Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

ФОП « [PERSON] » звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 5036916 від 13 квітня 2020 року (надалі договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, а саме автомобілем «RENAULT Logan», державний реєстраційний номер [NUMBER] . У відповідності до умов договору страхування ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 17 серпня 2020 року о 10 годині 20 хвилин у м. Одеса по вул. Грушевського, 17, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «GEELY», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «RENAULT Logan», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 5 листопада 2020 року у справі № 521/14740/20 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «RENAULT Logan», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Власник автомобіля «RENAULT Logan» [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування. 17 серпня 2020 року було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «RENAULT Logan» та складено акт (протокол) огляду транспортного засобу - заява на виплату, фото-таблицю пошкоджень. Згідно рахунку-фактури № АГ-00006797 від 18 серпня 2020 року, акту виконаних робіт № АГ-00007756 від 3 жовтня 2020 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «RENAULT Logan» склала 77 132,18 грн. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору страхування, на підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи, через автосервіс у сумі 77132,18 грн. Згідно страхового акту № 2049696-1 від 26 серпня 2020 року сума страхового відшкодування у 77132,18 грн. була перерахована на рахунок СТО, де відбувався відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, а саме ТОВ «Авто груп+». Транспортний засіб «GEELY», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував відповідач на момент ДТП від 17 серпня 2020 року, був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200408459 в ПАТ «HACK «ОРАНТА», яке визнало подію від 17 серпня 2020 року страховою та здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» з урахуванням амортизаційного зносу у розмірі 62 690,91 грн. Ураховуючи недостатність страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди відповідач повинен виплатити ПрАТ «СК «ВУСО» різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою ПАТ «HACK «ОРАНТА» у розмірі 12 941,27 грн. 21 жовтня 2021 року ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] уклали договір № 21/10/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору, у\~ тому числі отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором № 5036916 від 13 квітня 2020 року. ФОП « [PERSON] » просила стягнути з відповідача на свою користь: - завдані збитки в порядку регресу в розмірі 12 941,27 грн.; - судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 044,50 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 916,40 грн. У судове засідання позивач та її представник адвокат Мазуренко С.С. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення та просив розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Ухвалою від 7 березня 2023 року суд постановив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою усіх учасників справи, суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 5 листопада 2020 року, яка набрала законної сили 16 листопада 2020 року, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суть якого полягає тому, що 17 серпня 2020 року [PERSON] , керуючи автомобілем «GEELY», державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись у місті Одесі по вулиці Грушевського 17, не дотримався безпечної дистанції та вчинив зіткнення з автомобілем «RENAULT Logan», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 17). З матеріалів справи (а.с. 6-10) вбачається, що 13 квітня 2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 5036916, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, а саме автомобілем «RENAULT Logan», державний реєстраційний номер [NUMBER] . У відповідності до умов договору страхування ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. У судовому засіданні встановлено, що власник автомобіля «RENAULT Logan» [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування. 17 серпня 2020 року було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «RENAULT Logan» та складено акт (протокол) огляду транспортного засобу - заява на виплату, фото-таблицю пошкоджень. Згідно рахунку-фактури № АГ-00006797 від 18 серпня 2020 року, акту виконаних робіт № АГ-00007756 від 3 жовтня 2020 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «RENAULT Logan» склала 77 132,18 грн. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору страхування співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи, через автосервіс у сумі 77 132,18 грн. Згідно страхового акту № 2049696-1 від 26 серпня 2020 року сума страхового відшкодування у 77 132,18 грн. була перерахована на рахунок СТО, де відбувався відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, а саме ТОВ «Авто груп+», що підтверджується матеріалами справи (а.с. 23-32; 39-41). З матеріалів справи (а.с. 34-37) вбачається, що транспортний засіб «GEELY», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував відповідач на момент ДТП від 17 серпня 2020 року, був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200408459 в ПАТ «HACK «ОРАНТА», яке визнало подію від 17 серпня 2020 року страховою та здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» з урахуванням амортизаційного зносу у розмірі 62 690,91 грн. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, ПрАТ «СК «ВУСО», як страховик, який виплатив страхове відшкодування страхувальнику на підставі договору майнового страхування, отримав право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, відшкодувати збитки, заподіяні йому такою виплатою, - у межах фактичних витрат. У судовому засіданні встановлено, що невідшкодована відповідачем та ПАТ «HACK «ОРАНТА», в якій була застрахована відповідальність відповідача, шкода становить 12 941,27 грн. З матеріалів справи (а.с. 42-47) вбачається, що 21 жовтня 2021 року ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] уклали договір № 21/10/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору, у\~ тому числі отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором № 5036916 від 13 квітня 2020 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 513 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 037,06 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 916,40 грн., оскільки вони підтверджуються матеріалами справи (а.с. 5; 21; 52-57). Відповідач не надав суду доказів на спростування розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу та не довів їх необґрунтованість.

Outcome: approved