Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 18 листопада 1999 року у виконавчому комітеті Пилипівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10. Від спільного подружнього проживання у сторін народились двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що вони з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не могли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами ще більше погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із сторін має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, відповідач, не розуміє і не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім`ї, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Між сторонами часто виникають різного роду непорозуміння, сварки, на позивача постійно здійснюється психологічний тиск, що негативно впливає на здоров`я позивача. Зазначає, що з відповідачкою не можуть створити міцної сім`ї, оскільки втратили почуття любові одне до одного і протягом останніх 10 місяців фактично припинили шлюбні відносини. Вважає, що сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Уточнивши позовні вимоги, позивач просить суд шлюб розірвати,неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] - залишити проживати з матір`ю оскільки на даний час дитина проживає з відповідачем по справі . Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує , просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з явилась, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена шляхом публікації оголошення на сайті «Судова влада України», причини неявки суду не повідомила та відзиву на позов не подала. У відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Врахувавши подану заяву позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 листопада 1999 року у виконавчому комітеті Пилипівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а. с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження сторони є батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Згідно з ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного, а подальше спільне проживання і збереження сім`ї суперечить його інтересам. В судовому засіданні встановлено, що у сторін погіршились стосунки, спільне життя у них не склалося, сторони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Згідно ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, дітей, суд доходить висновку, що сім`я розпалася, тому шлюб слід розірвати, малолітню [PERSON] , [INFO] слід залишити проживати з матір`ю, вона ж відповідач по справі. На підставі наведеного та ст.ст.109,110,112,160 СК України,

Outcome: approved