Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

21 листопада 2022 року позивач [PERSON] засобами поштового зв`язку звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить: 1) Стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5 666,00 грн . на обох дітей, з врахуванням індексу інфляції і до досягнення дітьми повноліття. 2) Стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір. 3) Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. В обґрунтування позову вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають двоє малолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . З травня 2022 року відповідач припинив надавати матеріальну допомогу сім`ї, хоча повинен утримувати дітей. Відповідач офіційно не працевлаштований, але має певні доходи. Позивач самостійно не може утримувати спільних дітей. 30 листопада 2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 07 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Судовий розгляд у справі призначено на 09 березня 2023 року. 09 березня 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. 09 березня 2023 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, просив проводити судовий розгляд без його участі. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони з 17 червня 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою (а.с.11) Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей - донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . (а.12-13) Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі ч.1 ст. 194 СК України. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період ч.2 ст.194 СК України. Приписами ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наявність визначеного законом обов`язку обох батьків утримувати власних дітей, а також обов`язок чоловіка утримувати дружину, з якою проживає дитина, яка не досягла трирічного віку, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі, в розмірі по 2 833,00 грн. щомісячно, з щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з моменту пред`явлення позову 21 листопада 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду даної позовної заяви, тобто в розмірі 496,20 грн. на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved