Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

У грудні\~2021\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~(\~ далі ТОВ) «Файна готівка»,\~ треті\~особи:\~приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а також повернути відраховані суми грошових коштів із заробітної плати позивача. Позовна заява мотивована тим, що 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 104143 про стягнення з нього як боржника за кредитним договором № 00-427314 від 04.09.2019 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Файна готівка» заборгованості за період з 16 червня 2021 р. по 02 липня 2021 р. у розмірі 10\~722 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 3594 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом- 7128 грн. Вказав, що дізнався про вчинення виконавчого напису після утримання із заробітної плати грошових коштів за постановою приватного виконавця у жовтні 2021 року та стверджує, що спірний виконавчий напис не відповідає вимогам закону, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вчинений на борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не врахував відсутність письмового повідомлення (вимоги) боржнику щодо усунення порушень за кредитним договором та про відступлення прав вимоги. Крім того, сума заборгованості є спірною. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримав від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та його погашення. Розрахунок боргу, наданий відповідачем, є лише відображенням односторонніх розрахунків кредитора та не є доказом безспірності розміру його вимог. В судове засідання позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за відсутності його та представника, підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач представник ТОВ « Файна готівка», 3 особи- приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином своєчасно, письмових пояснень щодо предмета спору або відзиву не подали. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Ухвалою Жовтневого\~районного суду\~м.Харкова\~від 16.12.2021\~р.\~цивільна справа\~прийнята до\~провадження та\~витребувано,\~за клопотанням\~позивача,\~у приватного\~нотаріуса Грисюк О.В.авця\~ [PERSON] \~копію виконавчого\~напису від\~15.07.2021\~р.\~та документи,\~на підставі\~яких вчинено\~виконавчий напис\~,\~у приватного виконавця Подолянко І.А.-копію виконавчого напису та документи, що були додані до нього. Приватним нотаріусом ухвала суду не виконана. За інформацією Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), нотаріус зупинила приватну діяльність з 25.08.2021 р. 16.12.2021 р. задоволена заява [PERSON] про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 67175041, відкритому 19.08.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянком І.А. на підставі виконавчого напису №104143 від 15.07.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 04.09.2019 р. ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 00-427314 , за умовами якого позичальнику надано кредит у національній валюті в сумі 3600 грн. строком дії кредиту-30 днів, а позивач зобов`язувався повернути кошти 04.10.2019 р. Процентна ставка за користування коштами -2,0% в день або 720% річних.Загальна вартість кредиту-5700 грн. 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 104143, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором 00-427314 від 04.09.2019 р., укладеним з ТОВ «Качай гроші», правонаступником усіх прав та обов`язків якого згідно договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 3 від 12.03.2021 р. є ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16/21/КГ від 16.06.2021 р. є ТОВ «Файна готівка». Запропоновано задовольнити вимоги товариства та стягнути з [PERSON] за період з 16 червня 2021 р. по 02 липня 2021 р. включно суму у розмірі 10722 грн.,в тому числі: прострочену заборгованість за сумою кредиту-3594 грн.; прострочену заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом-7128 грн. 19.10.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. відкрито виконавче провадження №67175041 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до частини першої статті 87 Закону України «Про нотаріат`для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. У частинах першій, другій статті 88 Закону України «Про нотаріат`визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557цс19). Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап- учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що «для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі». Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з пунктом 1.1. вказаної глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесено до таких документів нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 . Як встановлено судом, оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 15 липня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. З копії кредитного договору , що міститься у матеріалах справи та який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису вбачається, що цей договір не був посвідчений нотаріально, що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 , від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 , від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 , від 06 жовтня 2021 року у справі № 361/4793/20 , від 08 серпня 2022 року у справі № 752/16820/19 , від 19 жовтня 2022 року у справі № 278/2416/21 , від 21 грудня 2022 року у справі № 461/10686/20, від 18 січня 2023 року у справі № 274/2478/18. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що є достатньою та самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, суд звертає увагу на те, що як вбачається з виконавчого напису, ним стягнуто заборгованість за період з 16 червня 2021 р. по 02 липня 2021 року, до якої, зокрема, входить заборгованість за відсотками за користування кредитом . Однак, умовами кредитного договору передбачено строк кредитування до 04 жовтня 2019 року. Нарахування процентів та інших платежів після закінчення строку кредитування не допускається відповідно до статей 1048,1054 ЦК України. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Такий правовий висновок сформульований у постанові Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.. Отже, заборгованість [PERSON] за кредитом не є безспірною, що унеможливлює її стягнення на підставі виконавчого напису. До того ж, матеріали справи не містять доказів того, що позивачу як боржнику до вчинення виконавчого напису направлялась вимога про погашення заборгованості. З урахуванням викладеного, суд вважає, що наявні підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо вимог позивача про повернення грошових коштів, які відраховані із заробітної плати [PERSON] за виконавчим написом нотаріуса, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів стягнення із заробітку позивача коштів та їх суми. За положеннями ч. 1ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберігає його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Разом з тим, такі вимоги [PERSON] є передчасними через відсутність доказів стягнення. За правилами ст. 141 ЦПК України понесені судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду , підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивача звільнено від оплати судового збору згідно п. 13 ч.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного і

Outcome: partial