Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 16.12.2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований Самбірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській, актовий запис №208. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.08.2016 року між сторонами укладено шлюб. Від цього шлюбу в сторін дітей немає. Зазначає, що шлюбні відносини не підтримують та не спілкуються, між ними відсутнє почуття любові, спільного господарства вони також не ведуть. Позивач вважає, що їхня сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примирення між ними не можливе. ІІ. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавала. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04.01.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом). Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позову, наполягав на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що із відповідачем вже не повернеться до подружнього життя. Відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечила, оскільки позивач часто вживає алкогольні напої, господарством не займається, піддається впливу своїх дітей від першого шлюбу, що перешкоджає їм підтримувати нормальні сімейні стосунки, проте разом з тим вважала за можливе надати строк для примирення. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Із свідоцтва про шлюб (виданого повторно) від 13.12.2022 року серія [NUMBER] , виданого Відділом РАЦС у місті Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Львів, вбачається що 30.08.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що складено актовий запис №208. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] ». V. Оцінка Суду. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із\~Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з?ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо позиції відповідача з приводу надання строку на примирення суд враховує таке. Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім?ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Згідно із ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Отже, примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд має застосовувати положення ст. 24 СК України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення, суд має враховувати, що надання такого строку на примирення буде суперечити ст. 24 СК України. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов?язком. Вказане узгоджується з правовими позиціями, що були викладені у постановах Верховного Суду: від 26.11.2018 року у справі №761/33261/16-ц; від 30.05.2019 року у справі №442/6319/16-ц; від 15.01.2020 року у справі №200/952/18 Враховуючи викладене, а також категоричну позицію позивача щодо небажання зберегти сім`ю, судом не вбачається підстав для надання сторонам строку на примирення. Як вбачається з матеріалів справи та позиції позивача, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх [PERSON] не має наміру, примирення і збереження сім?ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутність у подружжя спільних дітей та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

Outcome: approved