Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі Банк) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №\~ZRH0GK00000000004 від 11.07.2008\~р. у розмірі 51\~130,90\~доларів США, що за курсом 12,95\~грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.10.2014\~р. складає 662\~145,16\~грн. Позов обґрунтований тим, що між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №\~ZRH0GK00000000004 від 11.07.2008\~р., за умовами якого перший зобов`язався надати другому кредит у розмірі 42\~351,60\~доларів США на термін до 11.07.2023\~р., а другий зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами та інші платежі у строки та у порядку, встановлені кредитним договором. Банк зобов`язання за цим договором виповнив у повному обсязі, проте [PERSON] зобов`язань з погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та інших платежів не належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 14.10.2014\~р. має заборгованість у загальному розмірі 51\~130,90\~доларів США Заочним рішенням (суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Щербак\~Д.С.) від 20.02.2015\~р. позов Банку задоволено (т.\~1, а.\~с.\~39 40). Ухвалою (суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Щербак\~Д.С.) від 06.05.2015\~р. заочне рішення від 20.02.2015\~р. скасовано, справи призначено до розгляду у загальному порядку. Ухвалою від 19.02.2018\~р. (суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Замега\~О.В.) постановлено, зокрема, продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та залучено до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] (т.\~2, а.\~с.\~151). Представник [PERSON] (у вступному слові у судовому засіданні 21.10.2021\~р.) просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що [PERSON] заперечує отримання кредиту у розмірі 35\~000,00\~доларів США, визнає, що отримав кредит у розмірі 169\~750,00\~грн. У кредитному договорі №\~ZRH0GK00000000004 від 11.07.2008\~р. зазначено, що його укладено 11.07.2008\~р., але є невідповідність у хронології та подальших кроках, бо цей договір укладався для того, щоб придбати квартиру, але договір купівлі-продажу квартири був укладений також 11.07.2008\~р., договір іпотеки був укладений 14.07.2008\~р. До того ж, із заяви на видачу готівки вбачається, що кошти видавалися саме 14.07.2008\~р., тому у первісних документах є невідповідність. За умовами договору купівлі-продажу квартири від 11.07.2008\~р. [PERSON] сплатив за купівлю квартири 169\~750,00\~грн., що також підтверджується копією заяви продавця квартири [PERSON] про те, що він отримав від [PERSON] саме 169\~750,00\~грн., що доводить те, що за розрахунок за купівлю квартири проводився в гривнях, що спростовує твердження Банку про те, що кредит видавався в доларовому еквіваленті. У Банку відсутній оригінал заяви на видачу готівки. Експерт, проводячи експертизу щодо підпису на заяві на видачу готівки, порушив вимоги законодавства, які зобов`язували його робити експертизу виключно на оригіналах документів, та зробив висновок з приводу виконання [PERSON] підпису на ксерокопії заяви на видачу готівки. Банком не доведено, що [PERSON] було отримано кредит у розмірі 35\~000,00 доларів США саме з каси, що також випливає з висновку економічно-бухгалтерської експертизи, з якого, крім того, вбачаться, що не можна вважати, що [PERSON] було надано кредит у розмірі 169\~750,00\~грн., оскільки це не підтверджується первинними бухгалтерськими документами. [PERSON] звернувся до Банку з зустрічним позовом від 19.08.2015\~р. (т.\~1,\~а.\~с.\~148 151), а також з зустрічним позовом від 17.08.2015\~р. (т.\~1, а.\~с.\~182 194), які ухвалою від 10.11.2015\~р. були прийняті до спільного розгляду з первісним позовом Банку (т.\~1, а.\~с.\~197), у якому, з урахуванням заяви від 31.05.2021\~р. (т.\~2, а.\~с.\~77 99), яка ухвалою від 31.05.2021\~р. була прийнята до розгляду (т.\~3, а.\~с.\~100), просить визнати недійсним з моменту підписання кредитний договір №\~ZRHOGK0000000004 від 11.07.2008\~р., визнати недійсним з моменту укладення договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського нотаріального округу Житомирської області Литвином\~О.С., згідно з яким в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] . Зустрічний позов обґрунтований тим, що Банк 11.07.2008\~р. не надав [PERSON] кредит у валюті та сумі, вказаних у пункті 8.1 кредитного договору №\~ZRHOGK0000000004 від 11.07.2008\~р., тобто не виконав зобов`язання за цим договором , чим порушив його істотну умову. Обставину видачі [PERSON] . Банком кредиту у розмірі 35\~000,00 доларів США документально не видається за можливе підтвердити, що підтверджується висновком експерта. Банк не мав законних підстав для відкриття [PERSON] рахунку №\~ [NUMBER] для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитом, відсоткам та іншім платежам, Банк ніколи не відкривав [PERSON] ніяких банківських рахунків. Умова у кредитному договорі №\~ZRHOGK0000000004 від 11.07.2008\~р. про сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту є нікчемною, а деякі пункти цього договору є несправедливими. Також у договорі зазначено проценту ставку, яка відрізняється від реальної процентної ставки, визначеною у висновку експерта. У зв`язку з тим, що кредитний договір №\~ZRHOGK0000000004 від 11.07.2008\~р. підлягає визнанню недійсним, то укладений в забезпечення його виконання договір іпотеки також підлягає визнанню недійсним, оскільки недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню, недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення. Банк (у вступному слові представника у судовому засіданні 21.10.2021\~р.) просить відмовити у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на те, що ним було видано [PERSON] через касу готівкою 35\~000,00\~доларів США, еквівалент складав 169\~473,50\~грн. Кредитний договір був укладений у п`ятницю, 11.07.2008\~р., а кредитні кошти фактично було видано у понеділок 14.07.2008\~р., і розрахунок заборгованості також іде з 14.07.2008\~р. Кредитні кошти не були видані в день підписання кредитного договору, можливо, через те, що був уже закінчений операційний день, не було укладено договору купівлі-продажу квартири, Банк наполягав, щоб підписання договору купівлі-продажу квартири та видача коштів відбулися в один день 14.07.2008\~р. Протягом трьох років після укладення кредитного договору [PERSON] не звертався до суду з вимогою щодо визнання його недійсним. Щодо посилання на те, що не було відкрито валютний поточний рахунок, то, навіть якщо припустити, що Банк не здійснив відповідні операції з відкриття такого рахунку, це адміністративна відповідальність Банку перед НБУ і жодним чином не перед [PERSON] . Також Банк просить застосувати позовну давність. [PERSON] своєї позиції щодо позовів у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила. Судом з`ясовано, що між Банком та [PERSON] (Позичальник) укладено кредитний договір №\~ZRH0GK00000000004 від 11.07.2008\~р., за умовами якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу, Банк зобов`язується надати Позичальникові кредитні кошти на строк з 11.07.2008\~р. по 11.07.2023\~р. включно у вигляді не поновлювальної лінії (далі кредит) у розмірі 42\~351,60\~доларів США на наступні цілі: у розмірі 36\~443,85\~доларів США на придбання нерухомості, з них 35\~000,00\~доларів США на придбання нерухомості шляхом видачі готівки через касу, а також 1\~050,00\~доларів США для сплати винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 210,05\~доларів США для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 183,80\~доларів США для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 5\~907,75\~доларів США на сплату страхових платежів у випадку та у порядку, передбачених пунктами 2.1.3, 2.2.7 договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди з резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно пункту 7.2 договору. Щомісячно у період сплати, яким є період з 10 по 15 число кожного місяці, Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 622,50\~доларів США згідно Графіку погашення кредиту (додаток 2 до договору), що складається з заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди, комісії. При порушення Позичальником зобов`язань із погашення кредиту Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,15 від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочення, але не менше 1,00\~грн. Пеня сплачується у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на день сплати. При порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором більше, ніж на 30 днів, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250,00\~грн. + 5% від суми позову (т.\~1, а.\~с.\~8 10). 25.07.2011\~р. між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору №\~ZRH0GK00000000004 від 11.07.2008\~р., за умовами якої загальний розмір наданого Банком кредиту збільшувався до 53\~378,06\~доларів США, а саме збільшився до 16\~934,21\~доларів США кредит на сплату страхових платежів у випадку та у порядку, передбачених пунктами 2.1.3, 2.2.7 договору, Додаток\~1 (Графік погашення кредиту) викладено у новій редакції (т.\~1, а.\~с.\~104 108). Підписи від імені [PERSON] на вказаних договорі та додатковій угоди, а також додатках до них Графіках платежів, виконані особисто [PERSON] , що підтверджується висновком експерта від 01.08.2016\~р. №\~1/1053 (т.\~2, а.\~с.\~8 14). Отримання [PERSON] 14.07.2008\~р. готівкою 35\~000,00\~доларів США підтверджується заявою на видачу готівки №\~1 та випискою з рахунку [PERSON] за період з 11.07.2008\~р. по 25.05.2015\~р. (т. 1, а.\~с.\~109, 140 144). Підпис на заяві на видачу готівки №\~1 виконаний особисто [PERSON] , що підтверджується висновком експерта від 01.08.2016\~р. №\~1/1053 (т\~2, а.\~с.\~8 14). Посилання [PERSON] на те, що експерт, проводячи експертизу щодо підпису на заяві на видачу готівки, порушив вимоги законодавства, які зобов`язували його робити експертизу виключно на оригіналах документів, та зробив висновок з приводу виконання підпису на ксерокопії заяви на видачу готівки, є некоректними, оскільки, по-перше, норма про те, що для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів, міститься у Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998\~р. №\~53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012\~р. №\~1950/5), тобто носить рекомендаційний, а не обов`язковий характер. По-друге, законодавство України не містить заборони проведення почеркознавчих досліджень рукописних підписів у копіях документів. По-третє, зі змісту висновку експерта від 01.08.2016\~р. №\~1/1053 не вбачається будь-яких сумнівів експерта у правильності відповідного висновку, зокрема, через те, що дослідження проводилось по копії документа, а не оригіналу. Отримання [PERSON] 1\~050,00\~доларів США для сплати винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 210,05\~доларів США для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 183,80\~доларів для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту підтверджується випискою з рахунку [PERSON] за період з 11.07.2008\~р. по 25.05.2015\~р. (т. 1, а.\~с.\~140 144). Матеріали справи не містять доказів надання Банком кредитних грошових коштів у розмірі 5\~907,75\~доларів США на сплату страхових платежів у випадку та у порядку, передбачених пунктами 2.1.3, 2.2.7 договору, тобто шляхом перерахуванням Банком цих коштів відповідно до умов договорів страхування. Між тим, [PERSON] проти надання Банком цих коштів не заперечив, крім того, у матеріалах справи наявні окремі з договорів страхування, а саме договір страхування майна №\~ZRH0GK00000000004 від 11.07.2008\~р. та договір особистого страхування №\~ZRH0GK00000000004 від 11.07.2018\~р. (т.\~1, а.\~с.\~145, 146) Також, як вбачається з виписки з рахунку №\~ [NUMBER] , відкритого Банком на виконання пункту 8.2 кредитного договору №\~ZRH0GK00000000004 від 11.07.2008\~р. [PERSON] для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам, [PERSON] певний час належним чином виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, здійснюючи передбачений договором щомісячний платіж у сумі 622,50\~доларів США, що також вказує на те, що [PERSON] отримав від Банку кредитні кошти у повному обсязі (т.\~1, а.\~с. 110 120). За таких обставин Суд виходить з того, що грошові кошти (кредит) у розмірі 5\~907,75\~доларів США на сплату страхових платежів у випадку та у порядку, передбачених пунктами 2.1.3, 2.2.7 договору, Банком також були надані. У зв`язку з укладенням додаткової угоди від 25.07.2011\~р. Банк 26.07.2011\~р. надав [PERSON] кредит на сплату страхових платежів у випадку та у порядку, передбачених пунктами 2.1.3, 2.2.7 договору, у розмірі 11\~165,24\~доларів США, що також підтверджується випискою з рахунку [PERSON] за період з 11.07.2008\~р. по 25.05.2015\~р. (т. 1, а.\~с.\~140 144). Наведене спростовує доводи [PERSON] про неотримання ним від Банку готівкою кредитних коштів у розмірі 35\~000,00\~доларів США. При цьому Суд зазначає, що твердження [PERSON] про те, що за договором купівлі-продажу квартири від 11.07.2008\~р. він сплатив за купівлю квартири 169\~750,00\~грн., що також підтверджується копією заяви продавця квартири [PERSON] про те, що він отримав від [PERSON] саме 169\~750,00\~грн., по-перше, не підтверджені (до матеріалів справи вказані документи або їх копії не долучались), а по-друге, навіть якщо взяти до уваги, що ці обставини є достовірними, вони не спростовують викладеного вище, зокрема, [PERSON] , отримавши від Банку готівковий кредит у доларах США, міг здійснити операцію з обміну іноземною валюти на гривню та здійснити розрахунок за договором купівлі-продажу квартири у гривні. Враховуючи викладене, приходить до висновку, що Банк належним чином виконав зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором №\~ZRH0GK00000000004 від 11.07.2008\~р. (з урахуванням додаткової угоди від 25.07.2011\~р.), та надав кредитні кошти у загальному розмірі 53\~378,06\~доларів США. Висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 28.05.2020\~р. №\~2340//19/1587-1589/25 наведених обставин не спростовує, оскільки обґрунтований посиланням лише на окремі документи, які підтверджують конкретні обставини, та відсутністю у цих документах певних реквізитів, що, на думку Суду, не є суттєвим (т.\~3, а.\~с.\~20 39). Посилання [PERSON] у зустрічному позові на те, що Банк не надав йому кредит у валюті та сумі, вказані у пункті 8.1 кредитного договору №\~ZRHOGK0000000004 від 11.07.2008\~р., тобто не виконав зобов`язання за цим договором, чим порушив його істотну умову, і що обставину видачі йому Банком кредиту у розмірі 35\~000,00 доларів США документально не видається за можливе підтвердити, що підтверджується висновком експерта, Суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються наведеним вище. Крім того, навіть якщо б ці обставини відповідали дійсності, вони не є підставами, передбаченими частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України, для визнання кредитного договору недійсним. Твердження [PERSON] у зустрічному позові про те, що Банк не мав законних підстав для відкриття йому рахунку №\~ [NUMBER] для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитом, відсоткам та іншім платежам, Банк ніколи не відкривав йому ніяких банківських рахунків, не має значення для розгляду зустрічного позову, оскільки незалежно від наявності або відсутності цих обставин, вони також не є підставами, передбаченими частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України, для визнання кредитного договору недійсним. Зазначення [PERSON] у зустрічному позову про те, що умова у кредитному договорі №\~ZRHOGK0000000004 від 11.07.2008\~р. про сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту є нікчемною, теж не є підставою для визнання цього договору недійсним у цілому, оскільки, по-перше, вона не є істотною, а тому невідповідність її законодавству України не тягне за собою недійсність усього договору. По-друге, наведена думка [PERSON] є помилковою, оскільки на момент укладення кредитного договору №\~ZRHOGK0000000004 від 11.07.2008\~р. у законодавстві України була відсутня норма частини четвертої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Законі, є нікчемною. Ця норма з`явилась на підставі Закону України №\~3795-VI від 22.09.2011\~р., тобто після укладення договору, тому у даному випадку не підлягає застосуванню. Посилання [PERSON] у зустрічному позову на те, що деякі пункти цього договору, якими Банк зобов`язує його щомісячно сплачувати кошти у розмірі від 100,00 до 130,00 доларів США за послуги, які не надавалися, є несправедливими, Суд не приймає до уваги, оскільки [PERSON] не доведено, що сплата ним цих коштів Банку мала здійснюватись саме за послуги, які не надавалися. Крім того, незрозумілим є розмір коштів, визначений [PERSON] , які, на його думку, він має сплачувати за послуги, які не надавалися. При цьому Суд зауважує, що твердження [PERSON] про те, сума кредиту була видана одноразово, спростовується випискою з рахунку [PERSON] за період з 11.07.2008\~р. по 25.05.2015\~р. (т.\~1, а.\~с.\~109, 140 144), з якої вбачаться, що кредит у розмірі 42\~351,60\~доларів США (з урахуванням додаткової угоди від 25.07.2011\~р. 53\~378,06\~доларів США) не видавався одноразово, а видавався частинами, що, крім того, випливає і з умов кредитного договору, яким визначено, що кредит надається, у тому числі, на сплату страхових платежів у випадку та у порядку, передбачених пунктами 2.1.3, 2.2.7 договору, тобто шляхом перерахуванням Банком цих коштів відповідно до умов договорів страхування. Останні ж мають періодично продовжувати строк дії або переукладатись, що потребувало від Банку здійснення сплати нових страхових платежів, а відтак резервування коштів, при цьому резервування Банком коштів, на думку Суду, не є дією, яка Банку здійснює на власну користь. Крім того, навіть якщо виходити з позиції [PERSON] щодо того, що деякі пункти кредитного договору №\~ZRHOGK0000000004 від 11.07.2008\~р., якими Банк зобов`язує його щомісячно сплачувати кошти у розмірі від 100,00 до 130,00 доларів США за послуги, які не надавалися, є несправедливими, то ці пункти договору не є істотними, а тому невідповідність їх законодавству України не тягне за собою недійсність усього договору у цілому. Твердження [PERSON] у зустрічному позові про те, що у договорі зазначено проценту ставку, яка відрізняється від реальної процентної ставки, визначеною у висновку експерта, а саме у договорі зазначена прощенна ставка у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а згідно з висновком експерта реальна процента ставка становить 24,8%, не вказує на те, що Банком було допущено порушення норми законодавства України та доведено до відома [PERSON] недостовірну інформацію щодо умов кредитування. Так, процентна ставка на місяць та реальна процентна ставка не є тотожними поняттями, а тому їхній розмір, як правило, відрізняється, оскільки умовами кредитного договору можуть бути передбачені інші не заборонені законодавством України платежі, які разом з місячною/річною процентною ставкою за користування кредитом формують реальну процентну ставку (у якій враховано усі витрати на кредит). Крім того, у тому ж висновку експерта (за результатами проведення судово-економічної експертизи від 28.05.2020\~р. №\~2340//19/1587-1589/25) у відповіді на шосте сьоме питання вказано, що під час укладення кредитного договору №\~ZRHOGK0000000004 від 11.07.2008\~р. Банком були виконані вимоги Закону України "Про захист прав споживачів" та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені постановою НБУ №\~168 від 10.05.2007\~р. на стадії до укладення, під час укладення та і під час його виконання (т.\~3, а.\~с.\~20 39). Тобто до, під час укладення та під час виконання кредитного договору №\~ZRHOGK0000000004 від 11.07.2008\~р. [PERSON] був обізнаний про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Зважаючи на наведене, Суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову [PERSON] в частині вимоги про визнання недійсним з моменту підписання кредитного договору №\~ZRHOGK0000000004 від 11.07.2008\~р. Також Суд відмовляє у задоволенні іншої зустрічної позовної вимоги про визнання недійсним договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського нотаріального округу Житомирської області Литвином\~О.С., згідно з яким в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] , оскільки до матеріалів справи вказаного договору або його копії не долучалось, тобто [PERSON] не доведено обставини наявності такого договору. Але,\~навіть якщо\~виходити з\~того,\~що такий\~договір існує,\~у задоволенні\~зустрічної \~позовної вимоги\~про визнання\~його недійсним\~мало б\~бути відмовлено\~у зв`язку\~з тим,\~що ця\~вимога є\~похідною від\~вимоги про\~визнання недійсним\~з моменту\~підписання кредитного\~договору №\~ZRHOGK0000000004\~від 11.07.2008\~р.,\~у задоволенні якої відмовлено. Додатково Суд вважає за необхідне вказати, що навіть якщо вказаний вище висновок Суду про відмову у задоволенні зустрічного позову [PERSON] частині вимоги про визнання недійсним з моменту підписання кредитного договору №\~ZRHOGK0000000004 від 11.07.2008\~р. за безпідставністю є помилковим, то у задоволенні цієї частини зустрічного позову має бути відмовлено у зв`язку пропуском [PERSON] позовної давності, про застосування якої заявив Банк (частина четверта статті 267 Цивільного кодексу України), оскільки про порушення своїх прав [PERSON] довідався або повинен був довідатися в момент підписання кредитного договору, і саме з цього моменту розпочався перебіг позовної давності (частина перша статті 261 Цивільного кодексу України), тривалість якої становить три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України), а з зустрічним позовом [PERSON] звернувся у 2015\~р. (з уточненим у 2021\~р.). Грошових зобов`язань за кредитним договором №\~ZRHOGK0000000004 від 11.07.2008\~р. [PERSON] належним чином не виконував, у зв`язку з чим в нього станом на 14.10.2014\~р. виникла заборгованість у загальному розмірі 51\~130,91\~доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 43\~005,23\~долара США, заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 3\~855,31 доларів США, заборгованості з комісії за користування кредитом у розмірі 1\~020,91\~долар США, пені у розмірі 796,06\~доларів США та штрафу у загальному розмірі 2\~453,20\~доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 14.10.2014\~р. (який містить описку у загальному розмірі заборгованості: вказано 51\~130,90\~доларів США, тоді як правильним, якщо додати усі види заборгованості, є 51\~130,91\~доларів США), виписками з рахунків [PERSON] за період з 11.07.2008\~р. по 25.05.2015\~р (т.\~1, а.\~с.\~4 6, 110 120, 140 144). Згідно з частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною другої статті 1050 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з тим, за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Зі статті 549 Цивільного кодексу України випливає, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а відтак їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку, що позов Банку підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню підлягає заборгованість без урахування пені, тобто у розмірі 50\~334,85\~доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 43\~005,23\~долара США, заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 3\~855,31 доларів США, заборгованості з комісії за користування кредитом у розмірі 1\~020,91\~долар США та штрафу у загальному розмірі 2\~453,20\~доларів США. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь Банка у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 3\~597,11\~грн. (частина судового збору, сплаченого Банком за подання позовної заяви, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.\~с.\~1)).

Outcome: partial