Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-07 00:00:00

заявник \~ [PERSON] \~ звернулася\~до Шевченківського\~районного суду\~м.\~Запоріжжя із\~заявою в порядку ст. 317 ЦПК України, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Чапаєвка Пологівського району Запорізької області, громадянина України, який помер [INFO] в селі Новомихайлівка Бердянського району Запорізької області. В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що заявниця є дружиною [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Чапаєвка Пологівського району Запорізької області, який помер [INFO] на проїзній частині дороги, розташованої біля будинку [ADDRESS] , причина смерті: умисне протиправне заподіяння смерті. Місце проживання [PERSON] було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Вказаний населений пункт входить до складу Чернігівської селищної територіальної громади, яка включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення (воєнних) бойових дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23.11.2022, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій 25.04.2022 № 75. В результаті збройної агресії Російської Федерації проти України, військовослужбовці збройних сил та інших військових формувань держави-агресора, застосовуючи засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, порушуючи закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надала Верховна Рада України, 05 жовтня 2022 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, знаходячись на проїзній частині дороги, розташованої біля будинку [ADDRESS] , умисно протиправно заподіяли смерть [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки б/н та дати, виданої на окупованій території так званим «начальником відділення поліції № 2 УВС по м. Бердянськ та Бердянському району ГУМВС в Запорізькій області», за змістом якої вбачається, що: «в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] їхав на мотоциклі марки «МТ» після комендантської години, на вимоги військовослужбовців не зупинився, в результаті чого було здійснено постріл по вищевказаному громадянину. Від поранень [PERSON] помер на місці». Будь-які інші документи про смерть [PERSON] представники органів окупаційної влади видати заявнику відмовилися. Так само відмовилися видати відповідні документи й представники медичних закладів та моргу. Також, 21 лютого 2023 року Бердянським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на підставі заяви [PERSON] було внесено відомості до ЄРДР за № 12023082130000039, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України та розпочато досудове розслідування. З огляду на викладене необхідним є встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті [PERSON] [INFO] в с. Чапаєвка Пологівського району Запорізької області, оскільки орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати його смерть у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні. Ухвалою судді від 07.03.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження. В судове засідання заявниця [PERSON] не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не прибув. Внаслідок неявки в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши заяву, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню у зв`язку із наступним. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів. Як врегульовано п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як передбачено ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в України», який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан. Востаннє відповідно до Закону затвердженого Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжений з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (з подальшими змінами) визначено перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), серед яких зазначена Чернігівська селищна територіальна громада, до складу якої входить село Новомихайлівка Бердянського району Запорізької області. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Як встановлено з матеріалів справи, померлий [PERSON] є чоловіком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23.12.2005 року Новомихайлівською сільською радою Чернігівського району Запорізької області, відповідно до якого 23 грудня 2005 року було укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу заявниця змінила прізвище на « [PERSON] ». Отже, заявник, відповідно до ст. 317 ЦПК України, є заінтересованою особою та уповноважена на подання до суду заяви про встановлення факту смерті особи [PERSON] на тимчасово окупованій території України. [PERSON] , [INFO] , помер в с. Новомихайлівка Бердянського району Запорізької області [INFO] . На момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Факт смерті вказаної особи підтверджується: довідкою б/н та дати, виданою на окупованій території так званим «начальником відділення поліції № 2 УВС по м. Бердянськ та Бердянському району ГУМВС в Запорізькій області», за змістом якої вбачається, що: «в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] їхав на мотоциклі марки «МТ» після комендантської години, на вимоги військовослужбовців не зупинився, в результаті чого було здійснено постріл по вищевказаному громадянину. Від поранень [PERSON] помер на місці», а також Витягом з ЄРДР за № 12023082130000039, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, в якому зазначено, що 21.02.2023 Бердянським РВП ГУНП в Запорізькій області було зареєстровано заяву [PERSON] з приводу того, що в результаті збройної агресії російської федерації проти України, військовослужбовці збройних сил та інших військових формувань держави-агресора, застосовуючи засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, порушуючи закони і звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надала Верховна Рада України, 05 жовтня 2022 року, приблизно о 21.00 годині, знаходячись на проїзній частині дороги, розташованої біля будинку [ADDRESS] , умисно протиправно заподіяли смерть цивільній особі її чоловіку [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , тим самим здійсили порушення ст. 32 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, яка набрала чинності для України 03 січня 1955 року (ЄО № 99 від 21.02.2022 року). Також, на підтвердження факту поховання [PERSON] заявником надані фотографії з цвинтаря, де розташовано місце його поховання, та відеозаписи пояснень осіб, які були присутні під час поховання [PERSON] .. Зі змісту ч. ч. 1,2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. За таких обставин, заявник [PERSON] не має можливості отримати оригінал медичного свідоцтва про смерть та інші документи, підтверджуючі смерть чоловіка, оскільки їй було відмовлено у їх видачі на тимчасово окупованій території. Згідно з положенням п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ст. ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів кожен чинний договір є обов`язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об`єкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками. Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 р. «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]». Враховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за можливе застосувати названі «намібійські винятки» в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих установою, що знаходиться на окупованій території, як доказів, оскільки суд виходить з того, що можливості збору доказів смерті на окупованій території можуть бути істотно обмеженими. Суд дійшов висновку про те, що обставини, повідомлені заявником, знайшли своє належне підтвердження під час судового розгляду справи, наявні підстави для задоволення заяви, а саме - встановлення факту смерті [PERSON] в с. Новомихайлівка Бердянського району Запорізької області. Виходячи з викладеного, оцінивши докази з врахуванням вищенаведених обставин у їх сукупності з огляду на міжнародну практику, суд вважає заявлені заявником вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Як передбачено ч.5 ст. 317 ЦПК України копія судового рішення видається учасникам справи негайно після його ухвалення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved