Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що в провадженні Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває на виконанні виконавче провадження № 59832302, сторонами якого є - [PERSON] (боржник) та ТОВ "Фінансова Компанія Управління активами" (стягувач). Зокрема, за виконавчим написом від 17.07.2019 № 6333, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., з позивача як з боржника стягується на користь ТОВ "Фінансова Компанія Управління Активами" заборгованість в розмірі 27813,96 грн. З вказаним виконавчим написом позивач не погоджується та вважає його таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, бо останній видав його за відсутності безспірної суми боргу, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З наявних матеріалів не вбачається, що вказаний виконавчий напис було вчинено на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Таким чином, є достатні підстави вважати, що спірний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог законодавства та є таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. № 6333, вчинений 17.07.2019, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія Управління Активами" заборгованості, таким, що не підлягає виконанню. Також просила стягнути з відповідача витрати по справі. Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області від 31.10.2022 за заявою позивача судом вжито заходів забезпечення позову. Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області від 02.11.2022 було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, від представника позивача надійшла письмова заява, в якій останній просив розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, письмових пояснень щодо позову не подала. Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом установлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, 17.07.2019 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 6333, за яким нотаріусом звернено стягнення з [PERSON] , як боржника за договором № 07998/0015ХSGF від 07.12.2013, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] , за період із 20.07.2015 по 07.06.2019, у сумі 27813,96 грн. (а.с. 12). На підставі оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі за № 6333 від 17.07.2019 Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області постановою від 19.08.2019 було відкрито виконавче провадження № 59832302 та постановою від 10.01.2020 вказане виконавче провадження було прийнято Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 16, 17). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 № 296/5 містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 3 гл.16 розд. II Порядку вчинення нотаріальних дій). Відповідно до підпунктів 1.1-1.2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій та статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Як зазначено у оскаржуваному виконавчому написі, цей напис вчинено відповідно пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який було внесено до Переліку документів Постановою КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Постанова КМУ № 662). Зазначеною Постановою КМУ № 662 були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», тобто, згідно цих змін, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Але, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою ВП ВС від 20.06.2018 року було відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ» Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України. Отже, діюча редакція Переліку документів передбачає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Додана позивачем до позову копія кредитного договору № 07998/0015ХSGF від 07.12.2013 не є нотаріально посвідченим договором, а отже він не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису (а.с. 13-15). Суд також бере до уваги відсутність доказів того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від кредитора первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового або повного погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Вказані обставини свідчать про те, що заборгованість [PERSON] не є безспірною. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 1488 грн. 60 коп. судових витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору. Крім того, понесені позивачем у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача в сумі 5500 грн. і підстави зменшення розміру указаних витрат відповідачем не доведено. На підставі викладеного та

Outcome: approved