Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що після померлої [INFO] їхньої баби по лінії батька [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 3,30 га та 0,27 га згідно державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЧН № 156972 та серії ЧН № 096026 відповідно. Вони як спадкоємиці за заповітом останньої мають право на зазначене майно, але не можуть оформити на нього свої спадкові права, оскільки пропустили строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори через юридичну необізнаність, оскільки вважали, що зможуть оформити спадщину у любий час, так як є єдиними спадкоємцями і спору щодо спадщини не має. Крім того, у сільській раді їм неправильно роз`яснили про порядок спадкування, вказавши на те, що звертатися до нотаріуса потрібно після шести місяців з дня смерті спадкодавця, тому просили визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на два місяці. Ухвалою судді від 06 лютого 2023 року витребувано від приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Колодуб С.М. відомості чи заводилася спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 22). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Позивачки у судове засідання не з`явилися, які письмово у позовній заяві просили розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача Ічнянської міської ради Чернігівської області у судове засідання також не з`явився, який надав заяву про розгляд справи за відсутності та визнання позовних вимог [PERSON] та [PERSON] . Відзиву на позов відповідачем не подано. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 8), яка доводилася бабою по лінії матері позивачкам (а.с. 13, 14, 15, 16 17), після смерті якої відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 3,30 га та 0,27 га згідно державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЧН № 156972 та серії ЧН № 096026 відповідно (а.с. 9, 10). Батько позивачок - [PERSON] помер [INFO] (а.с. 18). Відповідно до довідки Будянського старостинського округу № 133/02-13 від 11 листопада 2022 року, [PERSON] на день своєї смерті проживала в [ADDRESS] одна (а.с. 11). 08 квітня 1997 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно, яке належатиме їй на день смерті, [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Як убачається з копії спадкової справи № 81/22, заведеної приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Колодуб С.М. 01 листопада 2022 року, після померлої [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] , яким постановою того ж приватного виконавця від 01.11.2022 року було відмолено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, оскільки ними на підтвердження факту прийняття спадщини у вставновлений строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, не подано підтверджуючих документів (а.с. 33-50). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними для пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення даних дій. Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі „Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає встановленим, що [PERSON] та [PERSON] як спадкоємиці за заповітом, мають право на зазначену вище спадщину, однак не можуть оформити свої права, так як у передбачений законом строк своєчасно не звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з юридичною необізнаністю,оскільки вважали, що зможуть оформити спадщину у любий час, так як є єдиними спадкоємцями і спору щодо спадщини не має. Крім того, у сільській раді їм неправильно роз`яснили про порядок спадкування, вказавши на те, що звертатися до нотаріуса потрібно після шести місяців з дня смерті спадкодавця. Ураховуючи викладене вище та відсутність інших спадкоємців після померлої [INFO] [PERSON] , які б бажали прийняти спадщину, тому [PERSON] та [PERSON] слід встановити додатковий строк для подання ними заяв про прийняття спадщини, визначивши його в два місяці. Суд установив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивачок обгрунтовані на законі.

Outcome: approved