Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, в якій просить встановити факт, що вона проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю 36 років, з них 22 роки за адресою: [ADDRESS] (з серпня 1996 року) до дня його смерті, тобто з січня 1982 року по [INFO] . В обґрунтування поданої заяви зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 14 січня 1982 року. Від шлюбу у них з чоловіком народилися двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З 1996 року вони сім`єю проживали за адресою [ADDRESS] та з 05 квітня 2012 року були зареєстровані у вказаному житлі. 06 травня 2017 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві шлюб з [PERSON] було розірвано, причиною розірвання шлюбу стало захоплення чоловіка азартними іграми, на що він витрачав багато коштів та був постійно у боргах. Проте, незважаючи на розірвання шлюбу, вони з [PERSON] продовжували проживати однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] до його смерті. Заявник зазначає, що [PERSON] трагічно загинув [INFO], вона здійснювала його поховання, як дружина. Після смерті спадкодавця [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з частини квартири за адресою [ADDRESS] , власниками якої є вона, її покійний чоловік та їх доньки. Спадщина стосовно зазначеного майна не відкривалась. Заявник вказала, що вона є спадкоємцем померлого чоловіка [PERSON] четвертої черги як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. , бажає та має право оформити спадщину після смерті чоловіка, оскільки вступила в оперативне управління нею та останні 36 років до відкриття спадщини проживала з спадкодавцем однією сім`єю. Про відмову від спадщини не заявляла. 07 травня 2021 року вона звернулася до приватного нотаріуса щодо прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки відсутні документи для підтвердження факту родинних чи інших стосунків з померлим. Тому вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 19 травня 2021 року для розгляду справи визначено суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою суду від 24 травня 2021 року заяву було залишено без руху, заявнику був наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 16 липня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку окремого провадження в судовому засіданні за участю заявника та представника заінтересованої особи; витребувано у Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори (03087, м. Київ, вул. Волинська, 6) наступну інформацію: чи заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] і проживав за адресою: [ADDRESS] ; хто із спадкоємців звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 25 жовтня 2021 року до суду надійшов лист з Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори разом з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №66938291 від 21 жовтня 2021 року, відповідно до якої вбачається, що спадкову справу було заведено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л.І. Ухвалою суду від 17 листопада 2021 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Людмили Іванівни копію спадкової справи (номер у нотаріуса - 16/2019), заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який помер [INFO] . У судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву, уточнивши вимоги заяви просили встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] з 06 травня 2017 року (з дати розлучення з [PERSON] ) до [INFO] (дати смерті [PERSON] ) . Від заінтересованої особи - Вишневої міської ради Бучанського (Києво-Святошинського) району надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами та відповідно до вимог чинного законодавства. У судовому засіданні за клопотанням заявника було допитано в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З`ясувавши доводи та аргументи заявника, викладені в її заяві, обставини, на яких ґрунтуються її вимоги, дослідивши наявні у справі докази, заслухавши показання свідків, допитаних у судовому засіданні, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 14 січня 1982 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та відміткою у копії паспорту серії [NUMBER] , виданого 01.10.1998 року Вишнівським МВМ ГУ МВС України в Київській області. Від шлюбу у подружжя народилися двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . Заявник вказала, що з 1996 року вони сім`єю проживали за адресою [ADDRESS] та з 05 квітня 2012 року були зареєстровані у вказаному житлі. 06 травня 2017 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві шлюб з [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 06 травня 2017 року серії [NUMBER] . Як стверджує заявник, причиною розірвання шлюбу стало захоплення чоловіка азартними іграми, на що він витрачав багато коштів та був постійно у боргах. Проте, незважаючи на розірвання шлюбу, вони з [PERSON] продовжували проживати однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] до його смерті. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 червня 2018 року [PERSON] помер [INFO] . Після смерті спадкодавця [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з частини квартири за адресою [ADDRESS] , власниками якої є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копіює свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1998 року. З матеріалів спадкової справи №16/2019, заведеної 22 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л.І. щодо майна померлого [PERSON] вбачається, що інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не зверталися. Заявник стверджує, що вона є спадкоємцем померлого чоловіка [PERSON] четвертої черги як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщин та бажає оформити спадщину після смерті чоловіка, оскільки вступила в оперативне управління нею та останні 36 років до відкриття спадщини проживала з спадкодавцем однією сім`єю. Оскільки відсутні документи для підтвердження факту родинних чи інших стосунків з померлим, вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення. Відповідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно ч.2, ч.4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. В порядку ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, які викладені у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За приписами статей 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено з копії паспорту серії [NUMBER] , виданого Вишнівським МВМ ГУ МВС України в Київській області 01 жовтня 1998 року, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] з 05 квітня 2012 року. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА №2740720 від 27 лютого 2019 року [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 05 квітня 2012 року до 21 червня 2018 року. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади міста Києва №2740715 від 27 лютого 2016 року про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою [ADDRESS] зареєстровано з 05 квітня 2012 року - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Допитана як свідок [PERSON] , яка є донькою заявника [PERSON] повідомила, що її батьки розлучились в 2017 році, оскільки батько був в боргах, брав кредити, купував лотерейні квитки. Матір боялась, що кредитори будуть звертатись до неї із вимогою про сплату батькових боргів, тому й розлучилась з ним. Проте, після 2017 року батьки продовжили проживати разом, наче нічого не змінилося, їздили однією сім`єю влітку на дачу. Після смерті батька вона їздила забирати його тіло з Молдови, а матір у Києві займалась похованням. Свідок [PERSON] , подруга заявника, суду пояснила, що товаришувала з [PERSON] близько 50 років та знала [PERSON] з моменту одруження останніх. Вказала, що подружжя [PERSON] проживало разом, вона навіть не знала, що вони були розлучені. До моменту гибелі чоловіка часто приходила до них в гості, на святкування днів народжень, Нового року та не помічала, що вони розлучені. Допитаний в якості свідка [PERSON] - сусід сім`ї [PERSON] , який проживає у [ADDRESS] , повідомив суду, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом, він постійно бачив їх разом зранку та ввечері, в магазині біля дому. Жодним чином не міг припустити, що подружжя розлучилося, про даний факт дізнався від [PERSON] нещодавно. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він працював на СТО, на якій [PERSON] ремонтував авто, вказав, що перебував із ним у дружніх стосунках. Вказав, що йому точно відомо, що з 2012 року подружжя проживали разом, після чого у 2014 році він пішов в АТО. Коли він повернувся у 2017 році, вони продовжили спілкування, він часто заїжджав до [PERSON] та не знав про їх розлучення. До матеріалів справи заявником додано фотографії для підтвердження факту наявності спільного побуту з померлим чоловіком у період 2017-218 років. Із доданих фотографій також вбачається, що у червні 2017 року Бодрови разом перебували на святкуванні дня народження племінниці, у вересні 2017 року - зустрічалися із сестрою заявника, також сім`я святкувала день народження [PERSON] [INFO] . У 2018 року вони разом святкували Різдво, 8 Березня, а в квітні 2018 року [PERSON] із [PERSON] забирали дочку онуком з пологового будинку. Як вбачається з доданих копій квитанцій від 16 квітня 2018 року, 26 квітня 2018 року, 07 травня 2018 року, 17 липня 2018 року, 19 червня 2018 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] разом сплачувалися кошти за кредитом. Таким чином судом встановлено, що з 14 січня 1982 року до 06 травня 2017 року подружжя [PERSON] перебувало у шлюбі. З 05 квітня 2012 року обоє з подружжя проживали та були зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Із досліджених судом доказів також вбачається, що після розірвання шлюбу 06 травня 2017 року і до смерті [PERSON] подружжя продовжувало постійно спільно проживати в указаному житлі, вело спільне господарство, вони спільно харчувалися та відпочивали, таким чином були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, тобто складали одну сім`ю. Відтак, факт проживання [PERSON] , [INFO] , із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] з 06 травня 2017 року (з для розірвання шлюбу з [PERSON] ) до [INFO] (до дня смерті [PERSON] ) підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Встановлення даного факту необхідне заявнику для реалізації права на спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] , чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що заяву необхідно задовольнити, встановити факт встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] з 06 травня 2017 року (з дати розлучення з [PERSON] ) до [INFO] (до дати смерті [PERSON] ) .

Outcome: approved