Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Позивачка- [PERSON] звернулась до суду з первісним позовом до відповідача- [PERSON] н про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.12.2019р. у справі № 641/7766/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] (прізвище змінено на [PERSON] згідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.11.2019р. у справі №641/7595/19) аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 25.09.2019 р. і до повноліття дитини. Виконання вказаного рішення суду здійснюється головним державним виконавцем Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Комар Г.В. в рамках виконавчого провадження № 63813638. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 29.11.2021р., наданого головним державним виконавцем Комар Г.В., відповідачем допущено прострочення зі сплати аліментів за період з 26.09.2019р. по 29.11.2021р. За вказаний період не було здійснено жодного платежу. Згідно із частинами першою-третьою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Розрахунок пені розраховується за період з 26.09.2019 р. по 31.12.2021 р. Загальна сума пені зі сплати аліментів за вказаний період згідно розрахунку зробленого позивачкою становить 62516,67 грн. Згідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має прав стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів кожен день прострочення, але не більше 100% заборгованості. Тому позивачка, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України вважає за необхідне стягнути з боржника суму заборгованості зі сплати аліментів та пеню у розмірі 62516,67, яка не перевищує 100% заборгованості боржника по несплаті аліментів. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] у якому просить припинити стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] та стягнення аліментів на його користь з відповідачки за зустрічним, посилаючись на те, що він не погоджується з грошовою сумою, яку позивачка за первісним позовом бажає з нього стягнути, оскільки він з 28 листопада 2019 року по вересень 2020 року працював в ТОВ «Фірма Фарес» (код ЄДРПОУ 33410463) на посаді менеджера з продажу. Відповідно після набрання чинності рішення суду від 10 грудня 2019 року по справі №641/7766/19 стягувач самостійно подала за місцем роботи боржника документи для перерахування аліментів, зазначивши свої реквізити: АТ КБ «Приватбанк» р\\р [NUMBER] . Відповідно відрахування здійснювали до самого звільнення платника аліментів, що не відображено в сформованій довідці виконавчої служби, яка пред`явлена [PERSON] до суду. Крім того, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2019 року по справі № 641/7595/19 був розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2019 року по справі № 641/7766/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 гривень, починаючи з 26 вересня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що після зазначених рішень сторони продовжували проживати однією сім`єю, та відповідач приймав активну участь вихованні доньки, в тому числі у додаткових матеріальних витратах. Наявність заборгованості зі сплати аліментів та подання колишньою дружиною позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів стало дня нього несподіванкою, оскільки він був впевнений, що по - перше під час його офіційного працевлаштування з його заробітної плати здійснювались відрахування в рахунок оплати аліментів, а по - друге, зважаючи на те, що фактично з моменту нападу Російської Федерації на Україну батько проживає з донькою окремо, забезпечуючи дитино всім необхідним для нормального проживання, була надія, що у відповідачки буде відповідне розуміння до даної ситуації, яке не дасть їй вчиняти необдумані кроки. З березня 2022 року донька [PERSON] виявила бажання, проживати разом. Таким чином, батько з донькою в зв`язку зі складною ситуацією в місті Харкові переїхали до Полтавського району, а саме села Стасі. Відповідачка залишилась в місті Харків, участі у матеріальному забезпеченні дитини не бере. В зв`язку з цим відповідачка втратила право на отримання аліментів, а навпаки у неї виник обов`язок сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки. [PERSON] офіційно працевлаштована в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Хаск-Флекс». Проживання доньки разом з батьком підтверджується: довідками від 29.03.2022 року № 1609 - 7000120966, 1609 - 7000122261 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; довідка від 22 вересня 2022 року № 09.1 - 13/497 видана ЦНАП Диканської селищної ради про фактичне проживання осіб; довідка видана КНП «ЦПМСД Диканської селищної ради» згідно якої [PERSON] , [INFO] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Окрім того зазначено, медичний заклад дитина відвідує у супроводі батька [PERSON] , [INFO] , батько піклується про розвиток та здоров`я дитини; Інформаційна довідка видана з 03 «Стасівська ЗОШ І - III ст. ім. М. Башкирцевої» з 15.03.2022 року. Зазначено, що всі питання навчання і виховання домашніх завдань контролює батько дівчинки [PERSON] ». Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необгрунтованого перерахування відповідачці аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду. Як видно з доказів дитина проживає з батьком - позивачем за зустрічним позовом по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, є доцільним захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , які стягуються на підставі рішення суду та виконавчого листа по справі № 641/7766/19 виданого 10.12.2019 року Комінтернівським районним судом м. Харкова. У судове засідання [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, від представника надано заяву з проханням справу слухати у їх відсутність, первісний позов підтримав, прохав задовольнити. [PERSON] та його представник адвокат Дробаха А.Е. у судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність. Проти задоволення первісного позову заперечували, прохали відмовити у його задоволенні та задовольнити зустрічний позов у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що первісний позов [PERSON] задоволенню не підлягає, а зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.12.2019р. у справі № 641/7766/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] (прізвище змінено на [PERSON] згідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.11.2019р. у справі №641/7595/19) аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 25.09.2019 р. і до повноліття дитини. Виконання вказаного рішення суду здійснюється головним державним виконавцем Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Комар Г.В. в рамках виконавчого провадження № 63813638. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 29.11.2021р., наданого головним державним виконавцем Комар Г.В., [PERSON] допущено прострочення зі сплати аліментів за період з 26.09.2019р. по 29.11.2021р. За вказаний період не було здійснено жодного платежу. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» з 01.01.2020 по 18.09.2020 ТОВ «Фірма Фарес» (код ЄДРПОУ 33410463) із заробітної плати [PERSON] здійснювало відрахування аліментів на користь [PERSON] у сумі 2500,00 грн., що не відображено у розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 29.11.2021 р., наданого головним державним виконавцем Харківського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Комар Г.В. При цьому суд враховує ту обставину , що представником [PERSON] як і нею самою не надано до суду доказів на спростування зазначеної інформації. За встановлених обставин розрахунок заборгованості по сплаті аліментів є суперечливим та не відповідає дійсності, з якого неможливо встановити реальний розмір заборгованості зі сплати аліментів чи взагалі наявність такої заборгованості, а тому неможливо нарахувати пеню на таку заборгованість. Крім того, судом встановлено, що з березня 2022 року донька [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] у Полтавському районі Полтавської області, а саме у селі Стасі. [PERSON] залишилась в місті Харків, участі у матеріальному забезпеченні дитини не бере. Проживання доньки разом з батьком підтверджується: довідками від 29.03.2022 року № 1609 - 7000120966, 1609 - 7000122261 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; довідка від 22 вересня 2022 року № 09.1 - 13/497 видана ЦНАП Диканської селищної ради про фактичне проживання осіб; довідка видана КНП «ЦПМСД Диканської селищної ради» згідно якої [PERSON] , [INFO] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Окрім того зазначено, медичний заклад дитина відвідує у супроводі батька [PERSON] , [INFO] , батько піклується про розвиток та здоров`я дитини; Інформаційна довідка видана з 03 «Стасівська ЗОШ І - III ст. ім. М. Башкирцевої» з 15.03.2022 року. Зазначено, що всі питання навчання і виховання домашніх завдань контролює батько дівчинки [PERSON] ». Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частина перша статті 192 СК України, передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину чи, за рішенням суду, після стягнення аліментів з батька, місце проживання дитини визначено саме з платником аліментів (батьком дитини). У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Разом з тим, за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Доводи зустрічної позовної заяви [PERSON] про те, що на даний час він утримує дитину та дитина проживає з ним, підтверджені належними та допустимими доказами а тому на даний час необхідність у стягненні з нього аліментів перестала існувати. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей І фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи матеріальне становище позивача за зустрічним позовом, матеріальний та сімейний стан платника аліментів, суд вважає, що відповідачка за зустрічним позовом- [PERSON] в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення первісного позову [PERSON] до [PERSON] , про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та необхідність задоволення зустрічного позову- [PERSON] в повному обсязі. А тому на підставі викладено, суд вважає за необхідне припинити стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , які стягуються згідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2019 року у розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відкликати з Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виконавчий лист № 641/7766/19 (провадження 2/641/2249/2019), виданий 10.12.2019 року Комінтернівським районним судом м. Харкова, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , рнокпп - [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , рнокпп - [NUMBER] , аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , які стягуються згідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2019 року у розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, ВП № 63813638. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем за зустрічним позовом- [PERSON] в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката надано ордер адвоката та попередній розрахунок витрат за надану правову допомогу на суму 10 000,00 грн., яка є співмірною з обсягом роботи адвоката та складністю справи, відповідає вимогам розумності, у зв`язку з чим слід стягнути зазначену суму з відповідачки за зустрічним позовом- [PERSON] .. Витрати понесені [PERSON] на професійну правничу допомогу адвоката, заявлені нею в позовній заяві, в сумі 6000,00 грн. підлягають віднесенню за її рахунок. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають стягненню з [PERSON] на користь держави та за позовні вимоги про припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved