Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

06 квітня 2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані та спожиті послуги з утримання будинків та прибудинкових територій у сумі - основного боргу - 52 164,53 грн., з врахуванням 3% річних (з 1 березня 2018 року по 1 березня 2021 року), заборгованість за вказаний період складає 15 100,71 грн.) у сумі 1 360,00 грн., інфляційного збільшення (з 1 березня 2018 року по 1 березня 2021 року заборгованість за вказаний період складає 15 100,71 грн.) у сумі 2 991,62 грн., разом сума заборгованості складає 56 516,15 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як співвласник квартири [ADDRESS] користується послугами, що надаються позивачем. Однак, відповідач не виконує свої обов`язки по своєчасному внесенню плати за комунальні послуги, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, яка становить 52 164,53 грн., з врахуванням боргу 37 063,82 грн., що утворився до 01 березня 2018 року. Крім того, оскільки відповідач не виконувала належним чином власні зобов`язання, позивач на підставі положень ч.2 ст.625 ЦК України здійснив нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 1 березня 2018 року по 1 березня 2021 року на суму 15 100,71 грн. Ухвалою суду від 31.05.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Після отримання копії позову з додатками та ухвали про відкриття провадження у справі відповідач відзив на заявлені вимоги до суду не направила. Сторони не звертались до суду з клопотанням про слухання справи з викликом сторін. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] . Предметом діяльності Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва" відповідно до п.п. 2 Статуту, є: утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового і нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності м.Києва, на договірних засадах у встановленому законом порядку. Надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладення договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням договорів у встановленому порядку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, що врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно ст. ст. 64, 66, 67 Житлового кодексу Української РСР, наймачем сплачується плата за користування жилим приміщенням, за утримання будинку та прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Члени сім`ї наймача , які проживають разом із ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність. Згідно із п. 5) ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Тягар утримання майна лежить на співвласниках квартири (стаття 322 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Як зазначила сторона позивача за змістом позову, що між сторонами фактично існують зобов`язання щодо надання позивачем відповідних послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Як зазначив представник позивача в позовній заяві, позивачем належним чином надавались послуги, проте відповідач належним чином власні зобов`язання не виконував та не сплачував кошти за отримані послуги. Згідно із довідкою про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 01.03.2018 по 28.02.2021, з врахуванням заборгованості, яка виникла до 01.03.2018 року - 37 063,82 грн., загальна сума заборгованості становить 52 164,53 грн.. Крім того, оскільки відповідач не виконувала належним чином власних зобов`язань щодо сплати за надані та спожиті послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, за період з 01.03.2018 року по 1 березня 2021 року, нараховані на суму заборгованості 15 100,71 грн. три проценти річних становить 1 360,00 грн. та інфляційна складова боргу 2 991,62 грн. Відповідач не надала суду доказів сплати заборгованості або доказів, що сума заборгованості є меншою чи відсутня. Крім того, суду не було надано належних та допустимих доказів, що послуги не надавались чи надавались не в повному обсязі. Так, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.509, 525, 526, 610, 612, 322 ЦК України, ст.ст. 1, 13, 16, 19, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 66-68 Житлового кодексу Української РСР, та

Outcome: approved