Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В жовтні 2021 року ТОВ «Інвестиції Київщини» звернулось до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що [PERSON] передав до статутного капіталу позивача земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером 3220888001:01:008: 0038 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Щасливе Бориспільського району. 16 жовтня 2020 року ТОВ «Інвестиції Київщини» уклало з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким ТОВ «Інвестиції Київщини» відчужило спірну земельну ділянку у власність [PERSON] . 19 червня 2021 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким [PERSON] відчужила спірну земельну ділянку у власність [PERSON] . Позивач посилається на те, що від імені ТОВ «Інвестиції Київщини» договір купівлі-продажу земельної ділянки укладався [PERSON] , який був директором позивача та діяв на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Інвестиції Київщини» №14/20 від 29 вересня 2020 року. Однак вказаний документ містить підроблення підпису [PERSON] , який є єдиним учасником господарського товариства. Ця обставина свідчить про те, що відчуження земельної ділянки у власність [PERSON] відбулось поза волевиявленням позивача.Тому ТОВ «Інвестиції Київщини» просить суд витребувати з чужого незакон-ного володіння [PERSON] на користь позивача земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером 3220888001:01:008:0038 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Щасливе Бориспільського району. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 8 жовтня 2021 року (а.с.62-63 т.1) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ТОВ «Інвестиції Київщини», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 3 листопада 2021 року (а.с.67-68 т.1) пред`явлений позов був залишений без руху, ТОВ «Інвестиції Київщини» був наданий строк для усунення допущених процесуальних недоліків: а саме, для визначення ціни позову; для сплати судового збору в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а також для приєднання документу про сплату судового збору в повному обсязі. 2.3. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 16 грудня 2021 року (а.с.78-79 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 5 травня 2022 року (а.с.96-97 т.1) підготовче провадження було закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 2.5. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 14 липня 2022 року (а.с.111-112 т.1) було витребувано у приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Гадуп`яка С.М. копію договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого ним 19 червня 2021 року та зареєстрованого в реєстрі за №1227, а також копії документів, на підставі яких вказаний договір був посвідчений. 2.6. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 5 серпня 2022 року (а.с.117-118 т.1) було повторно витребувано у приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Гадуп`яка С.М. копію договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого ним 19 червня 2021 року та зареєстрованого в реєстрі за №1227, а також копії документів, на підставі яких вказаний договір був посвідчений. 2.7. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 6 жовтня 2022 року (а.с.139-140 т.1) було залучено [PERSON] до участі у розгляді цивільної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. 2.8. Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21 жовтня 2022 року (а.с.156-163 т.1) з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь ТОВ «Інвестиції Київщини» була витребувана земельна ділянка площею 0,12 га з кадастровим номером 3220888001:01:008:0038 з цільовим призначенням для будівництва і обслугову-вання житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в с. Щасливе Бориспільського району. 2.9. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 5 грудня 2022 року (а.с.192-193 т.1) був поновлений строк для подання представником відповідача [PERSON] заяви про перегляд заочного рішення. 2.10. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 13 грудня 2022 року (а.с.200-202 т.1) було скасовано заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду від 21 жовтня 2022 року та призначено цивільну справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 2.11. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 23 грудня 2022 року (а.с.206-207 т.1) [PERSON] був залучений до участі у розгляді цивільної справи в якості співвідповідача. 2.12. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 4 січня 2023 року (а.с.238-240 т.1) було задоволено заяву представника відповідача [PERSON] із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Зокрема, було постановлено судове рішення про розгляд цивільної справи за правилами загального позовного провадження, а судове засідання для розгляду цивільної справи по суті було замінено на підготовче судове засідання. 2.13. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 17 січня 2023 року (а.с.261-262 т.1) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні представник позивача Мустіпан О.В. підтримує позов та посилається на п.7.3.9 статуту ТОВ «Інвестиції Київщини», відповідно до якого внесення змін до статутного капіталу відноситься до виключних повноважень загальних зборів учасників, а не директора господарського товариства. Тому представник позивача Мустіпан О.В. наполягає на позові та просить суд задовольнити його. 3.2. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вони посилають-ся на те, що відчуження земельної ділянки не є внесенням змін до статутного капіталу позивача. Спірні правовідносини регулюються не п.7.3.9, а п.7.10.3 та п.7.10.7 статуту ТОВ «Інвестиції Київщини», згідно з якими директор господарського товариства уповноважений на укладення угод (договорів, контрактів), на розпорядженням майном та коштами ТОВ «Інвестиції Київщини», на представництво господарського товариства у відносинах з українськими та іноземними юридичними та фізичними особами, на укладення в країні та за кордоном договорів та інших угод від імені ТОВ «Інвестиції Київщини». Крім того, п.7.3.15 статуту ТОВ «Інвестиції Київщини» передбачає, що до повноважень загальних зборів учасників господарського товариство відноситься лише затвердження граничного розміру суми угод, які можуть підписуватись директором без письмового погодження загальних зборів учасників господарського товариства. Однак загальні збори учасників ТОВ «Інвестиції Київщини» не приймали означене рішення. Ці обставини свідчать про те, що [PERSON] , перебуваючи на посаді директора господар-ського товариства, мав достатньо повноважень на укладення від імені ТОВ «Інвестиції Київщини» оспорюваного договору купівлі-продажу земельної ділянки. Крім того, позивач обрав неналежний спосіб захисту права, адже ТОВ «Інвестиції Київщини» слід звертатись не з віндикаційним позовом, а з позовом про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки та зобов`язання відповідачів повернути спірний об`єкт нерухомого майна в порядку ст.1212 ЦК України. Тому представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] просять суд відмовити у задоволенні позову. 3.3. [PERSON] також просить суд відмовити у задоволенні пред`явленого позову. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. ТОВ «Інвестиції Київщини» було власником земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером 3220888001:01:008:0038 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованої в с. Щасливе Бориспільського району. Ця обставина підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №609699 від 26 листопада 2007 року (а.с.30-31 т.1). 4.2. 16 жовтня 2020 року ТОВ «Інвестиції Київщини» уклало з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.26-29, 128-129 т.1), за яким позивач відчужив його земельну ділянку у власність [PERSON] . 4.3. 19 червня 2021 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.127 т.1), за яким [PERSON] відчужила у власність відповідача земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером 3220888001:01: 008:0038 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Щасливе Бориспільського району. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 листопада 2014 року (а.с.189 т.1) вбачається, що з 28 листопада 2014 року [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] . Крім того, зі змісту п.14 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19 червня 2021 року (а.с.127 зворот т.1) вбачається, що [PERSON] надавав його дружині [PERSON] письмову згоду на придбання земельної ділянки. Ці обставини свідчать про те, що земельна ділянка була придбана у спільну сумісну власність відповідачів. 4.4. Спірні правовідносини регулюються главою 16 «Правочини» розділу IV «Правочини. Представництво» книги першої «Загальні положення» та главою 29 «Захист права власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України. 5. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Відповідно до ч.1 ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 5.2. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 5.3. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 5.4. Згідно з ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 5.5. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряд-жається своїм майном на власний розсуд. 5.6. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль-них і кримінальних справ в п.21 та п.22 постанови №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов`язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. Зокрема, у разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК України. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК України). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК України. У зв`язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК України звернутись до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. 5.7. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в п.71 постанови від 29 травня 2019 року у справі №367/2022/15-ц, власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання попередніх рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Аналогічна правова позиція викладена в п.147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16. 5.8. Відповідно до ч.1 ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. 5.9. Згідно з ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добро-совісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2)було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їх волі іншим шляхом. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо повноважень директора на відчуження земельної ділянки. 6.1. Зі змісту договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 16 жовтня 2020 року між ТОВ «Інвестиції Київщини» та [PERSON] , вбачається, що від імені позивача вказаний договір був укладений [PERSON] , який перебував на посаді директора господарського товариства. Відповідно до п.7.10.3 та п.7.10.7 статуту ТОВ «Інвестиції Київщини» (а.с.17 т.1) вбачається, що директор господарського товариства мав повноваження на укладення угод (договорів, контрактів), на розпорядження майном та коштами ТОВ «Інвестиції Київщини», а також на представництво господарського товариства у відносинах з українськими та іноземними юридичними та фізичними особами, на укладення в країні та за кордоном договорів та інших угод від імені ТОВ «Інвестиції Київщини». Згідно з п.7.3.15 статуту ТОВ «Інвестиції Київщини» (а.с.16 т.1) до повноважень загальних зборів учасників господарського товариства відносилось лише затвердження граничного розміру суми угод, які могли бути підписані директором без письмового погодження загальних зборів учасників господарського товариства. Однак зі змісту протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 12 січня 2023 року (а.с.256-257 т.1) вбачається, що за весь період існування ТОВ «Інвестиції Київщини» загальні збори учасників господарського товариства не приймали рішення про встановлення граничного розміру сум угод, які підлягали підписанню директором без письмового погодження загальних зборів учасників ТОВ «Інвестиції Київщини». Ці обставини переконливо свідчать про те, що [PERSON] , перебуваючи на посаді директора господарського товариства, мав достатньо повноважень на укладення від імені ТОВ «Інвестиції Київщини» договору купівлі-продажу земельної ділянки. 6.2. При цьому зміна статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю полягає лише у збільшенні або зменшенні номінальної вартості часток учасників господарського товариства, виражених у національній валюті України. Тому за своєю правовою природою відчуження спірної земельної ділянки не є внесенням змін до статутного капіталу ТОВ «Інвестиції Київщини». Такий висновок суду узгоджується з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27 грудня 2022 року (а.с.250-252 т.1), зі змісту якого вбачається, що навіть після відчуження земельної ділянки розмір статутного капіталу ТОВ «Інвестиції Київщини» не змінився та залишається в сумі 544920 гривень 00 копійок. Ці обставини свідчать про те, що п.7.3.9 статуту ТОВ «Інвестиції Київщини» не поширюється на спірні правовідносини, а відчуження земельної ділянки відносилось до повноважень директора господарського товариства [PERSON] , а не загальних зборів учасників ТОВ «Інвестиції Київщини». 6.3. Дійсно, в договорі купівлі-продажу земельної ділянки, укладеному 16 жовтня 2020 року між ТОВ «Інвестиції Київщини» та [PERSON] , зазначено про те, що [PERSON] діяв на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Інвестиції Київщини» №14/20 від 29 вересня 2020 року. Зокрема, в матеріалах цивільної справи міститься копія протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Інвестиції Київщини» №14/20 від 29 вересня 2020 року (а.с.25 т.1), зі змісту якого вбачається, що [PERSON] , як єдиний учасник господарського товариства, уповноважив [PERSON] відчужити спірну земельну ділянку. Зокрема, в графі «Підпис учасника» міститься допис, виконаний друкованими літерами, « [PERSON] », а також підпис. Зі змісту висновку експерта №СЕ-19/111-22/20928-ПЧ від 27 червня 2022 року (а.с.143-150 т.1) вбачається, що підпис від імені [PERSON] у графі «Підпис учасника» протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Інвестиції Київщини» №14/20 від 29 вересня 2020 року був виконаний не [PERSON] , а зовсім іншою особою. Очевидно, що вказаний протокол загальних зборів господарського товариства містить ознаки підроблення. Однак вказана обставина не має значення для правильного вирішення спору, адже згідно з п.7.10.3 та п.7.10.7 статуту ТОВ «Інвестиції Київщини» у [PERSON] було достатньо повноважень на відчуження спірної земельної ділянки і без підробленого протоколу загальних зборів учасників господарського товариства. б. щодо перевірки підстав для витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. 6.4. У зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 16 жовтня 2020 року між позивачем та [PERSON] , відповідав волевиявленню ТОВ «Інвестиції Київщини», вказаний правочин не порушував вимогу, передбачену ч.3 ст.203 ЦК України. [PERSON] у встановленому законом порядку набула право власності на земельну ділянку та мала право відчужувати цей об`єкт нерухомого майна у власність відповідачів. Ця обставина свідчить про те, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 19 червня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] , узгоджується з ч.1 ст.319 ЦК України та відповідає вимозі, передбаченій ч.1 ст.203 ЦК України. Тому відповідачі у встановленому законом порядку набули право спільної сумісної власності на земельну ділянку. ТОВ «Інвестиції Київщини» припинило бути власником цього об`єкту нерухомого майна та не має права пред`являти вимоги про витребування земельної ділянки з цілком законного володіння відповідачів. 6.5. Суд критично оцінює посилання представників відповідачів [PERSON] та [PERSON] на те, що позивач обрав неналежний спосіб захисту права. Їх доводи не узгоджуються з правовою позицією, викладеною в п.21, п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», а також в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16 та від 29 травня 2019 року у справі №367/2022/15-ц. Спірні правовідносини регулюються не ст.1212 ЦК України, як помилково вважають представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] , а виключно правилами ст.388 ЦК України. Так, зі змісту п.4 договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 19 червня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що спірна земельна ділянка була придбана за грошові кошти в розмірі 326000 гривень 00 копійок. Крім того, зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №228429170 від 16 жовтня 2020 року (а.с.130 т.1) вбачається, що на момент укладення договору право власності на земельну ділянку було зареєстровано за [PERSON] . Ці обставини свідчать про те, що [PERSON] є добросовісним набувачем в розумінні ч.1 ст.388 ЦК України. У зв`язку з тим, що [PERSON] перебував на посаді директора ТОВ «Інвестиції Київщини» та мав повноваження на відчуження земельної ділянки, цей об`єкт нерухомого майна вважається таким, що вибув з володіння позивача за його волевиявленням. 6.6. З огляду на це суд вважає, що підстави для витребування земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером 3220888001:01:008:0038 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованої в с. Щасливе Бориспільського району, з володіння відповідачів на користь ТОВ «Інвестиції Київщини» відсутні. Тому у задоволенні пред`явленого позову належить відмовити в повному обсязі. 7. Розподіл судових витрат. 7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.2. ТОВ «Інвестиції Київщини» сплатило судовий збір в розмірі 2270 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №91737 від 5 жовтня 2021 року (а.с.60 т.1). У задоволенні пред`явленого ним позову відмовлено. 7.3. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу вказаних судових витрат відсутні.

Outcome: dismissed