Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-22 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. Позивач 10.06.2022 звернулася до суду, просить стягнути з відповідача аліменти, розмір яких становить 1/4 частину від місячного доходу чи заробітку відповідача, щомісяця на її користь у зв`язку з її навчанням до 30.06.2025. В обґрунтуванні позову позивач зазначає, що відповідач є її батьком, вона навчається на денній формі навчання на першому курсі в Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка», строк навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025. Відповідач працює та отримує стабільний дохід, фінансову підтримку на навчання дитини відповідач не надає. Відповідач визнає позовні вимоги частково, просить стягнути з нього аліменти на утримання позивача у розмірі 1/7 частини від місячного доходу чи заробітку відповідача, але не менше ніж 50 % встановленого чинним законодавством розміру мінімального прожиткового мінімуму на одну особу відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення нею навчання, але в будь-якому випадку не пізніше, як до досягнення нею 23-річного віку. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Суддя в ухвалі від 10.08.2022 постановила позовну заяву прийняти до розгляду, відкрити провадження у справі, розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін суддею одноособово. 20.02.2023 до суду надійшов відзив відповідача, згідно з яким він частково визнає заявлені позовні вимоги. Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання позивач не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Від нього надійшла заява, у якій він просить розглядати справу за його відсутності. Третя особа повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 цієї Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що сторони, їхні представники не прибули в судове засідання, сторони заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає можливим здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.06.2004 відповідач є батьком позивача (арк. с. 11). \~ \~ \~ \~У довідці від 03.05.2022 № 16/56-2112 зазначено, що [PERSON] навчається на 1 курсі факультету архітектури, будівництва та землеустрою Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» на денній формі навчання за державним замовленням, зарахована з 01.09.2021, передбачене закінчення навчання 30.06.2025 (арк. с. 8). \~ \~ \~ \~Згідно з довідкою від 20.05.2022 [PERSON] стоїть на диспансерному нагляді у лікаря невропатолога, сімейного лікаря, потребує постійного лікування (арк. с. 12). Відповідно до рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 26.04.2010 ухвалено стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , починаючи з 07.04.2010 і до повноліття дитини (арк. с. 13). Згідно з квитанціями від 24.08.2021, 14.12.2021 позивачем сплачено за проживання у гуртожитку № 1 6392,60 грн (арк. с. 14, 15). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 10.05.2013 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] у [PERSON] [INFO] народилася дитина [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] матір`ю [PERSON] є [PERSON] [PERSON] є пенсіонером, згідно з пенсійним посвідченням серії [NUMBER] . Відповідно до витягу з протоколу ЛКК від 07.12.2022 № 168 [PERSON] потребує постійного медикаментозного лікування. Відповідно до довідки про доходи № 4522 8457 5075 8519 від 09.12.2022 сума пенсії [PERSON] за період з 01.01.2022 по 30.11.2022 складає 34081,89 грн. Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого 1710/733 [PERSON] потребує нагляду сімейного лікаря, невропатолога, уникнення фізичних навантажень, лікування. Крім того згідно з наданими відповідачем квитанціями відповідач за грудень 2022 року січень 2023 року сплатив 7227,40 грн за медичний огляд та ліки, 3146,42 грн за надані комунальні послуги. Відповідно до довідки про доходи № 105 від 09.12.2022 загальна сума доходу відповідача за період роботи з 01.05.2022 по 31.10.2022 становить 135498,20 грн, середньомісячний дохід 22583,03 грн. \~ \~ \~ \~ ІV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права, оцінка суду. Дослідивши докази, які надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, докази, які надані відповідачем, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідач частково визнав позовні вимоги. Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Крім того, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 5 Протоколу N 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом N 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.89, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~Враховуючи зазначене, принципи справедливості та розумності, фінансові можливості відповідача, наявність у відповідача іншої дитини, непрацездатної матері, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується. Відповідно до\~ст.\~4\~ Закону\~ України\~ «Про\~ судовий\~ збір»\~ставка судового\~збору встановлюється\~з позовної\~заяви майнового\~характеру,\~яка подана фізичною\~особою або\~фізичною особою\~ підприємцем,\~у розмірі1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду). Орієнтовна ціна заявлених позовних вимог 9750 грн. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб (з розрахунку на одну особу) становить 2481 грн з 01.01.2022. Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3, ч. 1, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач від сплати судового збору звільнена. З відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 565,67 грн. Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України»). Враховуючи \~викладене,\~

Outcome: approved