Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві позивачка зазначає, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі з 02.10.1993року по 21.10.1996 року та з 26.10.1999 року по 11.09.2001 року. Від даного шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] . Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 07.09.2001 по справі № 2-272/2001 постановлено стягнути з [PERSON] , 1969 року народження в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05.09.2001 і до її повноліття. На даний час [PERSON] є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Відокремленому структурному підрозділі "Фаховий коледж мистецтв та дизайну Київського національного університету технології та дизайну" за спеціаліністю "Дизайн", спеціалізація "Графічний дизайн". Донька навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, вона сплачує за навчання 42000,00грн, згідно з договором № 237/к від 30.08.2020. Як їй відомо відповідач не працює, проте має мінливий заробіток (тимчасовий підробіток та домашнє господарство), у зв`язку з чим має змогу утримувати спільну дитину). Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 липня 2021 у сумі - 2 379 (дві тисячі триста сімдесят дев`ять) гривень 00 копійок. Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно договору про надання освітніх послуг між Київським національним університетом технології та дизайну та фізичною (юридичною) особою від 30.08.2020 № 237/к Позивачка сплатила за навчання [PERSON] 42 000(сорок дві тисячі) гривень 00 копійок. Вважає, що з відповідача на її користь необхідно стягнути додаткові витрати 21000 (двадцять одна тисяча) гривень 00 копійок, що становить 50 % вартості оплати навчання [PERSON] , [INFO] у Відокремленому структурному підрозділі "Фаховий коледж мистецтв та дизайну Київського національного університету технології та дизайну". Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у Відокремленому структурному підрозділі "Фаховий коледж мистецтв та дизайну Київського національного університету технології та дизайну" у сумі 2 379,00грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчаннячи досягнення [PERSON] , [INFO] , двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на дитину - [PERSON] у сумі 21 000,00грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяву в якій просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку батька утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 07.09.2001 по справі № 2-272/2001 постановлено стягнути з [PERSON] , 1969 р.н. в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05.09.2001 і до її повноліття (копія додається), на підставі вказаної постанови було видано виконавчий лист (копія додається). Згідно довідки №562 від 26.05.2021 року [PERSON] є студенткою 1 курсу денного відділення за спеціальністю «Дизайн», спеціалізації «Графічний дизайн» ВСП «Фаховий коледж мистецтв та дизайну Київського національного університету технології та дизайну. Термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2022 року навчається на договірній основі. Стипендію не отримує. Згідно договору № 237/к про надання освітніх послуг між Київським національним університетом технологій та дизайну та фізичною особою від 30.08.2020 року укладеного між Фаховим коледжем мистецтв та дизайну Київського національного університету технології та дизайну державної форми власності та [PERSON] вбачається, що предметом договору є надання освітньої послуги, а саме: здобуття вищої освіти, бакалавр, освітня програма графічний дизайн, денна форма навчання, термін навчання 1 рік 10міс., обсяг ЄКТС 120 кредитів. Відповідно до умов договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 42000,00грн. Оплата послуг в межах навчального року здійснюється замовником або одержувачем шляхом перерахування безготівкових платежів не пізніше строків, встановлених цим договором кожного семестру 10500грн. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні від 08 червня 2021 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] та до складу її сім`ї входять [PERSON] , [INFO] . Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15 зазначено, що при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (аналогічні висновки міститься в постановах Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 року у справі №478/2108/16-ц та від 29.01.2018 року у справі №622/373/16-ц). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Окрім того, відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі. Законом України «Про держаний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 грудня 2022 року, залишиться без змін протягом усього наступного року. Таким чином, з 1 грудня 2022 року і впродовж 2023 року прожитковий мінімум в Україні становитиме 2 684 грн. для працездатних осіб. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що повнолітня донька навчалась на денній формі навчання в період з 01.09.2020 року по 30.06.2022 року на денному відділенні за спеціальністю «Дизайн», спеціалізації «Графічний дизайн» ВСП «Фаховий коледж мистецтв та дизайну Київського національного університету технологій та дизайну, працевлаштуватися вона не має змоги у зв`язку з навчанням, а також враховуючи матеріальне становище як позивача так і відповідача, які є працездатними та мають можливість надавати доньці допомогу, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідач може надавати грошову допомогу на утримання повнолітньої дочки, саме в такому розмірі та те, що вона потребує аліментів саме в такому розмірі, заперечень від відповідача щодо сплати аліментів також не надійшло. Крім того, при визначенні розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд також враховує обставини, визначені в ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я сторін, матеріальне становище відповідача. Враховує необхідність оплати за навчання, придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни, одягу, предметів і речей для навчання тощо, ту обставину, що дочка, як повнолітня особа, повинна і самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення. Тому суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача - 2684грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб) щомісяця починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання. Відповідно до вимог ст.185 СК України - той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Верховний Суд постановою у справі № 622/373/16-ц від 29.01.2018 року роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогокодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто самі батьки мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Зазначене кореспондується із положеннями п. 20постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Проте, зазначена норма закону регулює правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, лише у спосіб сплати аліментів, в розмір яких має включатися і вартість навчання та інших освітніх послуг. Стягнення додаткових витрат на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, без стягнення аліментів, стаття 199 СК України не передбачає. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що судом вирішено питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмір яких враховано вартість навчання та інших освітніх послуг, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача додаткових витрат, у сумі 21000грн., пов`язаних з оплатою навчання повнолітньої доньки, Крім того, жодних письмових доказів, підтверджуючих оплату навчання позивачем, саме в зазначеному розмірі суду не надано. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд посилаючись на вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 908,00грн.

Outcome: partial