачем транспортного засобу теж не переходило, а відтак [PERSON] являється добросовісним набувачем належного їй на праві власності майна, а тому, у відповідності до статті 391 ЦК України, вважає, що має право вимагати усунення перешкод у здійснені права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, в даному випадку наявні та обґрунтовані підстави для скасування обтяження № 15027935, зареєстрованого у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 03.02.2015 року реєстратором: Кодратюк Н.С., Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, м. Київ, на підставі Договору факторингу, серія та номер: 05/12, виданого: 20.04.2012 року, накладене на автомобіль легковий «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, номер об`єкта: [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] відносно боржника [PERSON] , код: [NUMBER] . Тому, посилаючись на викладене, позивач просила визнати протиправним обтяження та скасувати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, запис про обтяження автомобіля «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, номер об`єкта: [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , вид обтяження приватне обтяження, тип обтяження: застава рухомого майна, відомості про обмеження відчуження: заборона відчуження, обтяжувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», код: 36799749, дата реєстрації обтяження 03.02.2015 року, за 15027935. Просила зобов`язати відповідача 2, а саме Регіональний сервісний центр ГСУ МВС в Запорізькій області здійснити реєстраційні дії щодо перереєстрації транспортного засобу за волевиявленням власника на іншу особу на підставі рішення суду про визнання припиненим обтяження та скасування в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запис про обтяження автомобіля «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, номер об`єкта: [NUMBER], номерний знак [NUMBER] , вид обтяження приватне обтяження, тип обтяження: застава рухомого майна, відомості про обмеження відчуження: заборона відчуження, обтяжувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», код: 36799749, дата реєстрації обтяження 03.02.2015 року, за 15027935. Під час розгляду справи позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просили суд позов задовольнити. В подальшому, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача [PERSON] , на задоволенні позову наполягає, просить його задовольнити. Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» 04.11.2022 року надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить у позові [PERSON] відмовити. У судове засідання, призначене на 07.03.2023 не з`явився, з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з`явився у судове засідання, а тому суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Згідно відзиву ТОВ «Вердикт-Капітал», відповідач заперечує проти позову [PERSON] оскільки одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), в зв`язку з чим, ТОВ «Вердикт-Капітал» (ТОВ «Кредекс Фінанс) являється заставодержателем вищенаведеного автомобіля згідно укладеного Договору факторингу з ПАТ «УкрСиббанк» по боржнику - [PERSON] , при цьому, які відомо ТОВ «Вердикт-Капітал» /Новому кредитору та заставодержателю), Первісний кредитор та заставодержатель - ПАТ «УкрСиббанк» - [PERSON] (заставодавцю) згоди на реалізацію (відчуження) заставного автомобіля не надавав. З огляду на викладене, та з залученого в додатку до позовної заяви позивачем витягу з ДРОМ: за номером 150279356 саме 03.02.2015 року зареєстроване приватне обтяження /застава рухомого майна/ на підставі Договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012 року, об`єкт обтяження: автомобіль легковий, «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, номер об`єкта: [NUMBER] ; Боржник: [PERSON] , код: [NUMBER] ; термін дії обтяження: до 31.01.2025 року; Обтяжувач: ТОВ «Кредекс Фінанс» (ТОВ «Вердикт-Капітал»), при тому, що позивач, який не заперечує сам той факт, що придбала автомобіль - 06.08.2016 року (тобто в той час, як заставний автомобіль перебував під зареєстрованим обтяженням в ДРОРМ), що з врахуванням вищевикладеного свідчить про недобросовісність набувачем заставного автомобіля, в зв`язку з чим, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмету застави, а в протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. З огляду на викладене, Арбузинський районний суд Миколаївської області на підставі судового рішення видав виконавчий лист за номером 467/940/15-ц - 07.07.2015 року, який було звернуто до примусового виконання до ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві та було відкрито виконавче провадження постановою від 31.08.2015 року та зобов`язань [PERSON] передати ТОВ «Кредекс Фінанс» наведений вище автомобіль (предмет застави) проте вказаного зроблено не було, в зв`язку з чим, постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.05.2017 року наведений виконавчий лист був повернутий стягувачеві згідно п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі, що транспортний засіб не розшукано впродовж року з моменту оголошення розшуку, що підтверджується копіями постанов ДВС. За таких обставин, рішення суду на підставі якого було видано - виконавчий лист за номером 467/940/15-ц - 07.07.2015 року на даний час не виконано, що виступає додатковою підставою для відмови в задоволенні позову. Представник Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області (Філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в Запорізькій області Павлюк О.О. подав суду відзив на позов [PERSON] у якому позовні вимоги не визнав повністю і заперечує щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Виходячи з того, що перереєстрація на нового власника транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, здійснюється за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні. Відповідач вважає, що законодавчі підстави, якими визначено умови, спосіб державної реєстрації/перереєстрації транспортного засобу позивача, при відмові в перереєстрації на нового власника не були порушені територіальним сервісним центром МВС № 2341 та № 2342. Щодо вимог, заявлених до відповідача про зобов`язання зареєструвати за позивачем транспортний засіб, відповідач вважає, що вказані вимоги належить відповідно до ст. 2 КАС України до адміністративного судочинства. Зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті, а не місцевим загальним судам як адміністративним судом. Згідно вимог ст. 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають за правилами різних судочинства. Враховуючи вищенаведене та з підстав викладених у відзиві, представник РСУ ГСЦ МВС в Запорізькій області Павлюк Р.О. просить у задоволенні позову в частині зобов`язання зареєструвати транспортний засіб належного позивачу, на нового власника - відмовити. Під час розгляду справи, у судовому засіданні представник відповідача РСУ ГСЦ МВС в Запорізькій області Павлюк Р.О. підтримав відзив на позовну заяву і просив з мотивів та підстав, викладених у відзиві на позов, відмовити у задоволенні позову. В подальшому, представник подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача 2, просив у позові відмовити. Представник Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Онищук Я.В. у призначене судове засідання не з`явився, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі третьої особи, вказуючи, що свою правову позицію ДП «НАІС» висвітлено в поясненнях третьої особи, які були направлені до суду та надійшли 30.01.2023 року. Просить вирішити справу з урахуванням норм чинного законодавства, що регулює порядок внесення відомостей до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Правом на подачу відповіді на відзиви позивач [PERSON] не скористалася. При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2021 року, позовну заяву [PERSON] було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України та заявнику роз`яснено право протягом десяти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України. 13.10.2021 року на виконання зазначеної ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя представником позивача адвокатом Логвиненко В.М. подано заяву про усунення недоліків із додатками. Ухвалою суду від 18.10.2022 року, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в загальному позовному порядку з призначенням підготовчого судового засіданні на 09.11.2021 року, яке було відкладено на 20.12.2021 року. Ухвалою суду від 20.12.2021 року, підготовче засідання по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 16.02.2022 року. Витребувано з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області (Філія ГСЦ МВС) розширену інформацію про власників та період перебування у власності автомобіля: «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , за період 2007-2021 років. Ухвалою суду від 29.11.2022 року, витребувано у Державного підприємства «Національні інформаційні системи» розширений Витяг з ДРОМ з відображенням без винятку всіх обтяжень (в тому числі і які були виключені з ДРОРМ), які були накладені з забороною відчужувати на автомобіль: автомобіль легковий, Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, номер об`єкта: [NUMBER] , починаючи з моменту першої реєстрації за позивачем. 23.01.2023 Державним підприємством «Національні інформаційні системи» на адресу суду надіслано повідомлення про виконання ухвали суду від 29.11.2022 року. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що 06.08.2016 року позивач у справі - [PERSON] ( [PERSON]. ), [INFO] , придбала автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та інформацією з Додатку «Дія». Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07.09.2018 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 07.08.2018 року позивач уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 1102. Після державної реєстрації шлюбу прізвище позивача « [PERSON] » змінено на прізвище « [PERSON] ». Згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області (Територіального сервісного центру МВС № 2341) від 13.03.2021 року № 31/8-2341-Л-5Ад, вбачається, що згідно бази даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС України, станом на 12.03.221 року 11 год. 20 хв., автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», державний номер [NUMBER] , чорного кольору, який зареєстрований за громадянкою [PERSON] , під арештом (забороною відчуження) не перебуває. Згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області (Територіального сервісного центру МВС № 2341) від 06.04.2021 року, встановлено, що позивачу [PERSON] відмовлено у задоволенні заяви щодо перереєстрації транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», державний номер [NUMBER] , з посиланням н пункт 15 Постанови Кабінету Міністрів України № 1388-98-п від 07.09.1998 року, та пункт 41 зазначеної постанови, у зв`язку із наявністю запису про обмеження відчуження даного автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області (Територіального сервісного центру МВС № 2341) від 02.06.2021 року, гр. [PERSON] , 06.04.2021 року СЦ 2342 було надано письмову відмову у перереєстрації на іншого власника належного їй транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», державний номер [NUMBER] . Обтяження на вищевказаний транспортний засіб було зареєстровано за серійним номером майна: [NUMBER], 03.02.2015 року згідно договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11278360000 від 26.12.2007 року, АКІЛ «УкрСиббанк». Надати матеріали щодо реєстрації вищевказаного ТЗ за [PERSON] у 2016 році неможливо у зв`язку з тим, що реєстрація відбулась у ТСЦ 1242. У період з 2007 року по 2021 рік вищевказаний транспортний засіб перебував у власності чотирьох громадян, останньою з яких є [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (№ витягу Р103686), встановлено, що 03.02.2015 року реєстратором Кондратюк Н.С., Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, м. Київ, о 11:15:01 за № 15027935 зареєстроване приватне обтяження /застава рухомого майна/ на підставі Договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012 року, об`єкт обтяження: автомобіль легковий, «Mitsubishi Lancer», 2007 року випуску, номер об`єкта: [NUMBER] ; Боржник: [PERSON] , код: [NUMBER] ; термін дії обтяження: до 31.01.2025 року; Обтяжувач: ТОВ «Кредекс Фінанс» (ТОВ «Вердикт-Капітал»). Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. У відповідності до ст. 589 ч. 1 ЦК України, в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 590 ч.ч. 1, 2 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Передбачено ст. 9 ч. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Обтяжувач набуває права вимагати виконання забезпеченої обтяженням вимоги незалежно від настання строку виконання в разі, якщо порушено провадження у справі про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Вимогами ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що лише зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження. Застава є різновидом виконання зобов`язання, яке виникло між банком та [PERSON] . Права вимагати предмет застави у недобросовісного набувача виникло б у банка лише за умови, коли автомобіль був набутий під час наявного обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Проте, на час придбання автомобіля позивачем [PERSON] не зареєстрована застава в державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується відповіддю Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області (Територіального сервісного центру МВС № 2341) від 13.03.2021 року № 31/8-2341-Л-5Ад, відповідно до якої судом було встановлено, що за базою даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС України, станом на 12.03.2021 року 11 год. 20 хв., автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», державний номер [NUMBER] , чорного кольору, який зареєстрований за громадянкою [PERSON] , під арештом (забороною відчуження) не перебуває. У ст. 330 ЦК України зазначено, що майно не може бути витребуване у добросовісного набувача. Встановлені фактичні обставини у справі, дозволяють дійти висновку, що позивач [PERSON] є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому за відсутності відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, вона є добросовісним набувачем, оскільки не знала і не могла знати про наявність договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11278360000, укладеного 26.12.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] . Інформація щодо вилучення вищезазначеного автомобіля з Державного реєстру обтяжень станом на час ухвалення рішення у справі - відсутня. Встановивши, що на час відчуження спірного автомобіля боржником, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати збереження сили застави для нового власника майна. Суду не було подано доказів ТОВ «Вердикт-Капітал» та [PERSON] , що [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Вердикт-Капітал (ТОВ «Кредекс Фінанс») і даний договір застави є дійсним для [PERSON] . Також, із змісту ст. 316 ЦК України вбачається, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При придбанні та оформлені права власності на автомобіль були відсутні будь-які обтяження або обмеження, що підтверджується матеріалами справи, тобто позивач [PERSON] є добросовісним набувачем і накладення обтяження 03.02.2015 року порушує її право власності. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Дану позицію підтримує Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові № 6-53цс15 від 13.05.2015 року. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Дану позицію підтримує Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові № 6-53цс15 від 13.05.2015 року. За таких обставин справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що автомобіль належить позивачу на праві власності з серпня 2016 року, а обтяження внесено у 2015 році, суд приходить до висновку, що на момент придбання [PERSON] транспортного засобу запис щодо обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був відсутній, позивач набула майно на законних підставах, а відтак є добросовісним набувачем і вказане обмеження порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Враховуючи те, що Державне підприємство «Національні інформаційні системи», як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єктів рухомого майна, позивач позбавлена можливості реалізувати своє право власника рухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. Тому на основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позову - шляхом усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття обтяження; позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. Також суд зазначає, що Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Запорізькій області (Філія ГСЦ МВС) діяв у відповідності до вимог чинного законодавства і не порушував права та законні інтереси позивача, а тому в цій частині слід відмовити у задоволені позову [PERSON] до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області (Філія ГСЦ МВС) про здійснення реєстраційних дій щодо перереєстрації транспортного засобу за волевиявленням власника на іншу особу та скасування в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. На підставі наведеного,

Outcome: partial