Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] . Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що [INFO] її батько - [PERSON] , помер у місті Арциз Одеської області (в лікарні), від короновірусної хвороби. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та земельних ділянок, що знаходяться на території Саратської територіальної громади Білгород-Дністровського району Одеської області. Заповіту померлий [PERSON] не складав. Спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] є , вона, позивачка у справі, як дочка, та дочки: [PERSON] , [PERSON] , а також цивільна дружина [PERSON] . 13 жовтня 2022 року позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] та видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. видано постанову від 13.10.2022 року, про відмову у вчинені нотаріальної дії у якій зазначено, що 29.03.2022 року заведена спадкова справа №120/2022, щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] . [PERSON] , не надала документів, що підтверджують спільне проживання з померлим на момент його смерті, не подала заяву про прийняття спадщини протягом встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України строку, тому пропустила строк прийняття спадщини. Згоди з іншими спадкоємцями, які прийняли спадщину, та які б могли надати письмову згоду позивачу, як спадкоємцю, який пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини, не досягнуто. Рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що несвоєчасне подання заяви про прийняття спадщини обумовлене поважними причинами: обмеження карантину чинного на момент смерті спадкодавця та не скасованого на даний час та пізніше введений 24.02.2022 року та чинного на день подання позову воєнного стану в Україні, а також звертає увагу на те, що строк прийняття спадщини продовжений згідно постанови КМУ №164. Просить позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 21 листопада 2022 року відкрито провадження по справі, призначене підготовче судове засідання та витребувано у нотаріуса копію спадкової справи. 30.11.2022 року до Саратського районного суду Одеської області надійшов від відповідача [PERSON] та її представника адвоката Волкова І.І. відзив на позовну заяву, який зводиться до наступного: позивачка не надала суду належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Причину пропуску строку для прийняття спадщини зазначені у позовній заяві не є такими, що перешкоджали позивачці у поданні заяви про прийняття спадщини до нотаріуса. Відповідач [PERSON] позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні. 01 грудня 2022 року до Саратського районного суду Одеської області надійшли матеріали спадкової справи №120/2022 заведеної, щодо майна померлого [INFO] , [PERSON] (а.с.42-66). 01.12.2022 року підготовче судове засідання було відкладено, в зв`язку з знеструмленням електромережі суду (акт від 01.12.2022 року), (а.с.38). 06 грудня 2022 року підготовче судове засідання по справі було відкладено, за клопотанням представника позивача адвоката Кочурова А.О., у зв`язку з тим, що він приймає участь у іншій справі в Одеському апеляційному суді. Ухвалою суду від 09 лютого 2023 року підготовче засідання у справі було закрито та призначено судовий розгляд. Відповідач [PERSON] в призначене судове засідання не з`явилась, про розгляд справи в суді повідомлена завчасно, належним чином, виклик відповідача в судове засідання було здійснено шляхом направлення відповідного SMS повідомлення, яке нею отримано. До суду направила заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає та не заперечує проти визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідач [PERSON] в призначене судове засідання не з`явилась, про розгляд справи в суді повідомлена завчасно належним чином, виклик відповідача в судове засідання було здійснено шляхом направлення відповідного SMS повідомлення, яке нею отримано. До суду направила заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулаков Іван Іванович, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи у суді, до судового засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розглядом справи до суду не направив. У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача, адвокат Кочуров А.О. та позивачка [PERSON] в судовому засіданні просили задовольнити позовну заяву та визначити додатковий строк тривалістю один місяць для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] , з підстав зазначених у позовній заяві. Позивач [PERSON] додатково пояснила суду, що строк для подання заяви про прийняття спадщини було нею попущено з об`єктивних причин, в зв`язку з тим, що було обмежено рух громадського транспорту через карантинні заходи, щодо запобіганню гострій респіраторній хворобі COVID-19, а також в зв`язку з обмеженнями введеного в Україні військового стану та в зв`язку з тим, що на момент відвідування нею нотаріуса не працювала відповідна реєстрова база, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Волков І.І., просив суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] , так як вважає позовні вимоги такими, що не відповідають нормам матеріального права. Позивач та його представник не вказують будь-яких конкретних обставин та фактів того, що карантинні обмеження та воєнний стан, які існували та діють на даний час в Україні, перешкоджали позивачці звернутися з заявою про прийняття спадщини своєчасно та що дані причини є поважними, і такими, що пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій, пов`язаних з прийняттям спадщини. Відповідач [PERSON] позов не визнала, підтримала свого представника, додала що пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем [PERSON] , сталося через недбале користування нею своїми правами, як спадкоємиці, ніяких перешкод та поважних причин у позивачки не було. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми в своїй сукупності, оглянувши матеріали спадкової справи №120/2022, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як роз`яснено Верховним Судом України у п.26 постанови Пленуму від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 15 березня 2022 року Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м.Арциз Болградського району Одеської області (а.с. 15,51). Родинні відносини позивача із померлим підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 12 вересня 1979 року Саратським райвідділом ЗАГСу, згідно якого « [PERSON] » (мовою оригіналу) записаний батьком позивачки « [PERSON] , [INFO] , уродженки с.Михайловка Саратского района Одесской области (мовою оригіналу) (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданого 24 січня 1999 року, Михайлівською сільською радою Саратського района Одеської області, зареєстровано шлюб між громадянами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , прізвище дружини після одруження « [PERSON] » (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] , належного померлому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку ВКТ №276763, зареєстрованого в реєстрі за №4934 від 10.10.2008 року та двох земельних ділянок: яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №362425 площею 0,1594 га, за адресою: [ADDRESS] (цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), а також, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №083109 площею 3.77 га, що розташована на території Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області (цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) (а.с. 16-17,18-19). Згідно матеріалів спадкової справи №120/2022 до майна [PERSON] , який помер [INFO] , крім позивачки [PERSON] , спадкоємицями по закону вказаної спадщини є доньки [PERSON] - відповідачі: [PERSON] , [PERSON] та його цивільна дружина [PERSON] (а.с. 44-68). Постановою приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 13.10.2022 року, позивачці [PERSON] було відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в зв`язку з тим, що в [PERSON] пропустила встановлений законодавством строк та не надала документи, які б стверджували факт її спільного проживання із спадкодавцем. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його доньки - відповідачі [PERSON] (заява від 29 березня 2022 року), [PERSON] (заява від 04 травня 2022 року) та його цивільна дружина [PERSON] (заява від 19 серпня 2022 року). Позивач [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини відповідно 13 жовтня 2022 року, тобто в строк більший за шестимісячний строк після відкриття спадщини - [INFO] ( а.с.7, 47-50) Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у статтях 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття. Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно довідки Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області №169 від 29.03.2022 року [PERSON] , по день своєї смерті, яка настала [INFO] , актовий запис №14 від 12.01.2022 року, був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Згідно даних домової книги, на момент смерті [PERSON] , з ним за цією адресою проживали та вели спільне господарство: співмешканка [PERSON] та донька [PERSON] ( а.с.32), тобто [PERSON] не була зареєстрована та постійно не проживала зі спадкодавцем та подала заяву про прийняття спадщини 13.10.2022 року з пропуском строку встановленого законом. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Звернувшись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач зобов`язаний повідомити суду поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також надати докази на підтвердження своїх доводів та вимог. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі № 459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) зазначено, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61 21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини». Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17, провадження № 61-48230св18, від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19, провадження № 61-14663св20, від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18, провадження № 61-13558св19. Серед вказаних позивачем причин пропуску шестимісячного строку на подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті батька, позивач зазначає запровадження в Україні карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Такий карантин вперше було запроваджено на території України з 11 березня 2020 року постановою Кабінету Міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», який в подальшому неодноразово був продовжений і на час з дня смерті батька позивача, тобто з [INFO] і до закінчення шестимісячного терміну з дня його смерті, тобто до [INFO] , такий карантин тривав, було введено суттєві обмежувальні карантинні заходи, в тому числі було введено обмеження на проїзд і пересування, відвідування установ. Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії, зокрема: - обмежено прийом громадян в усіх державних нотаріальних конторах країни та запроваджено чергування; - нотаріуси можуть вчиняти невідкладні нотаріальні дії, з якими пов`язано пропуск передбачених законодавством строків та порушення прав громадян, за попереднім записом в телефонному режимі; - вчинення нотаріальних дій відбувається з дотриманням рекомендацій Міністерства охорони здоров`я України та здійсненням усіх можливих профілактичних заходів з боку органів нотаріату; - передбачена дистанційна форма спілкування для надання консультацій та роз`яснень щодо вчинення нотаріальних дій. [PERSON] помер [INFO] , тому останнім днем визначеного законом строку прийняття спадщини було [INFO]. До нотаріуса позивач звернулася 13 жовтня 2022 року, а тому пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини складає більше 3-х місяців. Оскільки позивач не проживала разом з померлим батьком [PERSON] , а тому, бажаючи отримати спадщину, повинна була протягом шести місяців з часу смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини, але не подала. Для подання заяви про прийняття спадщини не є обов`язковим особисте подання документів безпосередньо в приміщенні нотаріальної контори, оскільки закон не позбавляє спадкоємця права направити цю заяву за допомогою засобів поштового зв`язку, а також подати її через орган місцевого самоврядування. Подібний правовий висновок сформульований у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 173/1581/2015, провадження № 61-4782св18, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, провадження № 61-6700св19, від 13 лютого 2020 року у справі № 362/2685/17, провадження № 61-15858св18. Порядок видачі свідоцтв про право на спадщину регламентовано Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з пунктом 2.1 Глави 10 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5 Глави 10 Порядку). Пунктом 3.23 Глави 10 Порядку передбачено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Згідно з пунктом 2.1. розділу IV Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, спадкова справа заводиться посадовою особою органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, визначених у статтях 1261, 1262, 1266 ЦК України, осіб, вказаних у заповіті, заінтересованих в охороні цього майна, або вимоги кредиторів. Отже, позивач не була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування." Тобто, сам по собі факт запровадження карантину не свідчить про те, що у позивача були об`єктивні, непереборні та істотні труднощі, які перешкоджали йому у встановлений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у порядку, визначеному статтею 1270 ЦК України. Також, як на підставу для визначення додаткового строку про прийняття спадщини позивачка зазначає, що з 29 червня 2022 року діють нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану, які запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133, від 18 квітня 2022 року № 259, від 18 травня 2022 року № 341, від 12 серпня 2022 року № 573, від 7 листопада 2022 року № 757, а також від 6 лютого 2023 року № 58 (строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб). Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів"). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 (провадження № 61-18014св22) зазначено, що з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: 1) правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; 2) строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України); 3) законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини; Отже, як зазначає Верховний Суд, пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Верховний Суд, який забезпечує сталість та єдність судової практики, відкидає можливість застосування 10-місячного строку на прийняття спадщини в умовах воєнного стану, передбаченого п. 3 постанова Кабінету Міністрів України №164, і наполягає на застосуванні 6-місячного строку, встановленого Цивільним кодексом України (або на внесенні необхідних змін до ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, позивачем не надано, а судом не встановлено існування поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Жодних доказів щодо поважності причин зволікання зі зверненням до нотаріуса позивачем не надано. За таких обставин, установивши, що у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Outcome: dismissed