Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

12.09.2022 року [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просять суд стягнути з [PERSON] на\~користь [PERSON] \~моральну шкоду,\~завдану вчиненням\~кримінального правопорушення,\~передбаченого ст.\~126-1\~ККУкраїни, в розмірі 150000,00 грн. та усі понесені судові витрати. В обґрунтування заявленого позову [PERSON] посилається на те, що вироком Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2022 року [PERSON] засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.08.2022 року вищевказаний вирок змінено в частині призначеного покарання. Позивач є потерпілою особою по вищевказаному кримінальному провадженю. Позивач зазначає,\~що з\~ухвали Одеського\~апеляційного суду\~від 03.08.2022\~року встановлено\~наступне: [PERSON] , перебуває на превентивних обліках Національної поліції за категорією «Сімейний насильник», визнаний винуватим у тому, що він в період часу з 07.02.2020 року по 26.07.2020 рік, знаходячись по місцю свого проживання, за адресою: [ADDRESS] , умисно та безпричинно систематично вчиняв по відношенню до своєї матері - [PERSON] психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік та приниженні, що призвело до психічного розладу невротичного характеру (регістру) у вигляді: «Розладу адаптації з переживанням тривожно-фобічної симптоматики». Також позивач вказує, що [PERSON] систематично притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] . Тому, позивач вказує, враховуючи що на протязі всього часу системного скоєння злочину вона зазнавала та продовжує зазнавати постійні моральні страждання, які вона оцінює в 150000,00 грн. Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 13.09.2022 року позовну заяву [PERSON] до\~ [PERSON] про\~відшкодування моральної\~шкоди,\~отриманої внаслідок\~кримінального правопорушеннябуло залишено без руху. Повідомлено [PERSON] про необхідність виправити недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: зазначити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні. Роз`яснено [PERSON] , що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України. 16.09.2022 року до канцелярії суду від [PERSON] надійшла заява на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, якою позивач виконала недоліки зазначені в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 19.09.2023 року. Ухвалою судді\~Київського районного\~суду м.\~Одеси Петренка\~В.С.\~від 19.09.2022\~року було\~прийнято до\~розгляду цивільну\~справу за\~позовною заявою [PERSON] до\~ [PERSON] про\~відшкодування моральної\~шкоди,\~отриманої внаслідок\~кримінального правопорушення.Розгляд справи\~призначено в\~порядку загального\~позовного провадження.Призначено підготовче засідання. У підготовчому засіданні 23.11.2022 року судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, шляхом надіслана повісток на її адресу, у судове засідання 28.02.2023 року не з`явились, але 19.10.2022 року надала до канцелярії суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, а також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою та повісткою, яку було направлено на адресу ДУ «Вознесенська виправна колонія 72», яка повернулась до суду з відміткою відмовився від підпису, у судове засідання 28.02.2023 року не з`явився, жодних клопотань, відзиву або пояснень до суду не надав. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2022 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК Україниє Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.08.2022 року вирок Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2022 року змінено в частині призначеного покарання та призначено [PERSON] покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Одеси від 01.10.2020 року і за сукупністю вироків призначено [PERSON] остаточне покарання у виді позбавлення волі на 6 років і 6 місяців. В іншій частині вирок суду залишено без змін. Позивач [PERSON] є потерпілою по вищевказаному кримінальному провадженню. З висновку судово-психіатричного експерта № 162 вбачається, що психологічне насильство [PERSON] , яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в бік [PERSON] та приниженні, вплинуло на психологічний стан позивача та призвело до формування у неї глибокої психологічної кризи, що суттєво знижує її життєву адаптацію. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із ч. 7 ст. 128 КПК України та ч. 3 ст. 386 ЦК України позивач має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, в тому числі шляхом звернення з позовом у кримінальній справі. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз`яснень, вказаних в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної ), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав. Відповідно до п. 4 даної Постанови, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди має бути зазначена, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Так, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин. Позивачем було надано до суду висновок судово-психіатричного експерта № 162 на підтвердження наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням [PERSON] . Враховуючи, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, позивач зазнала моральних страждань, які полягають в негативних змінах в її житті, а саме: переживання, тривога, емоційна напруга, що призвело до формування у позивача глибокої психологічної кризи, що суттєво знижує її життєву адаптацію. Зазначене, на переконання суду, не може не відобразитись на обсязі душевних та психічних страждань, яких зазнала та продовжує зазнавати позивач. Отже, очевидним є те, що вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням позивачу завдано моральної шкоди. Враховуючи наявність негативних емоцій та те, що вчинення відповідачем відносно [PERSON] кримінального правопорушення призвело до формування у позивача глибокої психологічної кризи, що суттєво знижує її життєву адаптацію, а також враховуючи характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнала позивач, характер майнових і немайнових витрат, їх тривалість та можливості їх відновлення, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення на її користь моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 75000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial