Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 17.04.1995 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають дітей, які є повнолітніми. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, останніми роками стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Кожен із них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Вказала, що вона із відповідачем сімейного життя не ведуть з січня 2020 року, шлюбних стосунків не підтримують, а тому збереження шлюбу неможливе. Тому позивач вимушена звернутися до суду і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] та стягнути судові витрати з відповідача. Позивач [PERSON] 27.02.2023 за вх.№1366 подала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. 27.02.2023 за вх..№1365 подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Заяви, клопотання: заяви позивача та відповідача про розгляд справи без їхньої участі. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого провадження, про що постановлено ухвалу окремим документом. Судом\~ встановлено\~такі фактичні\~обставини\~ та\~\~зміст спірних\~\~правовідносин.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Із копії свідоцтва про шлюб, виданого 28.10.2020 встановлено, що 17.04.1995 [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Із доводів позивача встановлено, що сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть. Між ними втрачено почуття поваги та любові. Примирення та збереження шлюбу не можливе. Відповідно до ст.ст.110,\~112\~Сімейного кодексу\~України позов\~про розірвання\~шлюбу може\~бути пред`явлений\~одним із\~подружжя.\~Суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечило б\~інтересам одного\~з них,\~що мають\~істотне значення. Оцінюючи усі\~докази,\~суд вважає\~встановленим,\~що поновлення\~сімейних відносин\~та збереження\~сім`ї\~стали неможливими,\~подальше спільне\~життя подружжя\~суперечить їхнім\~інтересам,\~сторони не\~мають наміру\~підтримувати сімейні\~стосунки,\~що має\~істотне значення,\~а тому\~позовні вимоги\~є обґрунтованими\~і суд\~має підстави\~для розірвання\~шлюбу між\~сторонами. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.141 ч.1 ЦПК України покладаються на відповідача у розмірі, встановленому п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» на момент подачі позову до суду, у сумі 1073 гривні 60 копійок З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.4, 110, 112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved