Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Чорноіваненка Д.О. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про поділ в натурі домоволодіння. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.06.2021 року [PERSON] є власником 41/100 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , а саме: житлового будинку з прибудовою в цілому під літ.А-1, а, загальною площею 63,1 кв.м, житловою площею 43.0 кв.м., житлового будинку з прибудовою в цілому під літ.Б-1, б, загальною площею 40,6 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м., сарая В, погріб Д, огорожі №1,2,3,6, зливної ями №5. Також, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.06.2021 року позивач є власником земельної ділянки загальною площею 0,0042 га (цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110136400:02:038:0014, що становить 12/25 частки у праві власності на земельну ділянку. Зазначив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.06.2021 року [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 0,0288 кадастровий номер 7110136400:02:038:0013, право власності на яку було набуте його батьком [PERSON] , на підставі державного акту серії ЯА №310473 від 02.03.2005 року. Позивач також вказав, що за життя батька, між співвласниками домоволодіння склався наступний порядок користування майном: [PERSON] користувався і проживав в будинку під літ.Б.1,б, загальною площею 40,6 кв.м, житловою полащено 18.8 кв.м., сараєм В, погребом Д, зливною ямою №5. Співвласники [PERSON] та [PERSON] користувалися житловим будинком з прибудовою під літ. А-1,а. Фактичний поділ та користування вказаною земельною ділянкою підтверджуєтеся абрисом, написаним власноручно співвласниками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , складеним та підписаним 14.12.2026 року. Вказаний абрис міститься в матеріалах інвентарної справи КП ЧООБТІ. В подальшому, як стало відомо позивачу з матеріалів інвентарної справи 06.02.2017 року Рибочкіни уклали договір дарування належної їм частку домоволодіння із [PERSON] . Також, позивач вказав, що за адресою відповідача, зазначеною в договорі дарування, позивачем направлявся лист з пропозицією про поділ домоволодіння однак даний лист відпоаідчем не оримано. Звернув увагу суду, що відповідач не здійснює догляд за своєю частиною домоволодіння, будинком під літ.А-1а та земельною ділянкою. Внаслідок недбалого ставлення до цієї частини майно, будинок відповідача повністю непридатний до функціонування та потребує реставрації. Внаслідок руйнування будинку під час здійснення інвентаризації працівниками БТІ було встановлено зміну розміру частко співвласників. Вважає, що подальше зволікання з його, позивача із поділом домоволодіння в натурі призведе до того, що будинок відповідача остаточно зруйнується, а оскільки частка у праві власності відповідача на даний час розповсюджується на все будинковолодіння, то відповідно теоретично відповідач може претендувати на частину майна, що належить позивачу, яке позивач та його батько зберегли. Крім того, позивач не має можливості розпоряджатися своєю власністю, оскільки відповідач, як співвласник цього домоволодіння, має право переважної купівлі майна. В зв`язку з цим у позивача виникла необхідність поділити в натурі домоволодіння, припинити право спільної часткової власності та виділити частину домоволодіння та визнати право власності, оскільки згода іншого співвласника на це відсутня. Ухвалою суду від 01 липня 2022 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання (а.с. 63). 09.08.2022 року з заявою про вступ у справу в якості правонаступника відповідача [PERSON] , звернувся [PERSON] , який діє на підставі довіреності від 20 березня 2019 року, в інтересах [PERSON] . 09.08.2022 року через канцелярію суду подано заяву про затвердження мирової угоди між [PERSON] та представником [PERSON] [PERSON] . 09.08.2022 року представником позивача адвокатом Чорноіваненком Д.О. подано заяву про заміну відповідача. Ухвалою суду від 15 серпня 2022 року замінено відповідача [PERSON] на [PERSON] . (а.с.136) Ухвалою суду від 21 вересня 2022 року відмовлено в затвердженні мирової угоди та закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с.141) В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Чорноіваненко Д.О. Не з`явилися. До початку розгляду справи по суті від адвоката надійшла заяву про розгляд справи без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Причину неявки суду не повідомила. Неодноразово про день, час та місце розгляду справи була вчасно та належним чином повідомлена. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Згідно з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 286387123 від 24.11.2021 року, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1-1673, посвідченого державним нотаріусом другої черкаської нотаріальної контори Демиденко О.А., є власником 41/100 частини домоволодіння по [ADDRESS] . На підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 червня 2021 року, засвідченого державним нотаріусом Другої черкаської нотаріальної контор Демиденко О.А., що на підставі заповіту, посвідченого Чуй Н.В. державним нотаріусом Першої черкаської нотаріально контори м.Черкаси, 30 травня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-1549, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1937 р.н., який помер [INFO] є: його син [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з: 41/100 частки у праві власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних спору, знаходиться в [ADDRESS] . Житловий будинок з прибудовою в цілому під літ.А-1, а, загальною площею 63,1 кв.м, житловою площею 43.0 кв.м., житлового будинку з прибудовою в цілому під літ.Б-1, б, загальною площею 40,6 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м., сарая В, погріб Д, огорожі №1,2,3,6, зливної ями №5, частина якого належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом Сопільняк А.О., 03.11.2004 року за р.№1-3202, свідоцтва про право на спадщину виданого державним нотаріусом Сопільняк А.О., 03.11.2004 року за р.№1-3203, право власності зареєстроване комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 06.01.2005 року в книзі 63а, номер запису 3053, реєстраційний номер 387167. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1146667871101. Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 19 червня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-1677, посвідченого державним нотаріусом другої черкаської нотаріальної контори Демиденко О.А., встановлено, що на підставі заповіту посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори м.Черкаси Чуй Н.В., 30 травня 2007 року, зареєстрованого у реєстрі за №2-1549, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] є його син [PERSON] . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з: 12/25 частки у праві власності за земельну ділянку загальною площею 0,0042 га., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110136400:02:038:0014, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . (а.с.8) Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 19 червня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-1677, посвідченого державним нотаріусом другої черкаської нотаріальної контори Демиденко О.А., встановлено, що на підставі заповіту посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори м.Черкаси Чуй Н.В., 30 травня 2007 року, зареєстрованого у реєстрі за №2-1549, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] є його син [PERSON] . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з: земельної ділянки, площею 0,0288 га., цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 7110136400:02:038:0013, що знаходиться за адресою [ADDRESS] .(а.с.9) Згідно з абрисом від 14.12.2016 року, встановлено фактичний поділ та користування земельною ділянкою, написаний власноручно співвласниками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.40) Відповідно до Договору дарування частки в праві власності на домоволодіння від 06 лютого 2017 року [PERSON] , [PERSON] безоплатно передали у власність належну їм 59/100 часток у праві власності на домоволодіння, а [PERSON] прийняв в дар 59/100 часток в праві власності на домоволодіння з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у [ADDRESS] . Згідно з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 286387123 від 24.11.2021 року, [PERSON] на підставі договору дарування, частки в праві власності на домоволодіння, серія та номер:33729701 від 06.02.3017 посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської нотаріальної контори Лук`яновою Т.І., є власником 59/100 частини домоволодіння по [ADDRESS] .(а.с.6-7) Відповідно до Договору дарування частки в праві власності на домоволодіння від 12 липня 2022 року, [PERSON] передав безоплатно у власність, а [PERSON] прийняла в дар 59/100 часток в праві власності на домоволодіння [ADDRESS] . (а.с.69) Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи,яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). За положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Аналогічна за змістом норма міститься у статті 321 ЦК України. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Згідно до ст. 367 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Статтею 364 ЦК України\~\~передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом наведеної норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини відповідного майна у власність учасника спільної власності пропорційно до його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1.,2.4. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна від 18 червня 2007 року № 55, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021року у справі №501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене внатурі між співвласниками за домовленістю між ними. У розподілу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майна, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам,- тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у розподілу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Розглядаючи справу, суди першої та апеляційної інстанцій на наведене уваги не звернули, не врахували, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а\~можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється». Відповідно до Висновку експерта № 03-22 від 14.02.2022 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, складеної експертом Калішніковим О.М., поділ будинковолодіння [ADDRESS] можливий. Співвласнику [PERSON] пропонується виділити житловий будинок з прибудовою «А-1», «а», огорожу №2, хвіртку №6. Співвласнику [PERSON] пропонується виділити житловий будинок з прибудовою «Б-1», «б», «б1», ворота №1, огорожу №3, зливну яму №5, сарай «В», погріб «Д». Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] , в особі представника адвоката Чорноіваненка Дениса Олександровича до [PERSON] про поділ в натурі домоволодіння є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При зверненні до суду із даним позовом, позивач, як особа з інвалідністю II групи (пенсійне посвідчення № [NUMBER] , серія [NUMBER] ), на підставі п. 9 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~був звільнений від сплати судового збору, а тому, судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп., відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved