Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений із [PERSON] , зареєстрований 11.11.2006 Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 1069 та відновити її дошлюбне прізвище, а також стягнути аліменти на її користь на утримання їх спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати по справі: судовий збір у розмірі 992 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. В обґрунтування позову зазначає, що від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [PERSON] . На даний час сімейне життя між сторонами припинено через сварки і суперечки та різні погляди на сімейне життя. Фактично вони проживають окремо, діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач є батьком дітей, але належної допомоги на їх утримання не надає. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї неможливе, на примирення позивач не згодна, а тому просить розірвати шлюб, відновити її дошлюбне прізвище, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей та судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, від її представника - адвоката Воробйова В.В. до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, в наданій до суду заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає, крім сплати витрат на оплату правової допомоги в сумі 2000 грн. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, встановив, що [PERSON] 11.11.2006 зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого дружини присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11.11.2006 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 1096 (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.05.2007 Соколівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.01.2012 Соколівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 180 СК України, передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та ч.3 ст.181, ст.ст.191, 182 цього Кодексу, позивач, як дружина - мати, має право на отримання від відповідача, як батька дитини, аліментів на утримання дитини у частці від його доходу, від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує: стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього аліментів на інших дітей, а також і те, що позивач самостійно забезпечити належне виховання та утримання дітей не може і потребує матеріальної допомоги. Згідно ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, зваживши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін і вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Крім того, з урахуванням повного визнання позову відповідачем суд також вважає необхідним задовольнити позов в частині вимог про стягнення аліментів у частці від доходу відповідача, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін і дітей, а також відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат по справі, а саме: судового збору, суд вирішує відповідно до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, з урахуванням звільнення позивача від судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів та визнання відповідачем позову, а тому сплачений позивачем судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, що здійснив позивач, суд виходить з вимог ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України, згідно яких судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В якості підтвердження розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу суду надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого на ім`я Воробйова В.В. , ордер на надання правничої (правової) допомоги, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла у зв`язку з розглядом справи, згідно якого загальна вартість правової допомоги, наданої позивачу адвокатом Воробйовим В.В. складає 2000,00 грн, яка включає в себе: 500 грн - консультація в галузі сімейного права, 1000 - складання позовної заяви, 500 грн - вивчення справи. З меморіального ордера № @2PL937661 від 21.12.2022 вбачається, що Воробйову В.В. здійснено перерахування коштів у розмірі 2000 грн за правничу допомогу від [PERSON] . Великою Палатою Верховного Суду у постанові по справі № 755/9215/15-ц, зроблено висновок, згідно якого ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про ?захист? прав ?людини ?і основоположних? свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З матеріалів справи вбачається, що ознайомлення з матеріалами справи представником позивача не здійснювалось, тому надання правничої допомоги в частині вивчення справи в розмірі 500 грн не відповідають критерію дійсності. Отже, фактичний обсяг правової допомоги, отриманої відповідачем, за вийнятком правничої допомоги в частині вивчення справи представником позивача, реальність її надання підтверджені належними доказами, а розмір витрат відповідає критерію необхідності, розумності та є співмірним відносно складності справи, враховуючи, що відшкодування витрат відповідачем на правовому допомогу заявлено з дотриманням встановленого законом порядку, тому суд вважає, що вказані витрати підлягають відшкодуванню позивачу, і з відповідачана користь позивача слід стягнути 1500 грн, в якості компенсації витрат на професійну правничу допомогу. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 114, 181-183, 191 СК України,

Outcome: partial