Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

У червні 2021 року позивачі звернулись до суду з позовом в якому просять визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий 26.10.1999 Миколаївською міською радою на ім`я [PERSON] та [PERSON] , на підставі рішення Миколаївської міської ради №10/32 від 02.07.1999. Як на підставу позовних вимог вказано, що рішенням Миколаївської міської ради від 02.07.1999 № 10/32 [PERSON] та [PERSON] було надано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 1000 кв.м. для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по [ADDRESS] . На підставі цього рішення, виготовлено державний акт на право приватної власності на зазначену земельну ділянку, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 2743 від 26.10.1999. Позивач [PERSON] , згідно договору дарування частини житлового будинку від 07.06.2007, є власником частки житлового будинку [ADDRESS] з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами. Вказана частка раніше належала [PERSON] . Позивач [PERSON] , згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2002, від 17.01.2017 є власником частки житлового будинку [ADDRESS] з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами. Раніше вказана частка належала [PERSON] , померлому [INFO] . При зверненні до Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради в вересні 2020 року позивачам стало відомо, що [PERSON] померла у 1997 році, тобто до прийняття міською радою рішення від 02.07.199 № 10/32 про передачу земельної ділянки у приватну власність. Посилаючи на положення частини четвертої статті 25 ЦК України, відповідно до якої цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, та те, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку видано на ім`я [PERSON] , після її смерті, що перешкоджає позивачам оформити право власності на земельну ділянку, позивачі просять визнати правовстановлюючий документ недійним. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 18.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні, позивач [PERSON] та представник позивачів позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи відповідач повідомлений належним чином та правом на надання відзиву на позов не скористався. В матеріалах справи наявна заява представника відповідача про розгляд справи за його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Із матеріалів справив становлено, що на підставі рішенням Миколаївської міської ради від 02.07.1999 № 10/32, 26.10.1999 оформлено Державний акт на право приватної власності на землю, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] надано у спільну сумісну власність земельну ділянку загальною площею 1000 кв.м., з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по [ADDRESS] . На теперішній час, власниками житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами за вказаною адресою є позивачі: - [PERSON] , згідно договору дарування частини житлового будинку від 07.06.2007, частка якого складає частки. Вказана частка раніше належала [PERSON] ; [PERSON] , згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2002, від 17.01.2017 частка якої , яка раніше належала [PERSON] , який помер [INFO] . Актовим записом про смерть № 3826 від 25.08.1996 підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] . Таким чином, рішення міської ради від 02.07.1999 № 10/32 та виготовлений на підставі нього правовстановлюючий документ на земельну ділянку, були прийняті після смерті [PERSON] . Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно частин першої, другої статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збиткі За частиною першою статті 125 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Враховуючи, що прийняття міською радою рішення про надання земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: [ADDRESS] у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] , яка померла до померла до прийняття міською радою вказаного рішення та відповідно її правоздатність припинилася у момент смерті, що на теперішній час перешкоджає співвласникам житлового будинку оформити право власності на земельну ділянку, суд вважає позов правомірним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Так як позивачі не просять здійснити розподіл судових витрат, тому враховуючи межі судового розгляду, суд не здійснює розподіл судового збору, витрати на оплату якого понесено позивачами.

Outcome: approved