Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 08 жовтня 2020 року вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 300. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, збереження шлюбу є неможливим. Майновий спір відсутній. Тому позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за позивача та представника позивача. Позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляд справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що сторони по справі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надали, відповідач також не подав відзив на позовну заяву тому у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін по справі, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Шлюб між сторонами зареєстровано 08 жовтня 2020 року, Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 300. (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримують, не бажають поновити стосунки та зберегти сім`ю. Спільне життя сторін не склалось, в зв`язку через нерозуміння один одного, шлюбні відносини не підтримуються, збереження шлюбу є неможливим. Все вище викладене підтверджує, що шлюб існує лише формально та зберегти його вже неможливо. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Позивач просила не стягувати з відповідача судовий збір, тому судом питання розподілу судового збору вирішуватися не буде.

Outcome: approved