Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, вказуючи, що на даний час постало питання про призначення йому пенсії, у зв`язку із чим звернувся до Головного управління ПФУ Рівненської області. Реалізувати своє право на призначення пенсії не може, оскільки в документах, які підтверджують йому право на пенсію, є розбіжності. Зокрема, в архівній довідці №52, від 17 січня 2023 року, що видані Трудовим архівом Гощанської селищної ради зазначено невірна інформація щодо його прізвища, ім`я та по-батькові, зокрема [PERSON] (так зазначено в документах за 1988, 1989, 1991), [PERSON] . (так зазначено в документах за 1990 рік). У зв`язку із цим позбавлений можливості підтвердити своє право на пенсію. А тому, просить суд встановити факт належності заявнику архівних довідок № 52, від 17 січня 2023 року, що видані Трудовим архівом Гощанської селищної ради. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 08 лютого 2023 року прийнято дану заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Будь-які інші процесуальні дії судом не вчинялись. На адресу суду надійшла заява від заявника про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі письмових доказів, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із паспорта громадянина України № [NUMBER] виданого 5614, від 22.08.2022 року, заявник значиться як « [PERSON] ». Такі ж дані заявника зазначені у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера. Трудовим архівом Гощанської селищної ради Рівненської області видано [PERSON] наступні довідки та витяги: - архівну довідку №52 від 17.01.2023 року, де зазначено заявника як [PERSON] (так зазначено в документах за 1988, 1989, 1991), [PERSON] . (так зазначено в документах за 1990 рік). Підтвердити факт того, що саме йому належить вищезазначена архівна довідка може трудова книжка без номерна, заповнена 21.09.1979 року на прізвище [PERSON] , в якій проведені відповідні записи: «Гощанський міжколгоспний комбікормовий завод. Запис за №7 від 05.01.1988 року. Прийнятий на роботу на посаду начальника виробничої лабораторії. Запис за № 8 від 01.09.1999 року. Звільнений з роботи по ст. 70 скорочення штатів». Факт трудового стажу та належності вищенаведених правовстановлюючих документів [PERSON] підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , вказавши, що їм відомо, що заявник працював у вищевказаних установах. Дані свідки працювали з заявником і мають відповідні записи в своїх трудових книжках про факт роботи, та знали заявника і знають по сьогоднішній день. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Враховуючи вищенаведене, а також те, що встановлення даного факту не пов`язане зі спором про цивільне право і ці вимоги ґрунтуються на вимогах п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у відповідності до якого в судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, суд вважає, що підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість наведених заявником фактів та досліджених доказів відсутні, а тому вимога щодо встановлення факту, належності архівних довідок підлягає задоволенню. Водночас суд враховує, що встановлення факту належності вказаних документу необхідне заявнику для повноцінної реалізації своїх прав, а також те, що встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст. 2 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved