Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

ТОВ «Затишок сервіс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Стислий виклад позиції позивача. Між ТОВ «ЗАТИШОК СЕРВІС» і [PERSON] \~було укладено Договір про надання житлово-експлуатаційних послуг з утримання будинку та прибудинкової території №ЗП/30Ш/12/13 від «01» червня 2020 р. стосовно квартири\~ [ADDRESS] . Відповідач здійснив часткову оплату за отримані житлово-комунальні послуги протягом строку дії договору, а саме в розмірі 4942,82 грн. Проте, станом на 21.09.2022 р. у Відповідача існує прострочена заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у квартирі [ADDRESS] \~у розмірі 4937,80 грн., яку позивач просив стягнути з нього\~разом із судовими витратами, понесеними при пред`явлені позову. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не подав. Фактичні обставини встановлені судом. Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача відшкодувати ТОВ «ЗАТИШОК СЕРВІС» у добровільному порядку заборгованість за договором. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються чинним Цивільним кодексом України, умовами договору. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАТИШОК СЕРВІС» і співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , одним із співвласників є відповідач, було укладено договір про надання житлово-експлуатаційних послуг з утримання будинку та прибудинкової території №ЗП/30Ш/12/13 від «01» червня 2020 р. Згідно п. 1.1. Предметом цього Договору є забезпечення Виконавцем надання житлово-експлуатаційних послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а Споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг у строк та на умовах, що передбачені цим Договором. У відповідності до п.п.2.3.Договору сплата Споживачем спожитих послуг здійснюється не пізніше 20 числа календарного місяця слідуючого за розрахунковим.\~Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим Договором строк. Позивач надавав Відповідачу послуги за Договором №ЗП/30Ш/12/13 від «01» червня 2020 р. у період з червня 2020 р. по серпень 2022 р. включно. Норми права застосовані судом. Згідно зі\~ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 10 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~передбачено: обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, в тому числі - своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Частиною 2\~ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~передбачено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Пунктом 5 тієї ж статі встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами тощо. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій\~статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 ч. 1\~ст. 20 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом статей\~626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 626 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Висновки суду. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач лише частково здійснив оплату за отримані житлово-комунальні послуги протягом строку дії договору, у зв`язку з чим станом на 21 вересня 2022 року у Відповідача існує прострочена заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги по [ADDRESS] у розмірі 4937,80 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладеного між сторонами договору та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Водночас, відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 2481,00 грн.

Outcome: approved