Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивач\~\~звернувся до суду з уточненою позовною заявою до Олевського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «Югмедконтракт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Меерчант Юг» про зобов`язання зняття арешту з майна, що знаходиться по [ADDRESS] , що накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника від 27.10.2021 року по ВП №47431510. В обґрунтування вимог посилається на те, що рішенням Виконавчого комітету Олевської міської ради Житомирської області від 30.03.2018 №50 Про надання дозволу на встановлення тимчасової споруди було надано дозвіл: громадянці [PERSON] на розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності на земельній ділянці площею 18,5 м2 по [ADDRESS] ; громадянці [PERSON] на розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності на земельній ділянці площею 18,5 м2 по [ADDRESS] . В подальшому громадянки [PERSON] та [PERSON] звернулися до міської ради з приводу збільшення території тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. Рішенням Виконавчого комітету Олевської міської ради Житомирської області від 31.08.2021 №179 Про внесення змін у рішення виконавчого комітету, було прийнято рішення щодо збільшення площі під тимчасовими спорудами за зазначеною вище адресою. При підготовці даного рішення було виявлено, що державним реєстратором Попілем В.В. 03.08.2021 року було зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна за [PERSON] . Наказом Міністерства юстиції України скасовано рішення від 03.08.2021 року № 59636742, прийняте державним реєстратором Червоненської селищної ради Андрушівського району Житомирської області. Водночас, Офісом протидії рейдерства виявилося неможливим виконати Наказ, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявне обтяження, а саме: арешт № 44675200 від 27.10.2021 внесений на підставі постанови про арешт майна боржника № АСВП № 47431510 від 27.10.2021 року. Враховуючи вищевикладене представник позивача просить позов задовольнити та зобов`язати зняти арешт з майна, що знаходиться по [ADDRESS] , що накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника від 27.10.2021 року по ВП №47431510. Ухвалою суду від 11.11.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач 27.02.2023 року надав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити за безпідставністю. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вигоми та просив їх задоволити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнає та просить відмовити в задоволені позовних вимог. В судовому засіданні третя особа [PERSON] підтримала заявлені вигоми позивача та просить їх задоволити. В судовому засіданні третя особа [PERSON] підтримала заявлені вигоми позивача та просить їх задоволити. В судовому засіданні третя особа [PERSON] просить відмовити у задоволені позовних вимог. Представник третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Югмедконтракт» в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце рогляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Меерчант Юг» в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце рогляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Олевської міської ради Житомирської області від 30.03.2018 №50 Про надання дозволу на встановлення тимчасової споруди було надано дозвіл:громадянці [PERSON] на розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності на земельній ділянці площею 18,5 м2 по [ADDRESS] ; громадянці [PERSON] на розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності на земельній ділянці площею 18,5 м2 по [ADDRESS] . На виконання вказаного вище рішення громадяни [PERSON] та [PERSON] виготовили відповідні паспорти прив`язки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на основі яких останні встановили тимчасові споруди по [ADDRESS] . В подальшому громадянки [PERSON] та [PERSON] звернулися до міської ради з приводу збільшення території тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. Рішенням Виконавчого комітету Олевської міської ради Житомирської області від 31.08.2021 №179 Про внесення змін у рішення виконавчого комітету, було прийнято рішення щодо збільшення площі під тимчасовими спорудами за зазначеною вище адресою. Однак, при підготовці рішення Виконавчого комітету від 31.08.2021 №179 було виявлено, що державним реєстратором Попілем В.В. було зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна за [PERSON] , а саме нежитлової будівлі, магазину, як об`єкт капітального будівництва із зазначеною адресою його розміщення: [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру про власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого (далі - Реєстр) встановлено, що з 12.07.2007 за адресою [ADDRESS] зареєстровано нежитлову будівлю, ЗТП-388, яка на праві приватної власності належить ВАТ Енергопостачальна компанія Житомиробленерго. А, тому 03.08.2021 державному реєстратору [PERSON] під час державної реєстрації нежитлової будівлі, магазину за адресою [ADDRESS] було достовірно відомий вище наведений факт, однак останній здійснив подальшу реєстрацію об`єкта нерухомого майна за вказаною адресою. Не погоджуючись з вищевказаною державною реєстрацією Олевською міською радою було подано скаргу від 02.09.2021 року № 2519, за результатом якої Міністерством юстиції України, на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 29.10.2021 року, Міністерством юстиції України прийнято рішення у формі Наказу №4431/5 від 10.12.2021 року, яким скаргу задоволено повністю, скасовано рішення від 03.08.2021 року № 59636742, яке прийняте державним реєстратором Червоненської селищної ради Андрушівського району, Житомирської області Попілем Володимиром Вікторовичем, щодо нежитлової будівлі магазину, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Виконання даного Наказу було покладено на Офіс притидії рейдерства. Водночас, Офісом протидії рейдерства виявилося неможливим виконати Наказ, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявне обтяження, а саме, арешт № 44675200 від 27.10.2021 внесений на підставі постанови про арешт майна боржника № АСВП № 47431510 від 27.10.2021 року, виданої Олевським відділом державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). З метою забезпечення виконання Наказу Міністерства юстиції по скасуванню державної реєстрації об`єкту, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , Олевською міською радою було направлено листа № 1122 від 30.06.2022 до начальника Олевського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з приводу скасування постанови про арешт майна боржника № АСВП № 47431510 від 27.10.2021 року, на що листом Олевського відділу державної виконавчої служби від 29.07.2022 року № 10681 було надано відповідь про те, що у даному випадку арешт може бути знятий за рішенням суду. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, як випливає із змісту частини 5 ст. 59 цього Закону. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до п.2 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року " Про судову практику в справах про зняття арешту з майна " відповідачами у справі є боржник, особі, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, має бути залучений відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів, зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Крім того [PERSON] не надав до суду доказів, які підтверджують його право власності на нежитлову будівлю магазину за адресою [ADDRESS] на, яке було накладено арешт постановою від 27.10.2021 по ВП №47431510. Також [PERSON] підтверджено в судовому засіданні, що ним не оскаржувався Наказ Містерство юстиції України №4431/5 від 10.12.2021 року. Виходячи з вищевикладеного та проаналізувавши надані позивачем докази, суд доходить висновку про зняття арешту з майна що знаходиться по [ADDRESS] , наявність такого арешту порушує права позивача щодо користування та розпорядження своїм майном, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб, шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved