Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Головного управління\~Пенсійного фонду\~України у\~Київській області (далі відповідач), у якому просила стягнути з відповідача на свою користь 57\~386,11 грн. у порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , що померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , спадкоємцем майна якої згідно заповіту є [PERSON] . Приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11.01.2022 року, яким посвідчено що спадкоємцем майна [PERSON] являється [PERSON] . Спадщина складається з недоотриманої пенсії, яка була нарахована, але не виплачена, у сумі 57\~386,11 грн. Однак, рішенням відповідача від 08.08.2022 року позивачу відмовлено у виплаті коштів у зв`язку з ненаданням довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. На думку позивача, зобов`язання надати довідки на підтвердження статусу спадкоємця не передбачено нормами закону. Оскільки [PERSON] вважає свої права порушеними, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з`явилася, але її представник у позовній заяві просила розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч.1 та ч. 3 ст. 211 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог\~ст.280 ЦПК України,\~суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 02.02.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у відповідності до паспорта громадянина України [NUMBER] (а.с. 9-10). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Як вбачається із заповіту від 13.09.2004 року, [PERSON] зробила таке розпорядження на випадок своєї смерті: усі її права та обов`язки, які їй належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їй у майбутньому, та усе її майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповіла [PERSON] , [INFO] . Вказаний заповіт посвідчено державним нотаріусом П`ятої Луганської держаної нотаріальної контори Приходько Л.М. (а.с. 28-29). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.01.2022 року, що видано приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим І.С. та зареєстровано в реєстрі за №36, на підставі заповіту, посвідченого Приходько Л.М., державним нотаріусом П`ятої Луганської держаної нотаріальної контори 13.09.2004 року за реєстровим №1-2392, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] , 1933 р.н., яка померла [INFO] , є [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із недоотриманої пенсії, яка складає 57\~386,11 грн., та належала померлій [PERSON] , на підставі листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 21.10.2021 року за №1000-0502-8/106443 (а.с. 53). Так, згідно листа Відділу опрацювання пенсійної документації №2 Управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 21.10.2021 року за №1000-0502-8/106443, станом на 21.10.2021 року згідно ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», залишилась недоотримана пенсія [PERSON] в сумі 57\~386,11 грн. З урахуванням норм ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума буде зменшена в залежності від дати звернення особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину (а.с. 49). У той же час, рішенням про відмову у виплаті недоотриманої пенсії за померлого пенсіонера [PERSON] , [PERSON] повідомлено, що оскільки вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та не надала довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, провести виплату немає підстав (а.с. 6). Стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до\~ст. 1227 ЦК України\~сума заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженнях здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до\~ст.\~52\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~\~\~страхування»,\~сума пенсії,\~що належала\~пенсіонерові і\~залишилася недоотриманою\~у зв`язку\~з його\~смертю,\~виплачується -\~по місяць\~смерті включно\~членам його\~сім`ї,\~які проживали\~разом з\~пенсіонером на\~день його\~смерті,\~у тому\~числі непрацездатним\~членам сім`ї,\~зазначеним у\~частині\~другій\~статті 36\~цього Закону,\~які знаходилися\~на його\~утриманні,\~незалежно від\~того,\~проживали вони\~разом з\~померлим пенсіонером\~чи не\~проживали. Члени\~сім`ї,\~зазначені в\~частині першій\~цієї статті,\~повинні звернутися\~за виплатою\~суми пенсії\~померлого пенсіонера\~протягом шести\~місяців з\~дня відкриття\~спадщини. У\~разі звернення\~кількох членів\~сім`ї,\~які мають\~право на\~отримання суми\~пенсії,\~зазначеної у\~частині першій\~цієї статті,\~належна їм\~відповідно до\~цієї статті\~сума пенсії\~ділиться між\~ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1296 ЦК України, \~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1298 ЦК України). Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Матеріалами справи доведено, що позивач в установленому законом порядку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, після чого їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом у вигляді недоотриманої пенсії у сумі 57\~386,11 грн. При цьому, [PERSON] , як спадкоємцю, не виплачено недоотриману пенсію, оскільки вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не надала довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,\~нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно,\~\~а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Згідно із ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Положення частини третьої\~статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~та\~статті 1227 ЦК України\~узгоджуються з положенням\~Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 23.02.2022 року у справі № 428/10113/20, положення частини першої\~статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Розглядаючи справу зі схожими правовідносинами (№243/3505/16-ц) Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09.2018р. дійшла висновку, що ненадання позивачем, який не є внутрішньо переміщеною особою, довідки про взяття його на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, не є підставою для невиплати позивачу страхових виплат. Крім того, у постанові Верховного Суду від 17 березня 2020 року у справі \~№227/2158/17 вказано, що відсутність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи не може впливати на реалізацію права на пенсійне забезпечення. Враховуючи вказані норми, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки остання успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень\~ст. 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11.01.2022\~року,\~що видано\~приватним нотаріусом\~Бучанського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Леденьовим І.С. та зареєстровано в реєстрі за №36 не оспорено та є чинним, а тому відмова у виплаті пенсії спадкодавця спадкоємцю з посиланням на ненадання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є безпідставною. Враховуючи вищевикладене, сума коштів, вказана у свідоцтві від 11.01.2022 року у розмірі 57\~386,11 грн. підлягає стягненню на користь позивача. При цьому, суд враховує, що розмір недоотриманої пенсії підтверджено інформацією від Відділу опрацювання пенсійної документації №2 Управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 21.10.2021 року за №1000-0502-8/106443, про що вказано у свідоцтві про право на спадщину за заповітом. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). Окрім того Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 13.05.1980 року в справі «Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05.2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Беручи до увагу ту обставину, що право [PERSON] на недоотриману пенсію у встановленому розмірі закріплено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 11.01.2022 року, але кошти виплачено не було, права позивача підлягають захисту шляхом стягнення за даним судовим рішення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 992,40 грн. На підставі викладено та

Outcome: approved