Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , на період його навчання, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно з дня пред`явлення позову і до 04.07.2025 року, за умови продовження навчання. Позовна заява мотивована тим, що на даний час їх син [PERSON] навчається в Донецькому державному університеті внутрішніх справ як курсант, денної форми навчання за кошти державного бюджету, потребує матеріальної допомоги. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, а її доходів не достатньо. Вважає, що батько має змогу сплачувати аліменти на навчання свого сина. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.11.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін. 07.02.2023 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вимоги визнав частково. Просили врахувати, що з березня 2022 року відповідач перебував на службі у Збройних силах України. Під час бойових дій 08.05.2022 року переніс вибухову травму, в результаті чого отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку у вигляді стійкого цефалічного, антено-невротичного, вестибуло-атактичного синдромів; акуботравму; нейросенсорну двобічну втрату слуху 3 (третього) ступеню, зі сприйняттям шепітної мови 0м/0м на обидва вуха; розлади адаптації з інсомічним та цефалгіним синдромами, тикозними розладами. Після евакуації із м. Краматорська відповідач практично весь цей час (з дня отримання вибухової травми та по цей день) перебував та перебуває на стаціонарному лікуванні у різних лікувальних закладах міст України. Також, на утриманні відповідача перебуває його мати [PERSON] , 1955 року народження, пенсіонерка, яка має атеросклеротичну хворобу серця, атеросклероз аорти, інсулінозалежний цукровий діабет типу 2, та отримуючи пенсію розміром 2 253,45 грн., є дійсно малозабезпеченою особою. Вказує, що більша частина коштів витрачається відповідачем на власне лікування, проїзд до місць лікування (та у зворотному напрямку), акумуляції коштів на придбання слухового апарату (досить дороговартісна річ), забезпечення своєї життєдіяльності та надання матеріальної допомоги матері. Вважає, що відповідач позбавлений фізичної можливості надавати матеріальну допомогу сину у заявленому позивачкою розмірі. Позивачем 10.02.2023 року через канцелярію суду подано відповідь на відзив та 17.02.2023 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, не заперечувала щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчання в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу), за умови продовження навчання. Суд, в межах наданих доказів, вислухавши виступи учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, із наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . 03.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 03.09.2011 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області. Згідно довідки №31 від 02.02.2023 року [PERSON] у 2020 році вступив до Кропивницького аграрного фахового коледжу - навчального закладу І рівня акредитації, і навчається на ІІІ курсі за спеціальністю «Агроінженерія» заочної форми навчання. Термін навчання закладу - 01.11.2023 року. Відповідно довідки №429, виданої 21.09.2022 року виданої т.в.о. заступника начальника В. Волянюк, [PERSON] дійсно є курсантом 1-го курсу денної форми здобуття освіти Донецького державного університету внутрішніх справ за кошти державного бюджету. На навчання зарахований наказом ДонДУВС від 22.08.2022 року№376 о/с з 01.09.2022 року. Термін закінчення поточного курсу навчання - 31.08.2023 року, загальний термін навчання становить 3 роки, закінчується - 04.07.2025 року. Т.в.о. ректора Донецького державного університету внутрішніх справ МВС України Назимко Є. 27.01.2023 року за №1-аз надано інформацію щодо здобувача вищої освіти - [PERSON] , 2004 року народження: під час навчання перебуває на повному державному забезпеченні (харчування, проживання, лікування); під час навчання отримує щомісячне грошове забезпечення у розмірі 208 грн.; має можливість користуватись фондами навчальної літератури бібліотеки університету, а також інтернет -зв`язком для належного здобуття освіти. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, можливе лише за сукупності перелічених обставин, відсутність однієї із них, у тому числі і можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу, унеможливлює стягнення аліментів. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодекс (стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів інші обставини, що мають істотне значення). При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги, зокрема, можливість надання утримання другим з батьків (ч. 2 ст. 200 СК). Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц. Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. З наданих матеріалів справи вбачається, що [PERSON] навчається за денною та заочними формами навчання, а тому не має можливості працювати та заробляти собі на життя. Суд погоджується із доводами позивача, що її доходи недостатні для утримання повнолітнього сина, а відповідач може надавати матеріальну допомогу, від якої він і не відмовляється. При цьому, судом враховуються докази надані стороною відповідача, згідно яких[PERSON] з березня 2022 року перебуває у Збройних силах України. Згідно довідки військово-лікарської комісії від 05.08.2022 року [PERSON] має діагноз: стан, після перенесеної вибухової травми (08.05.2022 року), закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку у вигляді стійкого цефалічного, антено-невротичного, вестибуло-атактичного синдромів; акуботравма; нейросенсорна двобічна втрата слуху 3 (третього) ступеню, зі сприйняттям шепітної мови 0м/0м на обидва вуха; розлади адаптації з інсомічним та цефалгіним синдромами, тикозними розладами. Визнаний обмеженою придатним до військової служби. 30.01.2023 року генеральним директором КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» Присяжним О.В. видано довідку за №426/31, відповідно якої [PERSON] дійсно знаходиться на стаціонарному лікуванні у психоневрологічному відділенні для хворих з граничними психічними розладами №16 з 29.11.2022 року по теперішній час. Відповідачем надано до суду довідку про доходи за період з 15.03.2022 року по 31.01.2023 року, згідно якої [PERSON] проходить службу у військовій частині [NUMBER] , загальна сума доходу складає 627 710,77 грн. До посилання відповідача про те, що в останнього на утриманні перебуває його мати, суд ставиться критично, оскільки як вбачається із пенсійного посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] є пенсіонером, якій призначена пенсія за віком довічно. Згідно довідки за №9450 4747 7545 1424 від 18.01.2023 року виданої пенсіонеру [PERSON] , остання перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Кіровоградській області і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.07.2022 року по 31.12.2022 року складає 13 520,70 грн., а тому у матері відповідача наявні власні доходи у вигляді пенсії. Тому, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, можливість надання утримання другим з батьків та інші вищенаведені обставини, що мають істотне значення. Таким чином, з врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу сину, але у розмірі 1/ 8 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, з 03.11.2022 року і до 04.07.2025 року, за умови продовження навчання, а відтак вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У відповідності до ст.ст. 141, 430 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 992,40 грн. судового збору на користь держави, та рішення в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial