Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася директор КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» ОМР Зброжик О.П. з позовною заявою до [PERSON] ,[PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, в якій просила позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина- [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачів на користь дитини аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісяця, до повноліття дитини. Позов мотивований тим, що 15 жовтня 2020 року біля воріт КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» Одеської міської ради був знайдена новонароджена дитина чоловічої статі, разом з копією медичного свідоцтва про народження та обліковою карткою матері. Розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради №163р малолітнього [PERSON] , [INFO] , влаштовано до дитячого державного закладу - КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» Одеської міської ради. Батьки дитини [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , за місцем реєстрації не проживають, місце перебування їх невідоме, за весь час перебування дитини у закладі батьки дитини не відвідали свого сина жодного разу, не цікавилися здоров`ям дитини, матеріальної допомоги не надавали. Посилаючись, на викладені обставини позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до сина стягнувши при цьому аліменти на його утримання. В судове засідання представник позивача КНП«Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» ОМР не з`явився, при цьому в матеріалах справи наявна заява, в якій представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив розглянути справу у їх відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення. В судове засідання представник Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування не з`явився, при цьому в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність представника третьої особи, прийняти рішення просив з урахуванням прав та інтересів дитини. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] , не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали позовної заяви прийшов до наступного. Згідно Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 15 жовтня 2020 року, біля воріт КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» Одеської міської ради була знайдена новонароджена дитина чоловічої статі. З дитиною були знайдені копії медичного свідоцтва про народження та облікової картки матері (а.с.10). Розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 16 грудня 2020 року №789р «Про присвоєння дитині прізвища, імені по батькові», на підставі ст. 133 Сімейного кодексу України дитині присвоєно прізвище - [PERSON] , ім`я - [PERSON] , по батькові - [PERSON] (а.с.11). 28 січня 2021 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , на ім`я [PERSON] , [INFO] , де батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до частини першої статті 133 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.8). Розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 31 березня 2021 року № 163 р, малолітнього [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано на строк до 18 травня 2021 року, до КНП«Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» ОМР на повне державне забезпечення (а.с.9). Відповідно до довідки КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» Одеської міської ради від 07 вересня 2021 року №757, за весь час перебування [PERSON] , [INFO] , у закладі батьки дитини не відвідали свого сина жодного разу, не цікавилися здоров`ям дитини, матеріальної допомоги не надавали (а.с.14) Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно вказаного висновку мати дитини - [PERSON] , [INFO] , за зареєстрованою адресою: [ADDRESS] , не проживає, місце знаходження та місце перебування її невідоме. Батько дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянин Об`єднаних Арабських Еміратів , за зареєстрованою адресою: [ADDRESS] ., не проживає, місце знаходження/перебування його невідоме (а.с.37-38). Відповідно до частини першої статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-и) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно з нормами ч.6 ст.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Підстав для сумніву у достовірності висновку спеціалістів, його компетентності або об`єктивності у суду не має. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України - батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Відповідачі своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення повноліття, не виконують протягом тривалого часу та не здійснють жодних дій, спрямованих на їх виконання. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що «...ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти». Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до положення пунктів 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід застосовувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оцінивши усі докази в сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні безперечно встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини і на цих підставах повинні бути позбавлені батьківських прав. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітньої дитини, суд прийшов до наступного . Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.ч. 2 і 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк із дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншою, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Зважаючи, що позбавлення батьківських прав не звільняє відповідачів від виконання обов`язку утримання дитини, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини, які перерахувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а тому в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню. Оскільки позивач, на підставі п.7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів у дохід держави підлягає стягненню 1 984,80 грн. судового збору за подання позовної заяви, яка містить дві вимоги.

Outcome: approved