Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-09 00:00:00

05 січня 2023 року позивачі звернулися до суду із указаним позовом, який мотивували тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно. Частину спадкового майна яке було розподілене між спадкоємцями за договором про поділ спадкового майна від 21.12.2017. Крім цього майна, [PERSON] було передано у приватну власність згідно з протоколом №21 від 28.01.1997 Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, розташовану у с.Мокіївка земельну ділянку площею 0,39 га, з яких 0,04га - для обслуговування жилого будинку та господарських споруд, 0,35 га - для ведення особистого підсобного господарства, однак ним за життя не було здійснено державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та не отримано державний акт на право власності. 12 жовтня 2022 року до відповідача було направлено адвокатський запит №103 про продовження права на приватизацію зазначеної земельної ділянки спадкоємцями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Звернення відповідачем було залишено без розгляду та відповіді. 21 жовтня 2022 року до Чорнухинської державної нотаріальної контори було направлено адвокатський запит №102 від 12.10.2022 про надання відмови у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,39га, розташовану у с.Мокіївка, яка була передана безкоштовно у приватну власність [PERSON] .. Цей запит було залишено без розгляду та відповіді. З огляду на викладене, щоб завершити процедуру приватизації земельної ділянки та отримати на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивачі вимушені звернутися до суду. Прохають суд визнати за ними право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку, загальною площею 0,39 га, яка складається з земельної ділянки, площею 0,04 га, цільове призначення - для обслуговування жилого будинку та господарських споруд, та земельної ділянки, площею 0,35 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташованих в с.Мокіївка Лубенського району Полтавської області, які були передані [PERSON] безкоштовно у приватну власність Мокіївською сільською радою Чорнухинського району Полтавської області згідно з протоколом №21 від 28 січня 1997 року. Ухвалою суду від 10.01.2023 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 08 лютого 2023 року ухвалою Чорнухинського районного суду відмовлено у прийнятті визнання відповідачем Чорнухинською селищною радою позову і призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просить суд справу розглядати без його участі, позов визнає в повному обсязі (а.с.49,98,111). Суд, заслухавши позивачів та їх представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями за законом, після смерті [INFO] у м.Лубни Полтавської області батька [PERSON] , які прийняли спадщину на все належне йому майно. Частину спадкового майна було розподілене між спадкоємцями за договором про поділ спадкового майна від 21.12.2017 (а.с.9-15) та отримано свідоцтва про право на спадщину Крім того, як видно з протоколу №21 від 28.01.1997 Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, вирішено передати [PERSON] у приватну власність розташовану у с.Мокіївка земельну ділянку площею 0,39 га, з яких 0,04 га - для обслуговування жилого будинку та господарських споруд, 0,35 га - для ведення особистого підсобного господарства (а.с.20). Листом Чорнухинської селищної ради Полтавської області №04-08/1627 від 25.10.2022 на запит адвоката Бондаренко О.В. надано відповідь про те, що: - правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку видається нотаріусом та державними реєстраторами прав на нерухоме майно, Чорнухинська селищна рада не має змоги видати правовстановлюючий документ; -протоколи сесій за 1997 Мокіївської сільської ради передані до архівного відділу Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області, отже Чорнухинська селищна рада не має змоги надати завірену копію протоколу №21 від 28.01.1997 (а.с.50). Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до архівного витягу №07-05-Ч/96 від 29.12.2021 виданого архівним відділом Лубенської районної державної адміністрації видно, що відповідно до протоколу №21 від 28.01.1997 Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області заяву [PERSON] про передачу безкоштовно у приватну власність земельної ділянки площею 0,39га, у тому числі для обслуговування жилого будинку та господарських споруд - 0,04 га та для ведення особистого підсобного господарства - 0,35га, розташованої в с.Мокіївка, задоволено (а.с.20). Згідно з довідкою виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради №349 від 04.10.2023 на території Мокіївського старостинського округу в с.Мокіївка згідно з земельно-кадастровою книгою у користуванні [PERSON] були земельні ділянки загальною площею 0,39 га, в тому числі 0,07 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд земельна ділянка площею та 0,32га - для ведення особистого селянського господарства (а.с.25). З відповіді відділу Лубенської районної державної адміністрації вбачається, що окремого рішення до протоколу №21 від 28.01.1997 Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області у відділі немає. Є загальний список осіб, який рішенням виконкому Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області від 28.01.1997 були виділені земельні ділянки. Положеннями статей 6, 67 ЗК України 1990 року (у редакції, чинній на час прийняття рішення про передачу безкоштовно у приватну власність земельної ділянки) передбачено, що громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка). Громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських споруд у розмірі не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 га. Статтею 23 ЗК України 1990 року (у вказаній редакції) визначено, що право власності на землю посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Приватизація земельних ділянок передбачена постановою Верховної Ради України від 13 березня 1992 року № 2200-ХІІ «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі» та Декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» (далі - Декрет). Порядок виготовлення та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку було зазначено в Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04 травня 1999 року № 43 (далі - Інструкція № 43). Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав власності громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України. Відповідно до частини четвертої статті 263ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі №723/1061/17 провадження №61-26091св18, зазначено, що «ЗК України у редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК Українине переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №14-652цс18». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2020 року у справі №623/633/17 (провадження №61-41370св18), зроблено висновок, що «особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі №128/1911/15-ц (провадження №61-14127св18), зроблено висновок, що «у разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати завершення такої приватизації». Право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочала за життя у встановленому порядку та не завершила у зв`язку зі смертю, входить до складу спадщини. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові №752/1229/21 від 23.11.2022. Отже, з наведеного слідує висновок, що у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. За таких обставин, суд вважає, що позивачі прийнявши спадщину після смерті батька [PERSON] набули право на спадкування усіх його прав та обов`язків, що належали останньому, включно із правом на завершення приватизації земельної ділянки, розташованої у с.Мокіївка, однак через відсутність правовстановлюючого документа не одержали у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивачів, таке право у порядку спадкування за законом слід визнати за ними рішенням суду. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved