Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що у 2015-2017 роках він проживав однією сім`єю з відповідачкою без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Після народження сина та виписки [PERSON] з дитиною з лікарні, позивач з відповідачкою домовилися, що укладуть шлюб та подадуть заяви до органу РАЦС про реєстрацію позивача батьком дитини. Однак [PERSON] без відома позивача записала сина на своє прізвище, очевидно для того, щоб оформитися як одинока мати та отримувати відповідні виплати. На час її знайомства з позивачем у неї вже було двоє дітей, про яких вона не дбала та не цікавилася ними. У травні 2017 року [PERSON] забрала сина [PERSON] та, як стало відомо позивачу, проживала на різних квартирах, вживала алкогольні напої та вела аморальний спосіб життя. 28.11.2017 позивача повідомили про те, що у квартирі, де проживає відповідачка, вже два дні без належного догляду знаходиться їх син [PERSON] . Прибувши туди, позивач викликав поліцію та працівників служби у справах дітей, за згодою яких взяв дитину до себе. Згодом позивача повідомили, що [PERSON] написала заяву, щоб їх сина [PERSON] забрали до дитячого будинку. Позивач на це не погодився, оскільки бажав виховувати свого сина. У зв`язку з тим, що в актовому записі про народження дитини його не було записано батьком, він звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 14.02.2018 його позов було задоволено. На підставі вказаного рішення видано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , в якому позивача записано його батьком. З 2017 року син позивача та відповідача [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , де також зареєстроване його місце проживання з 12.04.2019. Позивач самостійно займається його вихованням та повністю утримує сина. Відповідачка сином не цікавиться, не спілкується з ним, не проявляє ніяких материнських почуттів до дитини і не бере участі в його житті. З 01.09.2019 по даний час син [PERSON] відвідує Крижопільський ЗДО (ясла-садок) № 1, і за весь час відповідачка ніколи не забирала сина з садочку і не приходила до сина. Також вона не зверталась на прийом до сімейного лікаря, медичний заклад з дитиною не відвідувала, здоров`ям дитини не цікавилась. Відвідування медичного закладу для щеплення та звернення до сімейного лікаря здійснював батько дитини та бабуся. Позивач вважає, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина [PERSON] , не виховує і не навчає його, не надає матеріальної допомоги, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не виявляє інтересу до внутрішнього світу своєї дитини; взагалі не спілкується з ним, що призвело до того, що син [PERSON] не знає своєї матері. [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, а саме за ст.183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб), ст.184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей), ст. 175-1 КУпАП (куріння тютюнових виробів у заборонених місцях), ст.178 КУпАП (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді). З огляду на вказане вище позивач просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. До суду надійшло клопотання представника позивача, адвоката Глушкової О.І. про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце судового засідання, про причину своєї неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала. Представник Органу опіки та піклування Крижопільської селищної ради в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, щодо заявлених позовних вимог покладаються на розсуд суду. За таких обставин, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору. У відповідності до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи та представлені докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Крижопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 18.04.2018 (а.с. 9). Згідно копії довідки Крижопільської селищної ради Крижопільського району Вінницької області № 1926 від 12.04.2019 місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 12.04.2019 (а.с.10). Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 14.02.2018 задоволено позов позивача до відповідачки про визнання батьківства. Зобов`язано Крижопільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області внести в актовий запис № 64 від 07.03.2017 про народження [PERSON] , відомості про батька і записати його батьком [PERSON] , [INFO] , громадянина України (а.с. 11, 12). Відповідно до довідки № 1808 від 10.08.2022, виданої Крижопільською селищною радою Тульчинського району Вінницької області [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] з 12.04.2019; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [INFO] (а.с. 13). Згідно копії технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] співвласниками даної квартири є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 17.07.1995. Загальна площа квартири - 84,6 кв.м, в т.ч. житлова площа - 53,7 кв.м, кількість жилих кімнат - 4 ( а.с. 14-18). Відповідно до довідки-характеристики, виданої селищним головою Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ; неодружений, син - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає з батьком. За місцем проживання характеризується позитивно, у конфліктних ситуаціях з сусідами не помічений, скарг від сусідів на нього не надходило, алкоголем не зловживає (а.с. 19). Згідно довідки лікаря ЗПСМ від 05.08.2022 КНП «Крижопільский медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» [PERSON] , [INFO] , здоровий і на обліку «Д» не стоїть (а.с. 20). Згідно листа начальника ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області № 7-Г/204/01 від 10.08.2022 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме, за ч. 1 ст.184 КУпАП - 28.11.2017; за ч. 3 ст.184 КУпАП -26.05.2021; за ст.183 КУпАП - 21.04.2022; за ст.183 КУпАП - 14.06.2022; за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП - 30.07.2022, за ч. 1 ст.178 КУпАП - 30.07.2022; за ч. 1 ст.184 КУпАП - 03.08.2022 (а.с. 21). Згідно копії довідки головного лікаря КНП «Крижопільский медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» № 561 від 30.08.2022 матір [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , на прийом до сімейного лікаря не зверталася, медичний заклад з дитиною не відвідувал, здоров`ям дитини не цікавилася. Відвідування медичного закладу для щеплення та звернення до сімейного лікаря здійснював батько дитини та бабусі (а.с. 24). Відповідно до копії довідки № 4 від 25.08.2022, виданої директором Крижопільського ЗДО (ясла-садок) № 1, [PERSON] , [INFO] , відвідує даний заклад з 01.09.2019 по даний час. Приводив у заклад та забирав з дитину з нього батько [PERSON] , який приділяє вихованню сина належну увагу. Мати дитини, [PERSON] , в дошкільний заклад не приходила, вихованням сина не цікавилася (а.с. 25). Згідно нотаріально посвідченої 14.09.2022 заяви [PERSON] , вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав в судовому порядку, в її відсутність, щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з тим, що вона не може виконувати свої батьківські обов`язки через низький рівень виховного батьківського потенціалу та важке матеріальне становище (а.с. 26). Як вбачається з висновку комісії з питань захисту прав дитини Крижопільської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області 20.09.2022 № 220, з метою захисту прав та інтересів дитини комісія вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 22, 23). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 вказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З аналізу досліджених в ході судового розгляду доказів, суд доходить висновку, що з 2017 року відповідачка не проживає з дитиною, самоусунулася від його виховання та утримання, жодної участі в його житті не приймає. Крім того, вона фактично визнала позов та не заперечила проти позбавлення її батьківських прав, про що свідчить її нотаріально посвідчена заява, вважаючи, що таке рішення буде на користь дитини, відповідатиме її інтересам і подальшому розвитку. Про даний факт свідчить і поведінка відповідачки в період знаходження на розгляді справи в суді про позбавлення її батьківських прав. Так, вона, будучи повідомлена про існування такого позову, жодним чином не заперечила проти нього, не проявила своєї зацікавленості в тому, щоб її не позбавляли батьківських прав, не висловила свого бажання щодо відновлення контакту з дитиною, не показала, що може змінити свою поведінку в кращу сторону. Враховуючи наведені обставини, оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина, не цікавиться його життям, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітньої дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. ( а.с.1).

Outcome: approved