Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

У жовтні 2022 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за договором про споживчий кредит у сумі 110 116,99 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 лютого 2021 між сторонами укладено Договір про споживчий кредит №355/0354, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти на споживчі цілі у сумі 100 000 грн. на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту на пізніше 21 лютого 2026 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56% річних, процентна ставка є фіксованою. Позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами у розмірі 1666,67 грн. та сплату нарахованих відсотків щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з березня 2021 року. Банк зобов`язання за договором виконав, надавши обумовлену суму кредитних коштів. У порушення умов вказаного договору відповідач з 25.10.2021 припинив виконувати належним чином свої зобов`язання з повернення коштів та відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 19.09.2022 року за ним утворилась заборгованість у розмірі\~ 110 116 грн. 99 коп., яка складається з наступного: 88 333,31 грн. заборгованість за основним боргом, 17963,95 грн. - заборгованість по сплаті прострочених відсотків за користування кредитом, 427,13 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 135,56 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 2596,66 грн. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу, 660,38 грн. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Ухвалою суду від 12 жовтня 2022 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.45). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 22 лютого 2021 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України»\~ особі філії Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит №355/0354 (а.с.8-15). За умовами вказаного договору банк надав відповідачу кредиті кошти у сумі 100 000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 21 лютого 2026 року, зі сплатою 56% річних, процентна ставка є фіксованою (п.2.2., 2.4. Договору). \~ Відповідно до п.3.3.3. Договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами у розмірі 1666,67 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з березня 2021 року. Відповідно до п. 4.3.2. вказаного договору, позичальник зобов`язується у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором (обов`язки позичальника). У випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, та відшкодувати банку в повному обсязі збитки (п. 4.3.3 договору). Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику обумовлену договором суму кредитних коштів. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с.20-31). 10 серпня 2022 року позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про погашення суми заборгованості за кредитом у розмірі 88 333,31 грн. та нарахованих процентів у розмірі 17963,95 грн. за Договором про споживчий кредит від 22.02.2021 (а.с.32), яка отримана відповідачем 18.08.2022 (а.с.32 зворот), надавши таким чином можливість відповідачу добровільно врегулювати заборгованість за Договором. Однак, заборгованість відповідачем не погашена. Так, згідно наданого розрахунку заборгованості, внаслідок порушення зобов`язань станом на 19 вересня 2022 року за відповідачем утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 110 116 грн. 99 коп., яка складається з наступного: 88 333,31 грн. заборгованість за основним боргом, 17963,95 грн. - заборгованість по сплаті прострочених відсотків за користування кредитом, 427,13 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 135,56 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 2596,66 грн. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу, 660,38 грн. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а.с.18-19). Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд вважає, що у даних правовідносинах слід застосовувати норми Цивільного кодексу України та норми Закону України «Про споживче кредитування» оскільки між сторонами склалися правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь у зазначеному вище розмірі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн. На підставі викладеного,\~

Outcome: approved