Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] про визнання особи такою, що втратила права користування жилим приміщенням. Позовні вимоги\~позивачка обгрунтовує\~тим,\~що їй\~та її\~синові[PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] . У квартирі [ADDRESS] зарєстровані вона, її син та відповідачка. Остання зареєстрована в цій квартирі з 19.02.2020 у зв`язку з тим, що вона продала свою квартиру та мала намір купити однокімнатну квартиру. Відповідачка повинна була знятися з реєстрації одразу після купівлі квартири, проте до сьогодні цього не зробила. [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації, чим створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження квартирою. Просить суд відповідачку визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні 10.03.2023 позивачка [PERSON] суду пояснила, що вона зареєструвала в своїй квартирі свою сестру, яка все своє життя фактично проживала в м. Южноукраїнську, а після виходу на пенсію часто відвідувала своїх дітей, які проживають в росії. Свою трьохкімнатну квартиру відповідачка продала та мала намір купити однокімнатку квартиру в м. Южноукраїнську. Пандемія COVID-19 та початок військової агресії проти України у 2022 році стали перешкодою для приїзду відповідачки в м. Южноукраїнськ. Просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні 10.03.2023 представник позивачки - адвокат Саннікова Н.Г. підтримала позов та просила його задовольнити. У судовому засіданні 10.03.2023 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору, [PERSON] суду пояснив, що він є співвласником квартири, в якій зареєстрована відповідачка, що є його рідною тіткою. Після продажу своєї квартир [PERSON] звернулась з проханням зареєструвати її в їх квартирі до купівлі нею однокімнатної квартири в м. Южноукраїнську. Після того, як тітка вийшла на пенсію, вона фактично весь час проживала зі своїми дітьми в російській федерації, а приїжджала до міста в літній період часу на відпочинок. Не заперечував проти задоволення позову. У судове засідання 10.03.2023 відповідачка не з`явилась, надіслала до суду заяву, в якій визнала позовні вимоги та просила розглянути справу без її участі (що підтверджується матеріалами справи). Відповідно до матеріалів справи, позивачці [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належать по 1/2 частці квартири [ADDRESS] , згідно з витягів з Державного реєстру речових прав (що підтверджується матеріалами справи). Згідно з довідкою (випискою з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) 018-501 -760 від 24.05.2022 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] (а.с. 12). Згідно з актом про фактичне проживання мешканців в кв. [ADDRESS] , виданого головою управління ОСББ «Курчатова 7» від 26.05.2022 [PERSON] не проживала та не проживає за цією адресою (а.с. 9). Відповідно до рішення Южноукраїнської міської ради від 20.10.2022 № 1128 бульвар Курчатова перейменовано на "бульвар Мрій". В судовому засіданні встановлено, що за згодою позивачки та другого співвласника квартири відповідачка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на певний проміжок часу. У зв`язку з початком військової агресії російської федерації проти України остання не має маожливості в добровільному порядку знятися з реєстрації. Суд вбачає, що факт реєстрації відповідачки порушує право власників квартири на вільне володіння, користування і розпорядження їх майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідачка порушила права та законні інтереси власників квартири. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно з нормами ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень статтей 3, 15 ЦК України підставою для судового захисту цивільного права або інтересу є його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, в силу вимог статтей 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачка визнала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов. Оскільки відповідачка за вказаною адресою не проживає, ця квартира не є її місцем проживання або місцем перебування, вона має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідачки за вищевказаною адресою. На підставі викладеного,

Outcome: approved