Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] його батьком та зобов`язати Ширяївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного МУ МЮ (м.Одеса) внести відповідні зміни до актового запису №17 від 16.12.2004 року. В обґрунтування позову зазначив, що народивя [INFO] в селі Миколаївка, Ширяївського (нині - Березівського) району, Одеської області, його матір`ю є [PERSON] . На час його народження мати у зареєстрованому шлюбі не перебувала, але знаходилась у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , [INFO] . При державній реєстрації народження [PERSON] запис про батька був зроблений відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу, про що 16.12.2004 року Миколаївською сільською радою Ширяївського району Одеської №17, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.12.2004 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч 1 ст. 135 Сімейного кодексу України №00023328814 від 09.07.2019 року виданий Ширяївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Для позивача є важливим носити прізвище батька, тому й звернувся з даним позовом до суду. Позивач надав заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, справу розглянути в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився. На розгляд суду від відповідача надійшла заява, в якій він зазначив, що не заперечує щодо задоволення позову та просив розглянути справу за його відсутністю. Третя особа - [PERSON] надала заяву в якій підтверджує, що [PERSON] дійсно є батьком дитини - [PERSON] , просить суд задовольнити вимоги позивача, справу розглянути за її відсутності. Третя особа - Ширяївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного МУМЮ (м.Одеса) надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу, заперечень щодо позовних вимог немає. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2004 року по теперішній час перебувають у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу, ведуть спільне господарство та пов`язані спільним побутом. Від спільного проживання народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.12.2004 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч1ст. 135 Сімейного кодексу України №00023328814 від 09.07.2019 року виданий Ширяївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Державна реєстрація народженої дитини - [PERSON] , [INFO] , проведена у відповідності ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, оскільки дитина народжена у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Факт спільного проживання підтверджується випискою із по господарської книги №4 Миколаївської сільскої ради Березівського (раніше - Ширяївського) району, Одеської області по с. Миколаївка де зроблено відповідні реєстраційні записи, а також довідкою Старомаяківської сільської ради Березівського району Одеської області за вих. №238 від 08.11.2022 р. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст.7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Згідно вимог ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з п.7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved