Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

У лютому 2018 року ЗАТ «Бангос» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД», про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.09.2016 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Toyota», д.н.з. [NUMBER] та «Ssang Yong Rodius», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.10.16 винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача [PERSON] . На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «СК «Скайд». Директор позивача звернувся за адресою місцезнаходження страховика виявив, що ПАТ «СК «Скайд», за цією адресою відсутня, телефони страхової компанії не відповідають. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 738/10-16, матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «Ssang Yong Rodius», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження, складає 48586,14 грн. Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просив стягнути з відповідача на його користь 48586,14 грн. на відшкодування збитків, а також судові витрати. Згідно розпорядження №839 від 07.12.2018 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, 07.12.2018 року передано на розгляд головуючої судді Ковальчук Л.М. Ухвалою суду від 10.12.2018 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. 22.01.2019 року від сторони відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, вважає його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. 05.06.2019 року від сторони позивача надійшла відповідь на відзив. 19.06.2019 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою суду від 11.07.2019 року призначено по справі комплексну автотоварознавчу та трасологічну судові експертизи. 08.12.2020 року матеріали цивільної справи повернуті до суду без виконання. Ухвалою суду від 08.12.2020 року провадження по справі поновлено. Ухвалою суду від 15.06.2021 року підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті. Протокольною ухвалою суду від 04.10.2021 року замінено третю особу ПАТ «СК «Скайд» на арбітражного керуючого ПАТ «СК «Скайд». Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. Третя особа арбітражний керуючий ПАТ «СК «Скайд» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 28 вересня 2016 року, близько 12 год. 50 хв. по вул.Стуса 20 в м.Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, керуючи автомобілем «Toyota», д.н. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався, з керуванням, допустив занос автомобіля на смугу зустрічного руху, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем «Ssang Yong Rodius», д.н. « [NUMBER] » який рухався на зустрічній смузі руху. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 12.1, 2.3б Правил дорожнього руху України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.10.16 винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача [PERSON] . Відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 738/10-16 матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «Ssang Yong Rodius», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження, складає 48586,14 грн. У позовній заяві представник позивача вказує на те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «СК «Скайд», разом з тим він дізнався, що ПАТ «СК «Скайд» було позбавлено членства в МТСБУ та має значні проблеми з виплатами по існуючим зобов`язанням. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон)). Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Відповідно до ст. 22.1. Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Доказів того, що ПАТ «СК «Скайд» відмовило у виплаті страхового відшкодування за страховою подією, яка мала місце 28.09.2016 позивачем суду не надано, як не надано і доказів того, що воно ліквідовано або визнано банкрутом. До того ж, МТСБУ згідно із Законом виконує зобов`язання страховика за внутрішніми договорами страхування у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований. Не надано суду доказів і того, що розмір матеріальної шкоди перевищує ліміт відповідальності, визначений у договорі про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, визначеній у ст. 3 Закону. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Такий висновок суду узгоджується з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.18, справа № 755/18006/15-ц. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Оскільки позов задоволенню не підлягає, не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: dismissed