Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] проживає поверхом вище в квартирі [ADDRESS] в тому ж будинку. 27.07.2018 року квартиру позивача було затоплено. Факт пошкодження квартири [ADDRESS] був зафіксований актом комісії ОСББ про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення № 1/08 від 01.08.2018. Згідно вказаного акту залиття сталось внаслідок порушення герметизації колби фільтра очистки холодної води у ванній кімнаті в квартирі відповідача. Для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири позивач звертався до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрекспертиза-Центр» для проведення експертного дослідження. Відповідно до висновку експертного дослідження розмір матеріальної шкоди завдано внаслідок залиття становить 104036,95 грн. Відповідно до акту прийому -передачі виконаних робіт оплата за проведення експертного дослідження згідно із Договором від 12.10.2018 становить 2 500,00 грн. Посилаючись на те, що залиття сталося з вини відповідача, позивач просить стягнути з відповідача на відшкодування, завданої йому залиттям квартири, матеріальну шкоду у сумі 104036,95 гривень та судові витрати. Крім того, неправомірними діями відповідача позивачу було завдано моральну шкоду у сумі 5 000,00 грн., яка виразилась у переживаннях з приводу пошкодження власного майна, порушення звичного способу життя. Ухвалою суду від 11 липня 2019 року позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків. 18 липня 2019 року позивачем усунуто недоліки, які вказані в ухвалі суду від 11.07.2019. Ухвалою суду від 22 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. 30 жовтня відповідачем було подано відзив на позовну заяву, відповідно до ст. 178 ЦПК України відзив долучено до матерів справи. 08 листопада позивачем було подано відповідь на відзив, відповідно до ст. 179 ЦПК України відповідь на відзив долучено до матеріалів справи. Ухвалою суду від 04 грудня 2019 року задоволено клопотання представника відповідача, призначено по справі будівельно-технічну експертизу. Ухвалою суду від 13 липня 2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог [PERSON] . Ухвалою суду від 06 жовтня 2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника відповідача про допит свідків. Ухвалою суду від 06 жовтня 2022 року призначено справу до розгляду, підготовче засідання закрито. У судовому засіданні 01 листопада 2022 року позивач надав пояснення, позовні вимоги підтримав з викладених підстав у позові та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні 01 листопада 2022 року заперечував щодо задоволення позовних вимог, підтримав свої доводи наведені у відзиві, просив відмовити у задволені позову. У судовому засіданні 01 листопада 2022 року третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримала просила задовольнити. 26 січня 2023 ркоу свідки в судове засідання не з`явилися у зв`язку з чим судове засідання було відкладено. 13 лютого 2023 року свідки повторно не з`явилися в судове засідання у зв`язку з чим судове засідання було відкладено. 01 березня 2023 року суд продовжив розгляд справи без допиту свідків у зв`язку з їх третьою неявкою, позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Заслухавши позивача, представника відповідача та третю особу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником та проживає у квартирі [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] проживає поверхом вище у квартирі [ADDRESS] в тому ж будинку. 27 липня 2018 року квартиру позивача було затоплено. Факт пошкодження квартири [ADDRESS] був зафіксований актом комісії ОСББ № 1/08 від 01.08.2018. Згідно вказаного акту, залиття сталось внаслідок порушення герметизації колби фільтра очистки холодної води у ванній кімнаті в квартирі відповідача. Позивачем було замовлено та проведено оплату у ТОВ «Укрекспертиза-Центр» за послуги із визначення вартості відновлювального ремонту після залиття (потопу), зокрема сплачено 2 500,00 грн. Відповідно до висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири визначено, що вартість проведення ремонту становить 104 036,95 грн. Судом було задоволено клопотання представника відповідача про призначення експертизи та відповідно до висновку Науково-дослідного інституту судових експертиз № 258/20-42 від 21.02.2022, встановлено вартість ремонтно-відновлювальних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , що сталося 27 липня 2018 року складає 111 637 грн. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками визнаються: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Приписами статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Відповідно до статті 1192 ЦК України суд з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Матеріалами справи встановлено, що факт залиття квартири [ADDRESS] стався з вини відповідача, яка проживає у квартирі [ADDRESS] за цією ж адресою, підтверджується актом залиття від 01.08.2018, складеного комісією обслуговуючого кооперативу багатоповерхового будинку. Зазначений акт є належними і допустимим доказом, у силу ст.ст. 77, 78 ЦПК України Також суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ч.ч. 4-5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. Таким чином, встановивши, що позивачем доведено розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 104 036, 95 грн. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди суд керується статтею 23 ЦК України, яка закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди визначаючи, що моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна, та статті 1167 цього Кодексу, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивач просить стягнути моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. в якості компенсації душевних страждань, які позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього самого та у зв`язку із знищенням, пошкодженням його майна. З огляду на встановлені обставини суд вважає доведеним, що винні неправомірні дії відповідача дійсно спричинили позивачу душевні страждання, викликані пошкодженням належного йому майна, та зумовили зміни у звичному способі його життя, оскільки він змушений був витрачати зусилля, час та власні кошти на усунення наслідків залиття, на збирання необхідних документів, звернення до експерта, адвокатів та до суду, щоб довести порушення своїх прав. Отже з урахуванням сукупності встановлених обставин та значного розміру завданої позивачу майнової шкоди суд визнає обґрунтованою компенсацію завданої [PERSON] моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн., вважаючи такий розмір моральної шкоди цілком розумним і справедливим. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Крім того, у зв`язку з розглядом цієї справи позивач поніс витрати на проведення експертного дослідження, які відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт оплата за проведення експертного дослідження згідно договору від 12.10.2018, становить 2 500,00 грн., та також підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved