Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] в якому вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 20.04.2012 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Сім`я фактично розпалась, сторони припинили родинні стосунки, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 21.09.2022 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників. 12.10.2022 року відповідач направив до суду за допомогою засобів поштового зв`язку заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши про відсутність заперечень щодо розірвання шлюбу. 12.10.2022 року позивач також, за допомогою засобів поштового зв`язку, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. В судове засідання 31.10.2022 року сторони не прибули, у зв`язку з чим судове засідання було відкладене на 07.12.2022 року. Ухвалою суду від 07.12.2022 року визнано обов`язковою явка позивача в наступне судове засідання. 08.02.2023 року відповідач направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наданих доказів, вказавши про визнання позову. 28.02.2023 року позивач направила до суду заяву про участь в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 01.03.2023 року заява позивача про участь в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволена. Позивач, перебуваючи в режимі відеоконференції, перед початком судового засідання зазначила про те, що позов підтримує у повному обсязі та просить розірвати укладений між сторонами шлюб та здійснити подальший розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У наданий судом строк своїм правом подання до суду заяви із запереченнями\~проти\~розгляду\~справи в\~порядку\~спрощеного\~позовного провадження та відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Позивачем також не надано доказів, які не були подані разом із позовом, не заявлено інших клопотань. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджено копією свідоцтва про шлюб, виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 20.04.2012 року. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Як вказує ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки позивач вказала на неможливість примирення та подальшого проживання разом однією родиною, відповідач визнав позовні вимоги, суд вбачає підстави для задоволення позову. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до ст. 142 ч. 1 ЦПК України. Отже, зважаючи на визнання відповідачем позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 496,20 гривень, а 50% судового збору, сплаченого позивачем за звернення з позовом підлягають поверненню з Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved