Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом Обслуговуючий кооператив «Жемчужина на Болгарской» до [PERSON] , за яким просить стягнути з відповідача на користь Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина на Болгарской» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 20 819,90 грн; інфляційні втрати в сумі 645,93 грн; 3 % річних за прострочення виконання зобов`язань в сумі 38,82 грн; витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн, посилаючись на таке. Квартира [ADDRESS] , відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.04.2018 року належить [PERSON] на праві приватної власності. За період з 01.08.2021 року по 31.05.2022 року у Відповідача виникла заборгованість перед ОК «ЖЕМЧУЖИНА НА БОЛГАРСКОЙ» у загальній сумі 20 819,90 грн., за комплекс нижчезазначених житлово-комунальних послуг, надання яких забезпечив позивач відповідно до договорів, укладених між ОК «ЖЕМЧУЖИНА НА БОЛГАРСКОЙ» та суб`єктів господарювання і фактичних витрат, що підтверджується витягом з особистого рахунку і показниками індивідуальних лічильників, а саме: -утримання будинку та прибудинкової території - 5 488,33 грн.; -охорона спільного майна - 2 489,00 грн.; -послуга поводження з побутовими відходами - 228,37грн.; -утримання котельні - 1 991,24 грн.; -витрати на опалення місць загального користування - 1 879,04 грн.; -опалення - 1 530,98 грн.; -донарахування до мінімального обсягу споживання теплової енергії - 4 149,54 грн. -постачання електроенергії - 2 227,68 грн.; -постачання холодної води - 837,12 грн. Щомісяця в період з 01.08.2021 р. до 31.05.2022 р. ОК «ЖЕМЧУЖИНА НА БОЛГАРСКОЙ» нараховувалась плата за отримані відповідачем житлово-комунальні послуги, однак [PERSON] протягом тривалого часу не виконував свої обов`язки і не сплачує регулярно і в повному обсязі житлово-комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 20 819,90 грн. Сума заборгованості за житлово-комунальні послуги складає 20 819,90 грн., сума інфляційних втрат складає 645,93 грн., сума 3% річних за прострочення виконання зобов`язань складає 38,82 грн. 18 листопада 2022 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вважає частково безпідставними та необґрунтованими, посилаючись на таке. До складу загальної заборгованості відповідача перед позивачем за період з 01 серпні 2021 року по 31 травня 2022 року за спожиті житлово-комунальні послуги входить, зокрема, охорона спільного майна в розмірі 2 489 грн. Відповідно до доданого до позовної заяви договору охорони №01/05-22Ж від 01 травня 201 року охоронець мав забезпечити цілодобове спостереження та патрулювання з метою підтримки громадського порядку та контролю за дотриманням фізичними особами пропускного та внутрішньо об`єктового режиму. З наданого Договору охорони не можна визначити вартість Договору, в результаті чого не можна прослідити за якою методикою розрахунку ця сума розподілялася між мешканцями будинку. Відповідач також зазначає, що строк дії Договору охорони до 31.12.2020 року (п.9.1) без права пролонгації. Тобто на момент виникнення заборгованості відповідача (01.08.2021 року по 31.05.2022 року) даний Договір охорони не діяв, а тому не може прийматися судом як належний доказ виникнення заборгованості у відповідача по наданим послугам охорони спільного майна в розмірі 2 489 грн., яка визначена у позові позивачем як складова заборгованості отриманих послуг. З позовної заяви вбачається, що до складу заборгованості відповідача також входить утримання котельні в розмірі 1991,24 грн., у зв`язку з чим позивач до позовної заяви в якості доказів додав Договір №10у/19 з технічного сервісного обслуговування від 01.05.2019 року, який укладений щодо обслуговування обладнання котельні, та Договір №50/17 про виконання робіт з обслуговування газового обладнання від 03 вересня 2018 року, який передбачає планові технічні огляди та профілактичне обслуговування, планово-попереджувальні поточні ремонти газового обладнання. Виконання робіт по даним Договорам оформляються Актом виконаних робіт. Однак жодних актів виконаних робіт по даним Договорам обслуговування обладнання котельні та газового обладнання Позивачем не надано до позовної заяви, що свідчить лише про те, що вказані послуги не надавались взагалі і, як наслідок, не підлягають оплаті відповідачем. Відповідно до позовної заяви, до складу заборгованості відповідача входить, в тому числі, утримання будинку та прибудинкової території в сумі 5 488,33 грн. Відповідно до Договору №17/04-20 про надання комплексних послуг від 14 квітня 2020 року здійснювалося комплексне обслуговування будинку згідно з додатком №4 до зазначеного Договору, що є його невід`ємною частиною. Вказаного додатку в матеріалах немає, як і ще інших 5, так як загальна їх кількість - 6 додатків (далі - Договір послуг). Згідно п.5.1. Ціна послуги з комплексного обслуговування розраховується на підставі кошторису (Додаток №5) витрат на комплексне обслуговування Будинку та винагороди Виконавцю та складає загальну суму на 1 кв.метр загальної площі квартир та нежитлових приміщень згідно Додатку №6. Отже, з наданого до суду Договору послуг відповідач, як і суд, позбавлені можливості розрахувати витрати на утримання будинку з кожної квартири, в результаті чого сумі заборгованості відповідача на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 5 488,33 грн. позивачем не доведена. Зі змісту позовної заяви до загальної суми заборгованості відповідача по сплаті комунальних послуг також входять витрати на опалення місць загального користування в сумі 1879,04 грн., опалення в сумі 1530,98 грн. та донарахування до мінімального обсягу споживання теплової енергії в сумі 4 149,54 грн. До позовної заяви позивачем на підтвердження вказаних розрахованих вище сум заборгованості надані Договір №981 постачання природного газу від 18 квітня 2019 року з додатковими угодами, які регулювали ціну на плановий об`єм газу на кожний окремий місяць. Загальна кількість Додаткових угод - 22 шт. Однак, серед них відсутня Додаткова угода, яка б регулювала купівлю природного газу в грудні 2021 року, тобто Позивач не здійснював закупівлю газу в грудні 2021 року в постачальника газу ТОВ «ЮГ-ГАЗ». Також міститься остання Додаткова угода №01-22-01 від 06.01.2022 р. до Договору №981 постачання природного газу від 18 квітня 2019 року, в якій зазначено, що з 11.01.2022 року Постачальник ТОВ «ЮГ-ГАЗ» не здійснює постачання природного газу Обслуговуючому кооперативу «ЖЕМЧУЖИНА НА БОЛГАРСКОЙ». У своєму відзиві відповідач також наголошує на тому, що позивач продовжує в платіжках нараховувати необгрунтовані суми за тепло, однак за січень-лютий 2022 року позивачем не використано жодного кубу газу, що підтверджується довідкою, яка підписана бухгалтером ОК «Жемчужина на Болгарской» [PERSON] , яка міститься в матеріалах даної справи, однак за фактично використані «0,000» за січень 2022 позивачу нараховано 1 994, 39 грн., а за лютий 2022 року теж за «0,000» виставлено 980, 82 грн. З наведеного видно, що суми нараховувалися на власний розсуд Позивачем і не мають розумного обґрунтування. Представником позивача було надано відповідь на відзив, де він зазначив таке. Щодо заперечень Відповідача про стягнення заборгованості за охорону спільного майна у сумі 2 489,00 грн. Відповідно до положень Статуту ОК «Жемчужина на Болгарской», основна діяльність Кооперативу полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав членів (асоційованих членів) Кооперативу на володіння та користуванні належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам) Кооперативу в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами (п. 2.4. Статуту). Кооператив має право укладати договори, пов`язані з експлуатацією і ремонтом будинку і надвірних будівель, та утриманням прибудинкової території, а також інші договори відповідно до цілей його діяльності (п. 8.1.3 Статуту). Кооператив забезпечував надання житлово-комунальних послуг співвласникам багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , у тому числі послуг з охорони спільного майна у період до 31.05.2022 р., на підставі укладених договорів з охоронними організаціями. 01.05.2019 р. між ОК «Жемчужина на Болгарской» та ТОВ «Охоронне агенство «Безпека Групп» було укладено договір з охорони № 01/05-22Ж. Відповідно до умов якого, (п. 1.1.) Замовник доручає, а Охоронець приймає на себе зобов`язання за оплату надавати послуги з охорони громадського порядку та фізичної охорони об`єкту: багатоповерхового житлового комплексу та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , ЖК «Двадцать вторая Жемчужина». Вказаний договір укладався терміном дії до 31.12.2020 р. (п. 9.1.). 01.06.2021 р. між ОК «Жемчужина на Болгарской» та ТОВ «СОКОЛ-ЮГ» було укладено договір охорони № 0106-22. Предметом договору (п. 1.1.) є надання послуг з охорони громадського порядку та фізичної охорони об`єкту, а саме спільного майна житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Договір укладався терміном дії до 31.05.2023 р. Вказані договори свідчать про те, що саме Обслуговуючий кооператив у період до 31.05.2022 року забезпечував надання послуг з охорони спільного майна співвласникам будинку по [ADDRESS] , у тому числі і Відповідачу, який є власником квартири № 52 у зазначеному будинку. Відповідачем було спожито послугу з охорони спільного майна, у зв`язку з цим і нараховано до оплати 2 489,00 грн. З моменту набуття права власності на квартиру № 52 та до серпня 2021 року, Відповідачем сплачувались кошти за спожиті житлово-комунальні послуги. При цьому, з серпня 2021 року по травень 2022 року (період заборгованості) від Відповідача не надходило жодних заперечень щодо надання послуг з охорони спільного майна, така послуга була отримана без будь-яких зауважень. Щодо заперечень Відповідача про наявність заборгованості у сумі 1 991,24 грн. за утримання котельні. Відповідно до Акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 02.05.2018 р. (наявний у матеріалах справах), на баланс ОК «Жемчужина на Болгарской» було передано будинок [ADDRESS] , у тому числі і котельню площею 209,9 кв.м., а також котли які вказані у Акті приймання-передачі. Теплова енергія для житлового будинку виробляється за рахунок автономної дахової газової котельні. В автономній системі опалення теплогенератор, теплопроводи і опалювальні прилади конструктивно об`єднані в один пристрій в будинку. Автономна дахова газова котельня відносяться до спільного майна багатоквартирного будинку, утримання котельні є обов`язком кожного співвласника будинку. До початку нового опалювального сезону між споживачами, співвласниками багатоквартирного будинку, щомісячно розподіляються витрати з утримання котельні, робота якої не зупиняється в неопалювальний період (у квитанціях це відображається як вид платежу «Утримання котельні»). Загальні витрати на утримання котельні включають: -прямі матеріальні витрати: суму витрат на газ, що визначаються відповідно до показників загальнобудинкових засобів обліку (відповідно до договору з ТОВ «ЮГ-ГАЗ»); -суму витрат на розподіл природного газу; -сума витрат на електроенергію відповідно до показників окремого лічильника котельні; -заробітна плата працівників та відрахування на соціальні заходи; -суму витрат на технічне обслуговування газового, теплотехнічного, котельного обладнання (відповідно до укладених договорів з контрагентами); -додаткові експлуатаційні витрати (диспетчеризація, електроди розпалу та іонізації, заміна зношених деталей та ін., сума визначається відповідно до фактичних витрат). Доказом того, що саме Позивач забезпечував належне утримання котельні є і те, що між ОК «Жемчужина на Болгарской» та ТОВ «ТЕХСЕРВІС ГРУП» було укладеного договір про виконання робіт з обслуговування газового обладнання від 03.09.2018 р. №50/17. Предметом даного договору є виконання технічного обслуговування, ремонту, наладки та усунення аварійних ситуацій та несправностей газаового обладнання за адресою: [ADDRESS] . Також, 01.05.2019 р. між ОК «Жемчужина на Болгарской» та ТОВ «СЕРВІС УЮТ» було укладено договір № 10у/19 з технічного сервісного обслуговування. Предметом даного договору є технічне сервісне обслуговування котельні на базі котлів (які перебували на балансі ОК відповідно Акту приймання-передачі), розташованих у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . За укладеними договорами Позивач взяв на себе зобов`язання сплачувати вартість обслуговування котельні, яка є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку. Більш того, котельня будинку перебувала у справному технічному стані, придатному до використання саме завдяки належному обслуговуванню. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що оскільки Позивачем не надано до позову актів виконаних робіт, то і відповідні послуги надані не були. Однак, Відповідач не заперечує того, що котельня будинку працювала та забезпечувала надання теплової енергії усім мешканцям будинку. Доказів які б спростовували дані факти, Відповідачем до суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник багатоквартирного будинку несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. До спільного майна багатоквартирного будинку відносяться приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Щодо заперечень Відповідача про наявність заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території та заборгованості за опалення. У період, за який у Відповідача виникла заборгованість (з серпня 2021 року по травень 2022 р.) утримання будинку та прибудинкової території забезпечувалось Позивачем як самостійно (за рахунок штатних працівників Кооперативу) так і на підставі укладених договорів, у тому числі, договору про надання комплексних послуг № 17/04-20 від 14.04.2020 р. укладеного між ОК «Жемчужина на Болгарской» та ТОВ «Кадорр Групп Менеджмент». Утримання будинку та прибудинкової території забезпечувалось Обслуговуючим кооперативом, що підтверджується доказами наданими до позовної заяви, Відповідач у відзиві не заперечує факту того, що саме ОК забезпечувало надання відповідних послуг співвласникам будинку. Відповідачем не надано доказів того, що утримання будинку та прибудинкової території здійснювалось іншою особою, чи такі послуги не надавались. До ОК не надходило будь-яких претензій щодо неякісного обслуговування, утримання спільного майна. Більш того, Відповідач у період до серпня 2021 року сплачував на рахунок Кооперативу кошти за спожиті житлово-комунальні послуги, надання яких забезпечувалось на підставі укладених договорів, які надані до позовної заяви. Щодо опалення. 18.04.2019 р. між ОК «Жемчужина на Болгарской» та ТОВ «ЮГ-ГАЗ» укладено договір № 981 постачання природнього газу. Предметом договору є постачання природнього газу для житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (ЖК «22 Жемчужина»), В додаткових угодах, укладених до договору постачання природнього газу №981 (містяться у матеріалах справи), зазначено обсяг спожитого газу та його вартість. Щодо зауважень Відповідача про те, що у листопаді 2021 року послуга з постачання газу не надавалась є хибними. Відповідно до додаткової угоди № 12-21 від 29.11.2021 р. визначено обсяг спожитого газу та його вартість. Згідно додаткової угоди № 01-22-01 від 06.01.2022 р., Сторони дійшли згоди про припинення дії договору № 981 від 18.04.2019 в частині постачання природнього газу, з 11.01.2022 р. У період з 11.01.2022 р. по 16.02.2022 р. постачання природнього газу здійснювалось на підставі типового договору постачання природнього газу постачальником «останньої надії», укладеного між ОК «Жемчужина на Болгарской» та ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України», що також підтверджуються укладеними до даного договору Актами приймання-передачі природнього газу від 31.01.2022 р., від 28.02.2022 р. 14.02.2022 р. між ОК «Жемчужина на Болгарской» та ТОВ «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ» укладеного договір № 356406-НГТ-23 постачання природнього газу. Розрахунок за договором № 356406-НГТ-23 від 14.02.2022 здійснювався на підставі Актів приймання-передачі природнього газу, укладених до вказаного договору. У Актах приймання-передачі зазначено обсяг спожитого газу та його вартість, які підлягає сплаті. Укладені договори свідчать, що саме Позивач виступав колективним споживачем природнього газу для будинку по [ADDRESS] , Обслуговуючий кооператив забезпечував надання послуг з опалення кінцевим споживачам - співвласникам будинку. Відповідачем не надано доказів того, що послуга з опалення не надавалась чи можливо самим Відповідачем укладався індивідуальний договір з опалення, з будь-якою іншою організацією, та ним понесено індивідуально витрати за опалення. Щодо заперечень Відповідача про нарахування сум за опалення: 1 994,39 грн. за січень 2022 р. та 980,82 грн. за лютий 2022 р., з урахуванням того, що у розрахунку зазначені нульові показники лічильника за вказані місяці. Позивачем здійснено нарахування коштів за опалення з урахуванням усіх методик та правил, виходячи з наступного. Теплова енергія для багатоквартирного будинку виробляється за рахунок автономної газової котельні. В автономній системі опалення теплогенератор, теплопроводи і опалювальні прилади конструктивно об`єднані в один пристрій в будинку. Розподіл між кінцевими споживачами загального обсягу спожитої теплової енергії та нарахування за спожиту теплову енергію здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 22.11.2018 №315. Розділом VI Методики визначено вимоги щодо мінімального споживання теплової енергії в опалюваному приміщенні для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених вузлами розподільного обліку теплової енергії. Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4 °С від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями вузлів розподільного обліку теплової енергії / приладів-розподілювачів теплової енергії / вузлів розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню дораховується обсяг спожитої теплової енергії. Донарахування обсягу теплової енергії для опалюваного приміщення, оснащеного вузлом розподільного обліку, здійснюється з метою унеможливлення опалення приміщення за рахунок суміжних опалюваних приміщень, опалюваних місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень, запобігання утворенню грибків та плісняви в житлових приміщеннях, МЗК та допоміжних приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення/будівлі. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії визначається від середнього питомого споживання теплової енергії на опалення приміщень у розрахунковий період, яке розраховується за формулою: Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії дорівнює 50% від середнього питомого споживання теплової енергії на опалення. В опалювальний період мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії у будинку [ADDRESS] фактично склала: -січень 2022 року- 0,0074 гКал/м2 -лютий 2022 року - 0,0046 гКал/м2 У зв`язку з тим, що показання розподільного вузлу обліку спожитої теплової енергії (теплолічильника) встановленого у квартирі Відповідача були значно нижчі, ніж визначена мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії у будинку, тому відповідно до розділу VI Методики розподілу, було здійснено донарахування у сумі 1994,39 грн. - за січень 2022 р., 980,82 грн. - за лютий 2022 р., із застосуванням розміру тарифу який був встановлений у відповідний період. До позовної заяви додано рахунки, які виставлялись Відповідачу для оплати за спожиті житлово-комунальні послуги. Зокрема, у рахунку за січень 2022 року - тариф за опалення становив 5740,56 Гкал, у рахунку за лютий 2022 року - тариф за опалення 4546,32 Гкал. При цьому, тепло - це та послуга, яку в опалювальний період неможливо не споживати. Якщо власник квартири з метою економії вимкнув або обмежив опалення у своїй квартирі (приміщенні), обігрів такої квартири проходить за рахунок сусідніх квартир (приміщень). Хибним є твердження, що у разі встановлення у квартирі вузлів обліку спожитої теплової енергії, та у разі практично повного обмеження споживання теплової енергії та мінімальних показань теплолічильників, проходить цілковита економія спожитих теплоресурсів в окремому приміщенні. Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що мінімальна частка середнього питомого споживання - це коли враховується скільки в принципі такі приміщення повинні споживати при певних погодних умовах, згідно технічного проекту. При мінусових показниках температури навколишнього середовища неможливо не споживати взагалі тепло. Якщо власником в опалювальний період спожито теплової енергії на мінімальну суму - він використав тепло сусідніх квартир через стіну та підлогу. В такому випадку проводиться донарахування до встановленої мінімальної частки середнього питомого споживання. Слід також зазначити, що технічними умовами монтажу розподільного вузла обліку теплової енергії (які надаються споживачу при встановленні теплолічильника), визначено наступне: -споживачу категорично забороняється в опалювальний період здійснювати повне відключення системи опалення; -постачальник тепла залишає за собою право при повній відсутності енергопостачання (нульові або близькі до нуля показники теплолічильника) проводити розрахунок вартості послуг по теплопостачанню пропорційно квадратним метрам опалюваного приміщення. З огляду на вищевикладене, можна зробити висновок, що фактично послуги були надані Відповідачу у повному обсязі, а нарахування здійснювалися відповідно до чинного законодавства. Пунктом 1 ч. І ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово- комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з - моменту користування цими послугами. Обслуговуючий кооператив забезпечував належне надання житлово-комунальних послуг, а Відповідач ними користувався та жодних претензій з цього питання до ОК не заявив, однак оплату здійснював не своєчасно та не в повному обсязі, що зумовило виникнення заборгованості. У відзиві на позов Відповідач вказує про необґрунтованість нарахувань, однак не заперечує, що послуги надавались саме за сприяння Обслуговуючого кооперативу, більш того, з моменту набуття права власності на квартиру № 52 (з квітня 2018 року) по серпень 2021 року Відповідач сплачував кошти за отримані житлово-комунальні послуги на розрахунковий рахунок Кооперативу. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 01.08.2022 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягала у повному обсязі. Відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що Обслуговуючий кооператив «Жемчужина на Болгарской» було створено співвласниками житлового комплексу за адресою: [ADDRESS] . Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку. Таким чином, обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту. Особи, які є членами створеного ним обслуговуючого кооперативу, є правомочними брати участь в управлінні обслуговуючим кооперативом, отримувати певну частку активів обслуговуючого кооперативу в разі ліквідації останнього відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами, що випливають з їх участі у кооперативі. 02 травня 2018 року житловий комплекс, за вищевказаною адресою, після здачі забудовником його в експлуатацію актом приймання-передачі від 02 травня 2018 року, було передано з балансу ПП «БЛАГОІНВЕСТСТРОЙ» в обслуговування до обслуговуючого кооперативу «Жемчужина на Болгарской». Обслуговуючий кооператив «Жемчужина на Болгарской», як колективний споживач, використав своє право укладати договори про надання комунальної послуги відповідно до Статуту, в інтересах споживачів, об`єднаних таким колективним споживачем, як це передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Кооператив є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами. Господарче забезпечення діяльності здійснюється самостійно та шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. З метою забезпечення належної експлуатації житлового комплексу, обслуговуючим кооперативом «Жемчужина на Болгарской» було укладено ряд прямих договорів з виконавцями (постачальниками) житлово-комунальних послуг, якими передбачено перерахування коштів за наданні послуги щомісячно. Об`єднання за такими договорами несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих співвласниками багатоквартирного будинку послуг. Квартира [ADDRESS] , відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.04.2018 року належить [PERSON] на праві приватної власності. Упродовж всього строку споживання житлово-комунальних послуг, надання яких забезпечувалось ОК «Жемчужина на Болгарской», будь-яких актів-претензій, заяв або звернень від відповідача щодо якості надання таких послуг або їх ненадання до обслуговуючого кооперативу не надходило. Згідно з ст. 4 Закону України «Про кооперацію» одними із основних принципів, на яких базується кооперація, є принцип безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності та принцип рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос). Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність (стаття 8 нього Закону). За змістом статті 15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу, до компетенції яких, зокрема, належить прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном. Загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених. Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі. Згідно зі ст. 16 Закону України «Про кооперацію» виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган кооперативу: здійснює управління кооперативом у період між загальними зборами членів кооперативу, забезпечує виконання їх рішень; представляє кооператив у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; укладає угоди між кооперативом та іншими особами; діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу. Виконавчий орган може бути наділений інтими повноваженнями, визначеними вищим органом управління кооперативу або статутом кооперативу. Протоколом № 1 Установчих зборів Кооперативу від 03 квітня 2018 року було прийнято рішення про створення Кооперативу та прийняття на обслуговування житлового комплексу, який складається з одного багатоповерхового житлового будинку (ЖК «ДВАДЦАТЬ ВТОРАЯ ЖЕМЧУЖИНА») що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Даним Протоколом № 1 також затверджено Статут Кооперативу. Відповідно до п. 11.10. Статуту, загальні збори членів Кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини членів Кооперативу. Відповідачем не надано доказів того, що загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку прийнято рішення щодо розпорядження спільним майном, розірвання, зміни договорів з управління будинком. Відповідно до п. 6.2 розділу 6 Статуту Кооперативу, асоційований член кооперативу це фізична чи юридична особа, яка набула у власність приміщення, чи майнові права на приміщення, що знаходяться в Будинку, користується послугами кооперативу та бере участь у господарській діяльності кооперативу. Згідно ст. 14 Закону України «Про кооперацію» та п. 6.1 Статуту Кооперативу у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають Статут та внесли пай. Відповідачем протягом певного часу сплачувались внески та платежі за житлово-комунальні послуги на підставі рахунків, виставлених Кооперативом, що свідчить про визнання Статуту Боржником. Також, відповідачем не ставились під сумнів правомірність створення Кооперативу, чинність Статуту чи окремих його пунктів. Відсутні звернення боржника з претензіями до Кооперативу чи до судових органів щодо оскарження правочинів чи індивідуальних актів Кооперативу. Згідно ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. У постанові від 11 листопада 2015 року по справі № 3-945гс15 Верховний Суд України дійшов висновку про те, що особа, яка є власником приміщення і у свою чергу співвласником будинку, в якому створено об`єднання, однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. За період з 01.08.2021 року по 31.05.2022 року у Відповідача виникла заборгованість перед ОК «ЖЕМЧУЖИНА НА БОЛГАРСКОЙ» у загальній сумі 20 819,90 грн., за комплекс нижчезазначених житлово-комунальних послуг, надання яких забезпечив позивач відповідно до договорів, укладених між ОК «ЖЕМЧУЖИНА НА БОЛГАРСКОЙ» та суб`єктів господарювання і фактичних витрат, що підтверджується витягом з особистого рахунку і показниками індивідуальних лічильників, а саме: -утримання будинку та прибудинкової території - 5 488,33 грн.; -охорона спільного майна - 2 489,00 грн.; -послуга поводження з побутовими відходами - 228,37грн.; -утримання котельні - 1 991,24 грн.; -витрати на опалення місць загального користування - 1 879,04 грн.; -опалення - 1 530,98 грн.; -донарахування до мінімального обсягу споживання теплової енергії - 4 149,54 грн. -постачання електроенергії - 2 227,68 грн.; -постачання холодної води - 837,12 грн. Альтернативного розрахунку відповідачем [PERSON] щодо врахування сум за споживання електроенергії, холодної та гарячої води відповідно до показників лічильників, що підтверджується представленими квитанціями, до суду не надано, будь-який акт звірки в матеріалах справи відсутній. Частиною 10 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено обов`язок співвласника багатоквартирного будинку своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначено відповідним договором. Частиною 1 ст. 9 цього Закону передбачено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Фактично відповідачу надавались житлово-комунальні послуги за сприянням ОК «Жемчужина на Болгарской» та, відповідно, споживались відповідачем, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Згідно з частиною 2 статті 625 ЦПК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. За змістом статті 552, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником зобов`язання, його борг складає: основну суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Сума заборгованості за житлово-комунальні послуги складає 20 819,90 грн, сума інфляційних втрат складає 645,93 грн, сума 3 % річних за прострочення виконання зобов`язань складає 38,82 грн. Основним законом, що регулює відносини між співвласниками житлового майнового комплексу, між співвласником та об`єднанням співвласників житлового майнового комплексу є Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417 від 14.05.2015 року, який визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Також, кожен співвласник зобов`язаний забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, нести відповідальність за неналежну експлуатацію спільного майна та інше. Частиною 10 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено обов`язок співвласника багатоквартирного будинку своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. ст. 322, 360 Цивільного кодексу України, на власника майна покладено тягар його утримування, та передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними зі спільним майном. Зобов`язання, згідно ч. 2 ст. 509, ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином. Статтями 67. 68. 151. 179 Житлового кодексу Української РСР, пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. 45 передбачено, що власник зобов`язаний забезпечувати схоронність будинку, провадити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію та своєчасно оплачувати відповідні внески та платежі з відшкодування вартості послуг з утримання будинку та прибудинкової території (інших експлуатаційних витрат) та отриманих комунальних послуг (далі - «Внески т платежі»). Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначено відповідним договором. Ст. 530 ЦК України встановлює, що, якщо у зобов`язані встановлений строк, то воно підлягає виконанню у цей строк. За змістом ст. 526 ПК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово- комунальних послуг належить, відповідно, житлова послуга та комунальна послуга. Статтею 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором, який є обов`язковим для всіх співвласників, визначається пропорційно до його частки співвласника. Позивачем було укладено з ТОВ «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ» договір № 17/04-20 про надання комплексних послуг від 14 квітня 2020 року, згідно якого ТОВ «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ» надаються послуги з комплексного обслуговування багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] для забезпечення його належної експлуатації (а. с.45-50). Ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено три моделі укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг в багатоквартирному будинку, а саме: кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою особою (колективний договір); об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем. Співвласники багатоквартирного будинку самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин за кожним видом комунальної послуги. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок визначення моделі договірних відносин з постачальниками/виробниками комунальних послуг та укладення договорів лежить на індивідуальному кінцевому споживачу. Будь-якої інформації з цього приводу, в т. ч. оферти щодо укладення договору доручення, як передбачено Законом, від боржника не надходило. Самостійно індивідуальних договорів з постачальниками житлово-комунальних послуг для себе особисто відповідач не укладав. Крім того, законодавчо визначено, що при обранні будь-якої моделі договору, співвласнику потрібно врегулювати взаємовідносини з об`єднанням співвласників в будинку, що колективно споживає комунальні послуги та відповідно забезпечує належне утримання, обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових мереж. До моменту визначення Відповідачем моделі договірних відносин, Кооператив, як колективний споживач, використав своє право укладати договори про надання комунальної послуги відповідно до статуту, в інтересах споживачів, об`єднаних таким колективним споживачем (ч. 3 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до цього, Кооператив був єдиним колективним споживачем комунальних послуг та забезпечував постачання комунальних послуг від межі централізованих інженерно-технічних систем до окремого приміщення з використанням спільного майна співвласників багатоквартирного будинку - внутрішньо будинкових мереж. Фактично, власнику квартири [ADDRESS] [PERSON] житлово-комунальні послуги надавались за сприяння Кооперативу та відповідно споживались таким власником, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Щомісяця Кооператив забезпечував постачання житлово-комунальних послуг та нараховував плату за спожиті послуги Відповідачу, а останній частково сплачував кошти за вказані послуги, як кінцевий споживач таких послуг. За викладених вище обставин, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України. Згідно ч. ч. 1-2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved