Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

У червні 2022р. на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла зазначена заява, в якій заявниця просила суд: - встановити факт належності трудової книжки [NUMBER] (дата заповнення 16 липня 1976р.) громадянці Чеської Республіки [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Черняхів Житомирської області. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2022р. заяву передано на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Постановою Київського апеляційного суду від 03 січня 2023р., скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2022р., справу направлено для продовження розгляду. 18 січня 2023р. справа надійшла до Шевченківського районного суду м. Києва та була передана судді Волошину В.О., згідно з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 23 січня 2023р. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2023р. у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. Свою заяву, заявниця обґрунтована тим, що вона будучи громадянкою СРСР та України, з 1974 і по 2001рр. здійснювала трудову діяльність. В 2009р. вона виїхала на постійне проживання до Чеської Республіки, де продовжила працювати до досягнення пенсійного віку. Під час оформлення пенсії в Чеській Республіці, заявниці було повідомлено, що трудовий стаж на території СРСР та України можливо врахувати при призначенні пенсії, проте за умови його підтвердження Пенсійним фондом України. Відтак заявниця надала Пенсійному фонду України власну трудову книжку для підтвердження відомостей про свій трудовий стаж. Заінтересована особа повідомила, що підтвердити трудовий стаж заявниці неможливо, оскільки в наданих нею документах не співпадають дата її народження, зокрема в свідоцтві про народження заявниці та в її трудовій книжці. В судовому засіданні представник заявниці, подану заяву підтримав та просив суд її задовольнити, на підставі вказаних у ній обставин. Заінтересована особа, про час та місце судового розгляду була оповіщена у встановленому законом порядку, свого представника до суду не направила. Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, заявниця народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 06 листопада 1959р. № [NUMBER] . В подальшому заявниця двічі виходила заміж, і на даний час має прізвище « [PERSON] », що підтверджується витягом щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00032403400, свідоцтвом про розірвання шлюбу від 18 листопада 1982р. № [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб від 03 вересня 2021р. № [NUMBER] . Згідно довідки МВС від 14 серпня 2009р. заявниця виїхала на постійне місце проживання до Чеської Республіки. Згідно відомостей, які викладено в довідці про належність до чеської земляцької спільноти, листі про надання державного громадянства від 21 січня 2011р. та паспорта [NUMBER] , заявниця набула громадянства Чеської Республіки. З 2013р. по сьогоднішній день заявниця працює водієм тролейбуса, тобто за спеціальністю, по якій раніше працювала в Україні, що підтверджується листом з місця роботи від 23 липня 2021р. Згідно довідки ОК-5, отриманої заявницею засобами веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду України, у заінтересованої особи наявні відомості про трудовий стаж заявниці лише з 1999р. по 2001р. Відомості з 1974 по 1999рр. - відсутні. Згідно трудової книжки [NUMBER] (дата заповнення 16 липня 1976р.) заявниця здійснювала трудову діяльність з 1974 по 2001рр. Судом встановлено, що під час заповнення трудової книжки заявниці, роботодавцем було допущено технічну описку, і в даті народження останньої замість дати народження « [INFO] » було вказано « [INFO] ». Окрім того по-батькові заявниці в її особистих документах написано по-різному: « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] ». Відповідно до експертного висновку від 04 жовтня 2021р. № 056/1095-n/8 вказані варіанти написання імені-по батькові в документах відображають типові дивергентні явища в межах відповідної онімної парадигми і є регулярним явищем. З урахуванням зазначеного експертами було встановлено, що записи по-батькові у документах заявниці є ідентичними. Листом від 28 березня 2022р. №2800-030103-10/12212 заінтересована особа повідомила заявницю, що оскільки дата народження та по-батькові, зазначені у трудовій книжці та атестаті про навчання, не співпадають з особистими даними заявниці, підтвердити страховий стаж, набутий на території України немає підстав. За приписами ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до ст. 48 КЗпП України (в редакції, що діяла на час оформлення трудової книжки і внесення записів до неї) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993р. № 637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення Згідно відомостей, що наявні в трудовій книжці заявниці, останнім місцем роботи заявниці в Україні є «Ворошиловское ЖЭО г. Донецка». Враховуючи, що дане підприємство знаходиться на непідконтрольній Україні території, суд приходить до висновку, що заявниця позбавлена можливості виправити описку в трудовій книжці в позасудовому порядку. За приписами статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт належності трудової книжки [NUMBER] (дата заповнення 16 липня 1976р.) громадянці Чеської Республіки [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Черняхів Житомирської області України.

Outcome: approved