Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Позовну заяву мотивує тим, що 25 лютого 2017 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Оболонським районним у місті Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві, актовий запис № 199, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 лютого 2020 року розірвано. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року відповідачу присуджено щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Згідно рішення Святошинського районного суду від 19 травня 2020 року відповідачу присуджено щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Станом на 15 вересня 2022 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі - 19598,71 грн та борг в сумі 35220,29 грн за неустойку за прострочення сплати аліментів. Протягом 2019-2022 років сини неодноразово хворіли. Всього на лікування витрачено 21072, 00грн. Відповідач жодної участі в понесенні витрат не брав. Позивач понесла витрати з лікування зубів [PERSON] у розмірі 12550, 00 грн та витрати з відвідування басейну у розмірі 3816,25 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06 січня 2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. 01 лютого 2023 року відповідачем [PERSON] подано до суду відзив , в якому відповідач вимоги позовної заяви вважає необгрунтованими в частині визначення розміру стягуваних додаткових витрат та просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. 06 лютого 2023 року позивачем було подано відповідь на відзив, в якому позивач не погоджується з відзивом на позовну заяву та вважає таким, що не спростовує обставини та докази викладені в позовній заяві. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 25 лютого 2017 року Оболонським районним у місті Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві про, що складено актовий запис за №199, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с 10). Згідно з рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 лютого 2020 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.13) Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно з рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року відповідачу присуджено щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Згідно рішення Святошинського районного суду від 19 травня 2020 року відповідачу присуджено щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Згідно з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 23.12.2021 року станом на 01.12.2021 року загальний розмір заборгованості станом на 01.12.2021 року становить 19898,71 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч. 2 ст. 185 СК України). Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на свою дитину, лише при обов`язковій умові, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання. В разі лікування, протезування, санаторно-курортного лікування розмір додаткових витрат з огляду на судову практику, може обґрунтовуватися медичними документами, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини: виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, консультативні висновки тощо. На підтвердження понесених витрат на лікування дитини - долучаються до позовної заяви акти про надані медичні послуги, рахунки, квитанції та чеки про оплату наданих послуг та придбаних ліків згідно з рекомендаціями лікарів. Тільки зберігаючи, фіксуючи та надаючи зазначені документи в суді, можна реалізувати своє право на компенсацію додатково понесених витрат, викликаних певними обставинами в житті дитини. Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Водночас аліменти - це кошти на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування нескладних захворювань та ін. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно доданих до позовної заяви позивачкою доказів, остання понесла витрати, пов`язані з лікуванням зубів сина [PERSON] на суму 12200,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком ФОП [PERSON] (а.с. 38).Дані витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі частини. Додаткові витрати на дитину [PERSON] , які полягають у відвідуванні басейну у спортивному клубі з водних видів спорту «Бригантина`у розмірі 2050,00 грн є додатковими витратами і підлягає стягненню з відповідача у розмірі частини, оскільки, у матеріалах справи міститься характеристика на [PERSON] від директора СК «Бригантина» / а.с. 40 / та квитанції про оплату / а.с. 42-45 /. Також в матеріалах справи містяться рекомендації щодо відвідування басейну для оздоровчих цілей. Національна служба здоров`я України в межах Програми медичних гарантій укладає договори про надання медичних послуг, крім тих, які включені до переліку платних та тих, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів інших програм державного бюджету, а також інших джерел, не заборонених законодавством. До гарантованого пакету входить: первинна медична допомога: сімейний лікар, терапевт і педіатр. Екстрена медична допомога: догоспітальні послуги. Амбулаторно-поліклінічні послуги: консультації профільних лікарів (лор, гастроентеролог, гінеколог, психіатр, стоматолог). Також сюди входять всілякі види обстежень (лабораторні, інструментальні, функціональні), планова та екстрена (невідкладна) стоматологічна допомога, Малі хірургічні втручання. Стаціонарна допомога: проведення операцій дорослим і дітям за напрямками - травматологія, отоларингологія, ортопедія, судинна хірургія, урологія, нейрохірургія, онкологія. А також допомога в режимі стаціонару з не хірургічними (соматичними) захворюваннями: акушерство, кардіологія, алергологія, неврологія, педіатрія, інфекційні хвороби. Медична реабілітація: допомога пацієнтам із захворюваннями в підгострому і відновних періодах. В цей же пакет потрапляють дорослі та діти від трьох років з ураженнями нервової системи, опорно-рухового апарату, діти, які народилися передчасно або хворі. Паліативна медична допомога: Догляд та обслуговування невиліковних хворих (підтримка життєдіяльності, консультування, знеболювання, Психологічна допомога пацієнтам та їх сім`ям). Таким чином, позивач мала можливість отримати зазначені вище послуги, медичну допомогу дітям безкоштовно. Матеріали справи не містять докази звертання позивача до безкоштовних медичних центрів, а самостійно без врегулювання даного питання із відповідачем, який є батьком дітей, прийняла рішення щодо отримання послуг не в режимі екстренної допомоги: аналіз крові в Клініко- діагностична лабораторія від 13.04.2018 року у розмірі 350,00 грн (а.с.34); аналізи в лабораторії «Сінево» від 14.09.2022 та 15.09.2022 року у розмірі 370,00 грн (а.с.35-36). Також суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутній листок-призначення на проведення саме цих аналізів. Тому ці витрати стягненню не підлягають. Позивач в якості доказів на понесення додаткових витрат надає фіскальні чеки (а.с. 48-60), які суд не приймає до уваги, оскільки відсутні в матеріалах справи рекомендації з придбання, такі додаткові витрати не підлягають стягненню, оскільки можуть бути охоплені сумою, яка вже стягується як аліменти. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, саме в частині витрат на стоматолога 6 100,00 грн. та 1 025,00 грн. витрати на басейн. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору.

Outcome: partial