Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] , в особі адвоката Поліщука М.Д., звернувся в Дарницький районний суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 208 000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.07.2020 між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, у формі розписки, відповідно до якого [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв у борг грошові кошти у розмірі 145 800,00 грн., що еквівалентно 5 400,00 дол. США, які зобов`язався повернути до 31.12.2020. Однак у встановлений строк борг повернуто не було, хоча відповідач і запевняв, що невдовзі поверне кошти. 23.08.2022 позивач направив письмову претензію на адресу відповідача, яка повернулася без вручення у зв`язку з відсутністю адресату за вказаною адресою. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача загальну суму боргу станом на 13.10.2022 у розмірі 5 400 дол. США, що становить 197 470,44 грн., та 3% річних - 288,94 дол. США, що еквівалентно 10 529,56 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 02.12.2022 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та йог представник у судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява з проханням провести судове засідання без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена за адресою зареєстрованого місця проживання, а також телефонними засобами зв`язку. Правом на подання відзиву відповідач не скористалась, заяв та клопотань від відповідача не надходило. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 16.07.2020 [PERSON] отримав у боргу у [PERSON] 145 800,00 грн., що еквівалентно 5 400 дол. США, які зобов`язався повернути до 31.12.2020 (а. с. 6). 23.08.2022 представник позивача направив на адресу проживання відповідача вимогу щодо повернення боргу (а. с. 9 - 10). Як стверджує позивач, вказана вимога залишилася без задоволення. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зазначене, суд вважає доведеним факт отримання відповідачем у позику грошових коштів у сумі 5 400 дол. США від позивача. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки відповідачем не повернуто у встановлений строк отримані у позику кошти, він має сплатити три проценти річних від простроченої суми за період з 01.01.2021 по 13.10.2022, розмір яких, відповідно до наданого позивачем та перевіреного судом розрахунку, становить 288,94 дол. США. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, не повертає вчасно надані йому у позику кошти. Доказів на спростування заявлених позивачем позовних вимог відповідач суду не надав. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: approved