Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 29 жовтня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 491. Від спільного подружнього проживання у сторін народились двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що з березня 2021 року сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне господарство та сімейний бюджет. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні та несумісні характери і між ними немає взаєморозуміння. У сторін пропало взаємне почуття поваги та любові. Шлюб носить лише формальний характер. Примирення між сторонами неможливе. Просить суд шлюб розірвати, неповнолітню [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею, позивачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу проводити без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, та відзиву не подав. У відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Врахувавши подану заяву позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 жовтня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 491, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а. с. 5). Відповідно до свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-11). Згідно з ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного, на примирення не згідна, а подальше спільне проживання і збереження сім`ї суперечить її інтересам та інтересам дітей. В судовому засіданні встановлено, що у сторін погіршились стосунки, спільне життя у них не склалося, сторони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Згідно ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище « [PERSON] », як вона цього просить. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, дітей, суд доходить висновку, що сім`я розпалася, тому шлюб слід розірвати, неповнолітню [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] слід залишити проживати з матір`ю. На підставі наведеного та ст.ст.109,110,112,160 СК України,

Outcome: approved