Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» та [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30.01.2023 позовні вимоги задоволено частково. 30.01.2023 в судовому засіданні представник позивача Черкез М.І. в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України заявив клопотання щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, після ухвалення рішення. Для вирішення заявленого клопотання судом на 23.02.2023, о 10 год. 20 хв., призначалося судове засідання, а також встановлювався представнику позивача строк для подання доказів щодо розміру понесених позивачем витрат. 19.01.2023 від представника позивачки Черкез М.І. до суду надійшла заява про відшкодування судових витрат, до якої додано докази сплати таких витрат. У судове засідання учасники судового процесу, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, не з`явилися, клопотань про перенесення слухання на іншу дату від них не надходило, однак їх неявка, у відповідності до приписів ч.1 ст. 223 ЦПК не є перешкодою для розгляду заяви щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Суд, дослідивши матеріали заяви, прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2023 Заставнівським районним судом Чернівецької області ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» та [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яким позовні вимоги задоволені частково. До ухвалення рішення по справі, а саме 30.01.2023 в судовому засіданні представник позивача Черкез М.І. заявив клопотання про наявність понесених позивачем витрат, пов`язаних з розглядом даної справи та повідомив, що докази, які підтверджують зазначені витрати, будуть надані суду у строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 02.02.2023 та 13.02.2023 представником позивача Черкез М.І. на підтвердження понесених позивачем [PERSON] витрат, пов`язаних з розглядом справи надано суду: - акт приймання виконаних робіт про надання правової допомоги від 02.02.2023; - копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 02.02.2023 на суму 12405 грн 00 коп. Окрім того, представником позивача Черкез М.І. на стадії підготовчого провадження було подано: - копію договору про надання правової допомоги від 01.03.2022; - додаток до Договору про надання правової допомоги від 01.03.2022; - копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 05.04.2022 на суму 14265 грн 75 коп; - копії квитанцій від 02.02.2022 на суму 409 грн 80 коп, від 01.02.2022 на суму 70 грн, від 14.02.2023 на суму 40 грн та від 25.03.2023 - на суму 30 грн - на підтвердження витрат за пересилання поштових відправлень; - копію квитанції №744Р-РММ4-М6М0-5КС9 від 08.02.2022 на суму 2500 грн на підтвердження витрат, пов`язаних із проведенням товарознавчої експертизи. Таким чином, представником позивача своєчасно було подано заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України та своєчасно надано суду документи щодо понесених судових витрат після ухвалення судового рішення. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до норм статті 10 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,88,89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як встановлено у справі, перед зверненням до суду позивач [PERSON] 01.03.2022 уклав із адвокатом Черкез М.І. договір про надання правової допомоги (далі по тексту - Договору) (а.с.43). У відповідності до п.1 даного Договору, адвокат Черкез М.І. взяв на себе зобов`язання здійснити представництво [PERSON] в Заставнівському районному суді Чернівецької області у цивільній справі про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а клієнт [PERSON] на підставі п. 3 Договору зобов`язався виплатити адвокату Черкез М.І. гонорар за надання правової допомоги в розмірі та на умовах, визначених в Додатку до цього Договору. Відповідно до п.1 Додатку до Договору сторони погодили, що за послуги, передбачені п.1 Договору клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 1 240,50 грн за кожну годину витраченого адвокатом часу (а.с.45). Згідно акту приймання виконаних робіт про надання правової допомоги від 02.02.2023 представник позивача Черкез М.І. надав позивачу відповідну правову допомогу, за що позивач, сплатив представнику 26 670 грн 75 коп. Дослідивши надані представником позивача документи, судом встановлено, що в таких наявний обґрунтований розрахунок витраченого адвокатом часу щодо надання кожного виду послуг; зазначено конкретний обсяг наданих послуг; зазначено вартість кожного виду послуг окремо. Таким чином, судом оцінено рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та обґрунтування їх суми. Судом перевірено відповідність розрахунків у акті виконаних робіт із умовами договору про надання правової допомоги та вважає відомості викладені у акті вірними, такими що відображають дійсні умови договору, враховуючи час, витрачений адвокатом на надання послуг. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що вони безпосередньо пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим. Окрім того, на виконання вимог ст. 137 ЦПК України судом перевірено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначено згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що підлягає сплаті, адвокатом подано детальний опис виконаних робіт (наданих послуг), розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони. Таким чином, з урахуванням з`ясованих обставин справи, досліджених доказів і наведених вище вимог закону, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правничу допомогу гуртуються на законі і підлягають до задоволення, а тому, заявлений адвокатом розмір витрат на правничу допомогу у сумі 26670 грн 75 коп підлягає стягненню на користь позивача. Поряд з цим встановлено, що позивачем у справі понесені витрати на проведення товарознавчої експертизи пошкодженого у ДТП автомобіля BMW Х1, реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 2500 грн, на підтвердження яких долучено Квитанцію №744Р-РММ4-М6М0-5КС9 від 08.02.2022 на вказану суму. Такі витрати також підлягають стягненню з відповідачів, враховуючи, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи. При цьому, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (ч.ч. 6,7 ст. 139 ЦПК України). Окрім того, із наданих позивачем копій квитанцій АТ "Укрпошта" та описів вкладень до конвертів (а.с.37-40) вбачається, що за послуги поштового зв`язку з пересилання відповідачам відправлень (копій заяв по суті справи із доданими до них матеріалами, запрошення на експертне обстеження) ним сплачено всього 549 грн 81 коп. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При цьому, суд виходить із того, що згідно ч. 9 ст. 139 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, з аргументованими запереченнями щодо співмірності судових витрат, або клопотаннями про їх зменшення (частини 5,6 статті 137 ЦПК) відповідачі до суду не зверталися. Також встановлено, що при зверненні до суду із даним позовом позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 2294 грн 98 коп за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди та 2481 грн за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, на загальну суму 4775 грн 95 коп, що підтверджується квитанціями № 13 та №14 від 05.04.2022 (а.с.1-2). Таким чином, загальна сума понесених позивачем судових витрат становить 34496 грн 54 коп (26670, 75 + 549,81 + 2500 + 4775,98). У відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, всі понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору, послуг поштового зв`язку, проведення експертизи та за оплату професійної правничої допомоги адвоката, становлять 34496 грн 54 коп, а тому з кожного відповідача необхідно стягнути судові витрати пропорційно до заявлених та задоволених позовних вимог, виходячи із ціни позову (229 497 грн 96 коп) у такому співвідношенні, а саме: позов до відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» задоволено на суму 130 000 грн, що становить 56,6 % (130 000 / 229497,96 х 100%) від заявленої позивачем суми, позов до відповідача [PERSON] задоволено на суму 69 212 грн 40 коп, що становить 30,2 % (69212 / 229497,96 х 100%). Таким чином, з відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» необхідно стягнути судові витрати в розмірі 19 525 грн 04 коп (34496,54 / 100 х 56,6), а з відповідача [PERSON] - судові витрати в розмірі 10417 грн 95 коп (34496,54 / 100 х 30,2). З аргументованими запереченнями щодо співмірності судових витрат, або клопотаннями про їх зменшення (частини 5,6 статті 137 ЦПК) відповідачі до суду не зверталися. На підставі наведеного та

Outcome: partial