Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що співробітники АТ КБ «Приватбанк» повідомили його, що він є боржником за кредитним договором та виконавчим провадженням. Раніше ніяких документів, які би стосувалися боргу від банку, судів, виконавчої служби або нотаріусів він не отримував. У зв`язку із своєю роботою позивач часто буває у відрядженнях та вiдсутнiй дома. Позивач звернувся до Ізмаїльського ВДВС в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою, у якій просив ВДВС повідомити його чи відкриті відносно нього, як боржника, виконавчі провадження про стягнення боргу на користь Приватбанку. У разі якщо такі провадження існують, просив надати матеріали цих проваджень йому для ознайомлення та надати йому копію виконавчого документа, згідно якого він є боржником перед банком. На початку травня, поштою на адресу позивача надійшла відповідь з ВДВС від 22.04.2022 року № 11511, в якій було зазначено, що на примусовому виконанні у ВДВС двічі перебував виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. від 05.07.2017 року №7260 про стягнення з нього на користь АТ КБ «Приватбанк» боргу у розмiрi 132 056,87 грн. У відповіді ВДВС вказано, що вищевказаний виконавчий напис виконувався в рамках таких виконавчих проваджень: №55554702 від 17.01.2018 року, яке було завершено 26.06.2018 року на підставі п.2 ч. 1ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»; № 57259738 вiд 20.09.2018 року, яке було завершено 28.11.2018 року на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». ВДВС повідомив, що станом на 21.04.2022 pоку у ВДВС не перебуває на виконаннi вищевказаний виконавчий напис та зазначено про те, що матеріали вищевказаних виконавчих проваджень були знищені у зв`язку із закінченим строків їх зберігання, відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», що затверджені Наказом МЮУ вiд 07.06.2017 року № 1829/5. 3 цих підстав надати матеріали вищевказаних виконавчих проваджень для ознайомлення ВДВС не може. Також у відповіді на заяву позивача ВДВС вказує, що в Автоматизованій системі виконавчого провадження знаходяться копія виконавчого напису нотаріуса та заяви банку про відкриття виконавчих проваджень, iншi матеріали ВП № 55554702 та ВП № 57259738 у АСВП відсутні. Таким чином, тільки на початку травня 2022 року позивач дізнався про те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинив 05.07.2017 року виконавчий напис №7260, у зв`язку із чим просить суд поновити йому строки на оскарження вказаного виконавчого напису. Ознайомившись із виконавчим написом позивач зробив висновок про те, що його вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок він має бути скасований судом, з наступних підстав. Згідно із Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, вчинення виконавчого напису здійснюється лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, однак, кредитний договір, у якому боржником є позивач, не був посвідчений нотаріально, а заборгованість не є безспірною. З огляду на викладене, позивач просить суд поновити строк на судове оскарження виконавчого напису №7260, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О., 05.07.2017 року щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 132\~056,87 грн. та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити та розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи . Відповідач АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань по справі суду не надав, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань по справі суду не надав. Згідно ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення справи, суд дійшов наступного висновку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 05.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №7260, яким запропоновано стягнути заборгованість на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з [PERSON] не сплачену в строк за кредитним договором №б/н від 06.06.2016 року. Строк, за який провадиться стягнення 378 днів, а саме: з 06.06.2016 року по 19.06.2017 року. Сума, що підлягає стягненню складає 130256,87 грн., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 51092,73 грн., нарахованих відсотків у розмірі 38720,31 грн., нарахованої пені у розмірі 33764,93 грн.. а також, штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 6178,90 грн. Витрати на вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн. (а.с.10). Згідно письмового повідомлення Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 22.04.2022 року №11511 на примусовому виконанні у ВДВС двічі перебував виконавчий напис нотаріуса від 05.07.2017 року №7260 про стягнення з нього на користь АТ КБ «Приватбанк» боргу у розмiрi 132056,87 грн. Вищевказаний виконавчий напис виконувався в рамках таких виконавчих проваджень: №55554702 від 17.01.2018 року, яке було завершено 26.06.2018 року на підставі п.2 ч. 1ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»; № 57259738 вiд 20.09.2018 року, яке було завершено 28.11.2018 року на підставі п.2 ч. 1ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Станом на 21.04.2022 pоку у ВДВС не перебуває на виконаннi вищевказаний виконавчий напис. ВДВС були знищені виконавчі провадження у зв`язку із закінченим строків їх зберігання, відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», що затверджені Наказом МЮУ вiд 07.06.2017 року № 1829/5. 3 цих підстав надати матеріали вищевказаних виконавчих проваджень для ознайомлення ВДВС не може. Однак, в автоматизованій системі виконавчого провадження знаходяться копія виконавчого напису нотаріуса та заяви банку про відкриття виконавчих проваджень, iншi матеріали ВП № 55554702 та ВП № 57259738 у АСВП відсутні (а.с.9). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вказаним Переліком передбачене стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стяґувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Однак, відповідач АТ КБ «Приватбанк» не надав суду належних доказів, які підтверджують наявність заборгованості за кредитом. Крім того, відповідач АТ КБ «Приватбанк» доказів надання приватному нотаріусу документів, визначених Переліком та необхідних для вчинення виконавчого напису суду не надав. Також, відсутні докази належного направлення відповідачем й отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Отже, відповідачем не надано суду доказів надсилання вимоги про усунення порушень і не надано документів, що підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми заборгованості. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вищевказану правову позицію було також підтримано Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 05.07.2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. Враховуючи положення ст.88 Закону України «Про нотаріат» на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису він повинен був перевірити правомірність вимог стягувача за вимогами в повному обсязі в тому числі і строки давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині. В зв`язку з зазначеним, суд вважає, що вимоги [PERSON] щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до АТ КБ «Приват Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позивач посилається на те, що дізнався про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 05.07.2017 року вчинено виконавчий напис №7260 про стягнення з нього заборгованості на початку травня 2022 року, у зв`язку із чим просить суд поновити йому строк для звернення з даним позовом до суду. Враховуючи, що твердження позивача підтверджені належними доказами, а саме, листом ВДВС від 22.04.2022 року №11511, суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, у зв`язку із чим вважає за необхідне поновити позивачу строк для звернення до суду. За правилами ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved