Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Сутисківської селищної ради, [PERSON] про надання додаткового строк для подання заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що [INFO] помер [PERSON] . У вересні 2022 року працівники Сутисківської селищної повідомили йому про те, що за життя померлий залишив заповіт, за яким усе своє майно заповів йому. 15 вересня 2022 року він отримав дублікат вказаного заповіту. Постановою нотаріуса від 22 вересня 2022 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку для подання відповідної заяви. Враховуючи наведене просить суд надати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , тривалістю в два місяці після набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. На розгляд справи позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. На розгляд справи представник позивача [PERSON] не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляду справи в його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - Сутисківської селищної ради на розгляд справи до суду не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] на розгляд справи до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наведених нижче підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в смт Сутиски Тиврівського району Вінницької області. 23 червня 2016 року [PERSON] склав заповіт, за яким заповів усе належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Сутисківської селищної ради № 1402 від 20.09.2022 року померлий [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] з 30 січня 2009 року до дня своєї смерті [INFO] . Разом з ним проживали [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] в смт Сутиски Тиврівського району Вінницької області. Постановою приватного нотаріуса Смоляк Л.С. від 22 вересня 2022 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] в зв`язку з пропуском строку для подання відповідної заяви. Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Смоляк Л.С. від 24 січня 2023 року, спадкова справа після смерті померлого [PERSON] не заводилася. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті [PERSON] відсутні. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті (частина друга статті 1223 ЦК України). Про свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц, від 28 травня 2021 року у справі N 688/106/20, від 17.12.21 р. у справі № 315/368/19. Ураховуючи обставини справи, наявність заповіту на користь позивача як спадкоємця майна [PERSON] , а також наведену позивачем причину, яка є об`єктивною та істотною, суд відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та надання позивачу [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , тривалістю в два місяці після набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved