Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ. Акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №11380321000 від 06.08.2008 у розмірі 584165,68 грн. Ухвалою від 08.08.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 06.09.2022. Ухвалою від 07.12.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 05.01.2023. Ухвалою від 01.03.2023 задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. АРГУМЕНТИ СТОРІН. Аргументи позивача. Позов обґрунтовано тим, що між позивачем та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11380321000 від 06.08.2008 з додатковими угодами до нього, а саме: №1 від 08.07.2010, №2 від 04.10.2011, №3 від 06.10.2011, №4 від 13.03.2015. Згідно із умовами договору позивач надав відповідачу кредит у загальній сумі 90000,00 доларів США, шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі та сплачувати проценти шляхом сплати кожного місяця ануiтетних платежів у розмірі 1045,00 доларів США, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 06.08.2029, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. Додатковою угодою №3 від 06.10.2011 до кредитного договору внесено зміни шляхом збільшення суми кредиту та видачі нових траншiв в гривні. Сторони домовилися, що для ідентифікації договору може застосовуватися реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме №11440950000. На умовах додаткової угоди банк надав позичальнику транш в національній валюті в розмірі 699524,53 грн. шляхом їх зарахування на рахунок позичальника для погашення кредиту, наданого у доларах США, а позичальник зобов`язався погасити кредит, наданий у доларах США та повернути транш в національній валюті шляхом сплати 06 числа кожного місяця ануїтетних платежів у розмірі, встановленому п. 4.2 додаткової угоди, та сплатити проценти у визначеному розмірі. Додатковою угодою №4 від 13.03.2015 до кредитного договору внесені наступні зміни: для ідентифікації договору може застосовуватися реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме №11440950001, про переведення схеми погашення кредиту з ануїтетної в стандартну та проведення погашення кредиту відповідно до графіку погашення кредиту, про встановлення процентної ставки в розмірах, встановлених п. 2.3 додаткової угоди. Так, з 13.03.2021 та до кінця терміну дії договору позичальник повинен сплачувати проценти у розмірі 20,37% річних. У забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по кредитному договору між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №222009 від 06.08.2008 з додатковими угодами №1 від 08.07.2010, №2 від 06.10.2011, №3 від 13.03.2015. Як стверджує позивач, всупереч умовам договору позичальник не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі протягом тривалого часу, у зв`язку із чим йому та поручителю було відправлено вимоги про усунення порушень, у яких серед іншого вказано, що наслідком непогашення простроченої заборгованості буде дострокове повернення кредиту. Оскільки відповідні вимоги залишились без належного реагування, позивач звернувся до суду із позовом про солідарне стягнення кредитної заборгованості, яка станом на 28.06.2022 становить 584165,68 грн., з яких 494230,05 грн. заборгованість за кредитом, у т.ч. прострочена у розмірі 32996,54 грн. за період з 06.09.2021 по 28.06.2022; 89935,63 грн. заборгованість за процентами, що нараховані за період з 01.07.2021 по 31.05.2022. Аргументи відповідачки. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору та додаткових угод на умовах, які вказані банком в позові. Аргументи відповідача. Відповідач своїм правом на висловлення заперечень проти позову, передбаченим ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), не скористався та не подав до суду відзиву на позовну заяву. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ. Судом встановлено, що договірні відносини сторін є тривалими, адже існують, починаючи з 2008 року. Відтак, задля забезпечення повного і всебічного розгляду справи, суд вважає за необхідне викласти порядок врегулювання сторонами своїх договірних відносин наступним чином. 06.08.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», найменування якого було змінено на Акціонерне товариство «УкрСиббанк», (банк) та [PERSON] (позичальник) укладено Договір про надання споживчого кредиту №11380321000 (надалі Договір), згідно із п. 1.1. якого банк зобов`язується надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 90000,00 (дев`яносто тисяч) доларів США 00 цнт. та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 436005,00 (чотириста тридцять шість тисяч п`ять) грн. 00 коп. за курсом Національного банку України на день укладання цього договору. Відповідно до п. 1.2.1. Договору надання кредиту (грошових коштів) здійснюється у наступний термін: 06.08.2008. Пунктом 1.2.2. Договору передбачено, зокрема таке. Позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 06.08.2029, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 12 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5, 5.6., 5.8., 5.10., 8.4., 10.2., 10.14. договору. Сукупна вартість кредиту визначається «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту» (додаток №1). Графік розрахований на дату підписання договору. У випадку виникнення будь-яких змін, за ініціативою сторони та/або сторін, та/або на підставі законодавства України та/або умов договору, графік може бути змінений шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди. Позичальник зобов`язується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 1045,00 (одна тисяча сорок п`ять) доларів США 00 цнт. в день сплати ануїтетних платежів. Відповідно до п. 1.3.1.-1.3.3. Договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,00% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору. Сторони домовились, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки. Нарахування процентів за цим договорам здійснюється щомісяця у два етапи за методом «30/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та чинного законодавства України. Кредит надається позичальнику для його особистих потреб (безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника), а саме на: придбання нерухомості, а саме: трьохкімнатна квартира (заг. пл. 71,5 кв.м.), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (п. 1.4. Договору). Згідно із п. 1.5. Договору кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника для подальшого використання за цільовим призначенням. Відповідно до ст.ст. 525, 611 Цивільного кодексу України сторони погодили, що у випадку настання обставин, визначених у пп. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 8.4., 10.2., 10.14. цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і неусунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 (тридцяти одного) календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 32 (тридцяти другий) календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 (сорока) календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 (сорок перший) календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку (п. 12.1. Договору). Згідно із п. 5.5. Договору у випадку несплати позичальником чергового ануїтетного платежу в установлений цим договором день сплати ануїтетного платежу більше ніж на один місяць та/або порушення інших умов договору та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з банком договору щодо надання забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у порядку встановленому розділом 12 цього договору. З матеріалів справи вбачається, що сторонами укладено ряд додаткових угод, якими вносилися зміни до Договору, а саме: 1. Додаткову угоду №1 від 08.07.2010, у якій сторони домовились, що для ідентифікації договору може застосовуватися як номер договору зазначений при його укладенні, а саме №11380321000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме №11380321001. Сторони також домовились, серед іншого, про перенесення строків виконання зобов`язань позичальника зі сплати процентів, про нову процентну ставку за використання кредитних коштів, яка діятиме з 08.07.2010, про зміну кінцевого терміну повернення кредиту, а саме в термін не пізніше 07.08.2034, про зміну розміру ануїтетного платежу за договором. До вказаної додаткової угоди сторонами погоджено Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту. 2. Додаткову угоду №2 від 04.10.2011, відповідно до якої погоджено порядок договірного списання банком грошових коштів з рахунків позичальника. 3. Додаткову угоду №3 від 06.10.2011. Судом встановлено, що згідно із цією угодою позивач надав відповідачці кредит у національній валюті, який спрямовано на погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №11380321000 від 06.08.2008. Вказана обставина випливає як зі змісту самої додаткової угоди, так і визнається позивачем у заявах по справі. Умовами цієї додаткової угоди передбачено наступне. Сторони домовились, що для ідентифікації договору можуть застосовуватися як номер договору зазначений при його укладенні, а саме №11380321000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме №11380321001, №11440951000, а також №11440950000 (п. 1 Додаткової угоди №3). Сторони дійшли згоди, що банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит у валютах, вказаних у цій додатковій угоді, у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, встановленим в базовій валюті, що дорівнює 1399049,06 грн. у порядку і на умовах, зазначених у договорі та цій додатковій угоді. Кредитування позичальника здійснюється шляхом надання окремих частин кредитних коштів (траншів) у національній валюті в межах ліміту кредитної лінії та перерахування на поточний рахунок в національній валюті № [NUMBER] , відкритий позичальником в банку. В дату укладення цієї додаткової угоди позичальнику надається транш у національній валюті в розмірі 699524,53 грн. в межах ліміту кредитної лінії (п. 2 Додаткової угоди №3). Факт перерахування відповідачці грошових коштів у сумі 699524,53 грн. підтверджується наявною у матеріалах справи випискою по рахунку за період з 06.11.2011 по 07.11.2011. Суд зауважує, що кредит у розмірі 90000,00 доларів США, наданий позивачем на виконання первісних умов Договору, станом на момент ухвалення рішення у цій справі повністю сплачений відповідачкою, а тому не є предметом позовних вимог. В той же ж час, предметом позову у справі №464/2789/22 є матеріально-правова вимога майнового характеру про стягнення із відповідачів заборгованості у загальному розмірі 584165,68 грн. за траншем, наданим за Додатковою угодою №3 у національній валюті у сумі 699524,53 грн. Пунктом 2 Додаткової угоди №3 визначено, що ліміт кредитної лінії, встановлений у цій додатковій угоді, включає в себе суму кредиту, виданого позичальником за договором до підписання цієї додаткової угоди. Ліміт кредитної лінії зменшується до розміру фактичної заборгованості за договором, з дати здійснення позичальником часткового або повного погашення кредитної заборгованості за договором, при цьому подальше збільшення ліміту кредитної лінії та видача нових траншів не здійснюється. Ліміт кредитної лінії розраховується в базовій валюті незалежно від валюти траншів, що видаватимуться. Валютою кредиту (траншу) можуть бути: долар США (USD), гривня України (UAH). Базовою валютою за договором є гривня. Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №3 цільове призначення (мета) кредиту: для особистих потреб позичальника, а саме для придбання нерухомості: трьохкімнатна квартира (заг. пл. 71,5 кв.м.), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та зміна валюти строкової суми основного боргу за цим договором. Згідно із п. 4 Додаткової угоди №3 позичальник зобов`язується здійснити погашення кредитної заборгованості за траншем в іноземній валюті в повному обсязі в день підписання цієї додаткової угоди. Позичальник зобов`язується повернути транш в національній валюті: в день сплати ануїтетних платежів, а саме 06 числа кожного місця шляхом сплати ануїтетного платежу; з 06.11.2011 по 06.10.2012 у розмірі 7870,00 грн.; з 06.11.2012 по 06.07.2013 у розмірі 9155,00 грн.; з 06.08.2013 по 07.08.2014 у розмірі 10270,00 грн., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов договору. У зв`язку із встановленням процентної ставки згідно п. 6 цієї додаткової угоди розмір ануїтетного платежу змінюється та розраховується за формулою, наведеною в термінах, що використовуються в цій додатковій угоді. Пунктом 6 Додаткової угоди №3 передбачено, що за використання кредитних коштів за договором встановлюються наступні процентні ставки: з 06.10.2011 у розмірі 12,75% річних, з 06.10.2012 у розмірі 15,25% річних, з 06.07.2013 у розмірі 17,37% річних, за траншами, отриманими в доларах США (USD) та українській гривні (UAH), якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору. До вказаної додаткової угоди сторонами погоджено Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту. 4. Додаткову угоду №4 від 13.03.2015, у якій сторони домовились, що для ідентифікації договору може застосовуватися як номер договору зазначений при його укладенні, а саме №11380321000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме №11380321001, №11440951000, №11440950000, №11440950001. У пункті 2 цієї Додаткової угоди сторони домовились про переведення схеми погашення кредиту з ануїтетноi в стандартну у наступному порядку. Позичальник з дати підписання цієї додаткової угоди у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток №1 до додаткової угоди), якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору (п. 2.1.1.). Позичальник зобов`язується сплачувати проценти у строк з 01 по 06 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти за користування кредитом. При цьому остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту (п. 2.1.2.). Нараховування процентів за договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог чинного законодавства України. Період нарахування процентів згідно умов договору починається з дня фактичного надання кредиту, якщо умовами договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця (п. 2.1.3.). У Додатковій угоді №4 сторони також досягли згоди змінити графік погашення кредиту за Договором у редакції, що є додатком до цієї додаткової угоди, встановити нові процентні ставки за використання кредитних коштів за договором за відповідні періоди. При цьому, починаючи з 13.03.2021 і до кінця терміну дії договору встановлюється процентна ставка у розмірі 20,37% річних. До вказаної додаткової угоди сторонами погоджено Графік погашення кредиту. На забезпечення виконання зобов`язань за Договором між позивачем (кредитор) та [PERSON] (поручитель) укладено Договір поруки №222009 від 06.08.2008, згідно із п. 1.1. якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх його зобов`язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №11380321000 від 06.08.2008, укладеного між кредитором та боржником, існуючих в теперішній час і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручителю добре відомі усі умови основного договору (п. 1.2. Договору поруки). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору (п. 1.3. Договору поруки). Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п. 1.4. Договору поруки). У випадку зміни умов основного договору поручитель, підписанням цього договору, підтверджує свою згоду на здійснення таких змін. Сторони погодили, що зміни, які здійснюються відповідно до умов цього пункту договору не потребують додаткового укладення сторонами угод щодо внесення змін (п. 2.1. Договору поруки). У випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за основним договором кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які останній зобов`язаний виконати протягом 10-ти робочих днів з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом) шляхом переказу/перерахування коштів у розмірі визначеному п. 1.3. договору на рахунки, вказані кредитором (п. 2.2. Договору поруки). У зв`язку із укладенням Додаткових угод до Договору між позивачем та відповідачкою, позивач та відповідач підписали ряд додаткових угод про внесення відповідних змін до договору поруки, а саме №1 від 08.07.2010, №2 від 06.10.2011, №3 від 13.03.2015. Позивач направив на адреси відповідачів вимоги про сплату заборгованості за Договором, а саме №27-1-01/86 та ф№27-1-01/87, які датовані від 07.04.2022, у яких вимагав сплатити кредитну заборгованість тридцяти одного календарного дня з дати одержання відповідних вимог. Зважаючи на те, що відповідні вимоги залишились без належного реагування, позивач звернувся до суду із цим позовом. Згідно із наданими розрахунками, станом на 28.06.2022 кредитна заборгованість становить 584165,68 грн., з яких 494230,05 грн. заборгованість за кредитом, у т.ч. прострочена у розмірі 32996,54 грн. за період з 06.09.2021 по 28.06.2022; 89935,63 грн. заборгованість за процентами, що нараховані за період з 01.07.2021 по 31.05.2022. Наявність у відповідачки заборгованості у заявленому розмірі підтверджується наявною у матеріалах справи випискою із банківського рахунку за період з 06.10.2011 по 01.03.2023, а також довідкою про рух коштів за цей же ж період часу. ОЦІНКА СУДУ. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Судом встановлено, що між позивачем (кредитор) та відповідачкою (позичальник) укладено Договір про надання споживчого кредиту №11380321000 від 06.08.2008. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із умовами Договору позивач зобов`язувався надати відповідачці грошові кошти в іноземній валюті в сумі 90000,00 доларів США, а відповідачка зобов`язувалась прийняти, належним чином використовувати і повернути банку вказану суму кредиту та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів. Суд зазначає, що заборгованість за вказаною сумою грошових коштів не є предметом позовних вимог у даній справі. Позивач визнає, що кредит, наданий відповідачці у іноземній валюті у розмірі 90000,00 грн. сплачений нею у повному обсязі. В той же ж час, предметом позовних вимог у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення із відповідачів заборгованості у загальному розмірі 584165,68 грн. за траншем, наданим за Додатковою угодою №3 у національній валюті у сумі 699524,53 грн. Так, між позивачем та відповідачкою неодноразово вносилися зміни до Договору шляхом підписання додаткових угод, серед яких, Додаткова угода №3 від 06.10.2011. Відповідно до її умов позивач зобов`язувався надати відповідачці, а відповідачка зобов`язувалася прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит у валютах, вказаних у цій додатковій угоді, у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, встановленим в базовій валюті, що дорівнює 1399049,06 грн. у порядку і на умовах, зазначених у договорі та цій додатковій угоді. У пункті 2 Додаткової угоди №3 передбачено, що в дату укладення цієї додаткової угоди позичальнику надається транш у національній валюті в розмірі 699524,53 грн. в межах ліміту кредитної лінії. На виконання вказаного пункту Додаткової угоди №3 позивач перерахував відповідачці транш у розмірі 699524,53 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи випискою по рахунку за період з 06.11.2011 по 07.11.2011. Зважаючи на це, суд відхиляє доводи відповідачки про те, що у матеріалах справи відсутні докази надання їй кредиту. Судом встановлено, що транш у розмірі 699524,53 грн. надавався відповідачці з метою погашення нею заборгованості за кредитом в іноземній валюті, отриманим згідно із умовами Договору про надання споживчого кредиту №11380321000 від 06.08.2008. Ця обставина визначається і позивачем, про що свідчить зміст його заяв по суті справи та заяв по справі, а також не заперечується відповідачами. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ч.ч. 1 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. В процесі існування між сторонами договірних відносин, процентна ставка за Договором неодноразово змінювалася. Востаннє її розмір встановлено відповідно до Додаткової угоди №4 від 13.03.2015 на рівні 20,37% річних. Вказана процента ставка застосовується, починаючи з 13.03.2021 і продовжує діяти до кінця терміну дії договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1.2.2. Договору передбачено, що сукупна вартість кредиту визначається «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту» (додаток №1). Графік розрахований на дату підписання договору. У випадку виникнення будь-яких змін, за ініціативою сторони та/або сторін, та/або на підставі законодавства України та/або умов договору, графік може бути змінений шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди. Зі змісту Договору вбачається, що сторони встановили термін повернення кредиту не пізніше 06.08.2029. Надалі, у Додатковій угоді №1 від 08.07.2010 сторони домовились про зміну кінцевого терміну повернення кредиту, а саме в термін не пізніше 07.08.2034. Періодичність та розмір платежів деталізувались сторонами у Графіках щомісячних платежів за кредитним договором. Станом на момент ухвалення рішення у даній справі чинним є Графік погашення кредиту, який є додатком до Додаткової угоди №4 від 13.03.2015. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Нормами ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідачка не дотрималася виконання своїх обов`язків за Договором та допустила прострочення по сплаті платежів, погоджених у відповідному графіку. Слід зазначити, що на забезпечення зобов`язань за Договором між позивачем (кредитор) та [PERSON] (поручитель) укладено Договір поруки №222009 від 06.08.2008. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачкою обов`язків щодо своєчасного внесення платежів за Договором, позивач направив на її адресу, а також адресу відповідача вимоги про сплату заборгованості за Договором, а саме №27-1-01/86 та №27-1-01/87, які датовані від 07.04.2022. За своїм змістом вони є вимогами про дострокове погашення кредитної заборгованості. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Слід зауважити, що сторони у п. 5.5. Договору також передбачили право позивача вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у випадку несплати позичальником чергового ануїтетного платежу в установлений цим договором день сплати ануїтетного платежу більше ніж на один місяць та/або порушення інших умов договору та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з банком договору щодо надання забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим договором. Суд зазначає, що пред`явлення кредитором вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором фактично змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення кредитора з такою достроковою вимогою до позичальника в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України вважається, що строк виконання кредитного договору в повному обсязі є таким, що настав. При цьому, у разі пред`явлення до позичальника вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитора нараховувати передбачені кредитним договором відсотки за користування кредитом припиняється, а кредитор втрачає право нараховувати відсотки після настання терміну повернення, який зазначений ним у відповідному повідомленні/претензії на адресу боржника, оскільки такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови виконання основного зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, змінив порядок і строк його виконання, припинив подальше кредитування позичальника, змінив строк дії кредитної лінії та термін повернення кредиту (відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.09.2020 у справі №916/4693/15). У 12.1. Договору сторони також передбачили, що у випадку настання обставин, визначених, зокрема у п. 5.5. цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і неусунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 (тридцяти одного) календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 32 (тридцяти другий) календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 (сорока) календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 (сорок перший) календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку. У вимогах, направлених відповідачам, позивач вимагав сплатити кредитну заборгованість протягом тридцяти одного календарного дня з дати одержання відповідних вимог. Такими діями він змінив строк виконання кредитного зобов`язання. Судом встановлено, що відповідачі не дотрималися обов`язку щодо повернення грошових коштів у визначений вимогами строк, що свідчить про прострочення ними виконання договірних зобов`язань. Згідно із наданими позивачем розрахунками станом на 28.06.2022 у відповідачів наявна заборгованість за траншем, у розмірі 699524,53 грн., яка становить 584165,68 грн., з яких 494230,05 грн. заборгованість за кредитом, у т.ч. прострочена у розмірі 32996,54 грн. за період з 06.09.2021 по 28.06.2022; 89935,63 грн. заборгованість за процентами, що нараховані за період з 01.07.2021 по 31.05.2022. Наявність у відповідачки заборгованості у заявленому розмірі підтверджується наявною у матеріалах справи випискою із банківського рахунку за період з 06.10.2011 по 01.03.2023, а також довідкою про рух коштів за цей же ж період часу, що спростовує доводи відповідачки у цій частині. Вказана сума обрахована позивачем правильно, а її контррозрахунків чи будь-яких заперечень щодо її розміру відповідачами до суду подано не було. Оскільки доказів повної чи часткової сплати означеної вище суми боргу відповідачами до суду не подавалося, то позовна вимога позивача про солідарне стягнення із відповідачів 584165,68 грн. кредитної заборгованості є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі. СУДОВІ ВИТРАТИ. У відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на повне задоволення позовних вимог, із відповідачів на користь позивача солідарно підлягає стягненню судовий збір у розмірі 8762,49 грн., а саме по 4381,24 грн.

Outcome: approved