Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

27.12.2022 позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду міста\~Дніпропетровська з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивач навчається в Українському державному університеті науки і технологій, що підтверджується довідкою від 29.11.2022 року. Форма навчання - денна, бюджетна. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч. 1 ст. 200 СК України). Як було зазначено вище, позивач продовжує навчатися, не працює, стипендію або іншого доходу не отримує, перебуває на повному утриманні своєї матері. На даний час її головною метою є плідне навчання, яке у подальшому допоможе отримати надійну та перспективну роботу. У зв`язку з чим, позивач потребує матеріальної допомоги свого батька. На думку позивача, відповідач [PERSON] може надавати їй матеріальну допомогу, оскільки він офіційно працевлаштований машиністом Укрзалізниці (Локомотивне депо ТЧ-8) та отримує офіційну заробітну плату. Однак, точної суми заробітної плати позивач сказати не може. Враховуючи викладене, позивач просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ) аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ), яка продовжує навчання у розмірі 1/4 % (однієї чверті) від його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з моменту подання позову та до закінчення донькою навчання чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримала та просила її задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовну заяву визнав частково та просив врахувати ту обставину, що він сплачує добровільно аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі частини від свого заробітку. Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого 22.01.2003 народилася [PERSON] [INFO] , батьками якої записані відповідач [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). З довідки №001148 від 29.11.2022 вбачається, що [PERSON] навчається в Українському державному університеті науки і технологій термін навчання зазначено з 01.10.2022 по 01.07.2025, форма навчання бюджетна (а.с.5). З довідки про доходи вбачається, що [PERSON] за період з липня 2022 по листопад 2022 доходів не отримувала (а.с.6). У відповідача [PERSON] , окрім позивача [PERSON] є малолітній син від іншого шлюбу, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого 24.04.2015 виконавчим комітетом Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області (а.с.28). З довідки про доходи, яка надана начальником депо АТ «Укрзалізниця» Структурним підрозділом» Дніпровське моторвагонне депо» Регіональної філії «Придніпровська укрзалізниця» з місця роботи [PERSON] вбачається, що з серпня 2022 по січень 2023 з останнього утримувалися аліменти на утримання дітей (а.с.25). Відповідно до заяви, яка надана відповідачем, вбачається, що останній у добровільному порядку звернувся із заявою про стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.26). Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що на даний час, позивач [PERSON] є студенткою 1 курсу Українського державного університета науки і технологій. Дата закінчення навчання 01.07.2025 рік. Позивач, [PERSON] мешкає разом з матір`ю [PERSON] , що свідчить про те, що вона перебуває на утриманні своєї матері. Але на утриманні відповідача [PERSON] перебуває малолітній син від іншого шлюбу, [PERSON] , [INFO] . Статтею 198 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із\~ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до абз. 1 п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання. Як зазначено у\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. За положеннями ч.1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146\~Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Згідно зіст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, позивем зазначено, що вона навчається на бюджетній формі навчання, стипендії не отримує, та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно себе утримувати. Крім витрат, які позивач несе у вигляді безпосередньої оплати за надання освітньої послуги, позивач вимушена також нести додаткові витрати для забезпечення повноцінного навчання. Також, суд враховує той факт, що відповідач має на утриманні іншу дитину, на користь якої сплачує аліменти у добровільному порядку, що також підтверджуєься письмовими матеріалами справи . Приймаючи рішення, суд керується ч. 5\~ст. 183 Сімейного Кодексі України, згідно якої той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням положень ст. 182 СК України, а саме ту обставину, що відповідач сплачує аліменти на утримання іншої дитини, а також засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, та з відповідача підлягають стягненню аліменти на навчання доньки в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~суд має вирішити питання про розподіл судових витрат. Позивачем, яка відповідно до\~Закону України " Про судовий збір"\~звільнена від сплати судового збору під час звернення до суду із позовом про стягнення аліментів, судовий збір сплачено не було, в зв"язку із чим з відповідача на користь держави потрібно стягнути судовий збір в розмірі\~1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial