Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 13.04.2021 він перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб». 30.12.2021 він звільнився з роботи за згодою сторін (ч.1 ст.36 КЗпП України). На день звільнення з роботи Дочірнє підприємство «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» нарахувало йому заборгованість з заробітної плати у сумі 21041 грн 93 коп, але виплатити її відмовилося. Позивач вважає ці дії незаконними, оскільки у відповідності до ч.1 ст.116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Крім того, оскільки з дня звільнення відповідач не сплатив йому заробітну плату, тому повинен виплатити середній заробіток за весь час затримки з 31.12.2021 по 23.02.2022. Просить суд стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату у сумі 21041,93 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 31.12.2021 по 23.02.2022 у розмірі 22462,33 грн. Ухвалою суду від 03.02.2023 по справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомленням сторін. Представник ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» відзив на позовну заяву не надав. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював в ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб». 30.12.2021 року звільнився з роботи за згодою сторін, за ч.1 ст. 36 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією наказу про звільнення позивача. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення позивача ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листа заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 21041,93 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 21041,93 грн. З розрахунку позивача середньоденна заробітна плата становить 607,09 грн. Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату подання позовної заяви до суду, тобто з 31.12.2021 року по 23.02.2022 року становить 37 робочих днів, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 22462,33 грн. (607,09 х 37 = 22462,33 грн.). З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити і стягнути з ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 21041 грн. 93 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 22462 грн. 33 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. за вимогу про стягнення заробітної плати та з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп., за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Outcome: approved