Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-02 00:00:00

1.Позиція позивача. У листопаді 2022 року позивач [PERSON] звернулася до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до Кам`янської міської ради, третя особи без самостійних вимог Перша кам`янська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач просила суд визначити їй додатковий строк для подання державному нотаріусу Першої Кам`янської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відраховуючи цей строк з дня вступу рішення в законну силу. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , [INFO] про що 22 листопада 1999 року складено відповідний актовий запис № 937 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] Повторно 20 жовтня 2022 р. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить 7/40 (сім сорокових) частин домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами за номером [ADDRESS] за описом : «А -1» Житловий будинок жилою площею 41,9 кв.м, загальної площі 81,6 кв.м.; «а-1» прибудова; «а1-1» прибудова;«а2-1» тамбур; «Б-1» житловий будинок, розмір житлової площі 24, 2 кв.м. загальної площі 42,9 кв.м.; «б-1»прибудова; «б3-1» тамбур; «В-1» сарай; «в-1»прибудова; «Г-1»сарай; «п/д» підвал; «Д-1» сарай ; «З-1» літня кухня ; «П-1» вбиральна; «Л-1» вбиральна; «М-1» вбиральня; «№2,3» водопровід; «№ 4, 9» огорожі; «№5,7,8» хвіртки, «І» тротуар. Також, [INFO] , помер батько позивачки, [PERSON] , [INFO] , про що 07 квітня 1998 року було внесено відповідний актовий запис №442, та 20 вересня 2022 року було видано, повторно, свідоцтво про смерть серія [NUMBER] Заводським відділом державної реєстрації актів цивільної стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-східної міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Після смерті батька позивачка отримала спадщину 1/2 частки спадщини, яка складається із 7/40 (сім сорокових) частин домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та 20 жовтня 2022 року позивачка отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом (спадкова справа №528/1998, зареєстровано у реєстрі за №1-954). Інші 7/40 спадкового майна спадкувала [PERSON] , бабуся позивачки. Як відомо, бабуся позивачки [PERSON] , заповіту не складала, також вказана обставина перевірялася нотаріусом під час відкриття спадкової справи №999/2022 , тому згідно зі ст.1223 Цивільного кодексу України, вступають в дію норми спадкування за законом. Ще за життя, [PERSON] повідомила позивачці, що нею написано заповіт, щодо свого майна, і вона заповіла своє майно своїй родичці (сестрі). Таким чином, позивачка була впевнена, що все своє майно [PERSON] заповіла своїй родичці, а тому позивачка вважала ,що за таких умов вона не має права на спадок і була впевнена, що спадок після смерті бабусі перейшов по заповіту сестрі бабусі. Однак, як виявилося нещодавно, [PERSON] не заповіла нікому своє майно, оскільки заповіту не існує. Дану спадщину [PERSON] прийняла (вступила) після смерті свого сина, [PERSON] , (батька позивачки), який помер [INFO] , але оформити спадщину не встигла і померла . 21 жовтня 2022 позивачка звернулась із заявою до Першої кам`янської державної нотаріальної контори про видачу спадщини. Дану заяву було зареєстровано 21.10.2022 за №2168 (спадкова справа №999/2022) . Звернувшись за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] до Першої кам`янської державної нотаріальної контори позивачкою було отримано Постанову нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії від 25.10.2022 вих.№1491/02-31. В подальшому, позивачка уточнила свої позовні вимоги, зазначивши, що з 1992 року вона проживала з [PERSON] однією сім`єю, вони вели спільне господарство, облаштовували житло. Останні 2 роки стан здоров`я бабусі, [PERSON] , погіршувався і вона займалася її лікуванням, допомагала бабусі із домашніми справами та усіляко облегшувала її фізичні навантаження. [PERSON] утримувала бабусю матеріально, купувала їй ліки, та їжу, сплачувала за комунальні платежі, та в цілому доглядала за нею до смерті. Похованням також займалася [PERSON] , оскільки була єдиною родичкою бабусі та єдиною близькою людиною. В цьому будинку, [ADDRESS] [PERSON] продовжувала проживати і після смерті бабусі до 2005 року безперервно. Даний факт підтверджується Актом №1/10/2 від 09 січня 2023 року про фактичне проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю. Після смерті бабусі - [PERSON] будинок по [ADDRESS] , [PERSON] використовувала, як дачу, там вона разом із своєю родиною проводять вихідні дні та свята, доглядають за садом. Цей будинок є важливим для [PERSON] , оскілки з ним пов`язані найкращі і теплі спогади про дитинство та родину, про те, як вони з батьками садили сад і доглядали за ним. Під час постійного сумісного проживання з бабусею та після її смерті [PERSON] проводила сплату необхідних платежів за житловий будинок. Після смерті бабусі [PERSON] проживаючи в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , продовжила обслуговувати його, підтримувати належний санітарно-гігієнічний та технічний його стан. Тобто, вона прийняла спадщину після померлої [PERSON] останні 7 років свого життя та на день смерті проживала у б. [ADDRESS] разом із онукою [PERSON] , де вони вели спільне господарство. Даний факт підтверджується Довідкою №3/10/2 від 11.01.2023 року про те, що [PERSON] проживали з померлою, [PERSON] , разом на день смерті останньої, у будинку [ADDRESS] та вели спільно господарство. Позивачка просила суд встановити факт прийняття спадщини нею, [PERSON] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] : - встановити факт спільного проживання [PERSON] із [PERSON] , померлою [INFO] ; - встановити факт ведення спільного господарства [PERSON] із [PERSON] , [INFO] , померлою [INFO] ; - визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після [PERSON] , [INFO] , померлою [INFO] , яке складається із 7/40 (сім сорокових) частин Домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . 2. Позиція відповідача. Кам`янська міська рада подала відзив на позов, в якому зазначили, що згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається в наслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222. 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але під час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву, про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 .N27 в абзаці 6 п.24 роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачка в позовній заяві, посилається на обставини, за яких вона не звернулась із заявою про прийняття спадщини, а саме вважала, що прийняла спадщину та проживала разом з померлою однією сім`єю, однак не надала доказів цього. Представник відповідача вважав, що позивачка не надала доказів на підтвердження позову, тому просили суд відмовити в задоволенні позову. 3. Позиція 3-ї особи. Перша кам`янська державна нотаріальна контора відзив на позов не надала, до справи представником - завідуючою Першої кам`янської державної нотаріальної контори Главчевою Л.В. подано клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника нотаріальної контори. 4. Заяви, клопотання, процесуальні питання. 28 листопада 2022 року ухвалою суду прийнято позов до провадження суду і призначено загальний розгляд справи. Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 лютого 2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду. 5. Фактичні обставини встановлені судом. [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , - [PERSON] , [INFO] , про що 22 листопада 1999 року складено відповідний актовий запис № 937 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Кам`янське Кам`янського району ДніпропетровськоїобластіПівденно-східногоміжрегіональногоуправлінняМіністерстваюстиції (м.Дніпро) та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] 20 жовтня 2022 р. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить 7/40 (сім сорокових) частин домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] за описом«А-1»житловийбудинок жилою площею 41,9 кв.м, загальної площі 81,6 кв.м.; «а-1»прибудова, «а1-1»прибудова; «а2-1» тамбур; «Б-1»житловийбудинок, розмір житлової площі 24,2 кв.м. загальної площі 42,9 кв.м.; «б-1» прибудова; «б3-1» тамбур; «В-1» сарай; «в-1» прибудова; «Г-1» сарай, «п/д» підвал; «Д-1» сарай ; «З-1» літня кухня ; «П-1» вбиральня; «Л-1» вбиральня; «М-1» вбиральня; «№2,3» водопровід; «№ 4, 9» огорожі; «№5,7,8» хвіртки, «І» тротуар. Також, [INFO] , помер батько позивачки, [PERSON] ,- [PERSON] , [INFO] , про що 07 квітня 1998 року було внесено відповідний актовий запис №442, та 20 вересня 2022 року було видано Повторно свідоцтво про смерть серія [NUMBER] Заводським відділом державної реєстрації актів цивільної стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Після смерті батька позивачка отримала спадщину 1/2 частки спадщини, яка складається із 7/40 (сім сорокових) частин домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] за описом: «А-1»Житловийбудинок жилою площею 41,9 кв.м, загальною площею 81,6 кв.м.; «а-1»прибудова; «а1-1»прибудова; «а2-1» тамбур; «Б-1»житловийбудинок, розмір житлової площі 24.2 кв.м., загальної площі 42,9 кв.м.; «б-1» прибудова; «б3-1» тамбур; «В-1» сарай; «в-1» прибудова, «Г-1» сарай; «п/д» підвал; «Д-1» сарай ; «З-1» літня кухня ; «П-1» вбиральня; «Л-1» вбиральня; «М-1» вбиральня; «№2,3» водопровід; «№ 4, 9» огорожі; «№5,7,8» хвіртки, «І» тротуар та 20 жовтня 2022 року позивачка отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом (спадкові справа №528/1998, зареєстровано у реєстрі за №1-954). Інші 7/40 спадкового майна, успадкувала [PERSON] , бабуся позивачки. Як відомо, бабуся позивачки, [PERSON] , заповіту не складала, також вказана обставина перевірялася нотаріусом під час відкриття спадкової справи №999/2022, тому згідно зі ст.1223 Цивільного кодексу України, вступають в дію норми спадкування за законом. Ще за життя, [PERSON] повідомила позивачці, що нею написано заповіт щодо свого майна і вона заповіла все майно своїй родичці (сестрі). Таким чином, позивачка була впевнена, що все своє майно [PERSON] заповіла своїй родичці, а тому позивачка вважала, що за таких умов вона не має права на спадок і була впевнена, що спадок після смерті бабусі перейшов по заповіту сестрі бабусі. Однак , як виявилося нещодавно, [PERSON] не заповіла нікому своє майно, оскільки заповіту не існує. Дану спадщину [PERSON] прийняла (вступила) після смерті свого сина, [PERSON] , (батька позивачки), який помер [INFO] , але оформити спадщину не встигла і померла . 21 жовтня 2022 позивачка звернулась із заявою до Першої кам`янської державної нотаріальної контори про видачу спадщини. Дану заяву було зареєстровано 21.10.2022 за №2168 (спадкова справа №999/2022) . Звернувшись за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , до Першої кам`янської державної нотаріальної контори позивачкою було отримано Постанову нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії від 25.10.2022 вих.№1491/02-31. Також, позивачка зазначила, що з 1992 року вона проживала з [PERSON] однією сім`єю, вони вели спільне господарство, облаштовували домогосподарство. Останні 2 роки стан здоров`я бабусі позивачки погіршувався і позивачка займалася її лікуванням, допомагала бабусі із домашніми справами та усіляко облегшувала її побут. В цьому будинку [ADDRESS] позивачка проживала і після смерті бабусі до 2005 року безперервно. Даний факт підтверджується Актом №1/10/2 від 09 січня 2023 року про фактичне проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю на момент смерті [PERSON] в будинку по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] позивачка продовжила проживати в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після померлої [PERSON] , оскільки останні 7 років свого життя та на день смерті, проживала у б. [ADDRESS] . Даний факт підтверджується Довідкою №3/10/2 від 11.01.2023 року про те, що [PERSON] проживали з померлою [PERSON] разом на день смерті останньої у будинку [ADDRESS] та вели спільне господарство. 6. Норми права застосовані судом. Відповідно до статей 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР 1963 року), у тому числі, щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини, сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР, прийняття спадщини могло підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Згідно з положеннями статті 529 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), що був чинним на час виникнення спірних відносин - При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Ст. 560 ЦК УРСР Спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 7. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Вирішуючи спір, виходячи із аналізу вище зазначених норм закону необхідним є встановлення наявних у позивача поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, тобто таких, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, для спадкоємця, на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, судом враховується, що згідно до статей 1268, 1269, 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час прийняття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Так, згідно до п.2 гл.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (в редакції на час виникнення права на звернення із заявою про прийняття спадщини, яка діяла станом на 19.11.2019 року), - Нотаріальні дії вчиняються у приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу. Також згідно до ч. 2 ст. 41 Закону України «Про нотаріат», в редакції яка діяла на час виникнення у позивача права на звернення із заявою про прийняття спадщини, тобто 19 листопада 2019 року, передбачалося, що Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи приміщенні органів місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. ст.12,81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, позивач повинен довести поважність пропуску строку для прийняття спадщини не лише у межах шестимісячного строку, встановленого частиною першою статті 1270 ЦК України, а й у продовж усього періоду від дати відкриття спадщини до дати звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, встановивши всі фактичні обставини справи, всебічно дослідивши обставини справи, визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серя він та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved