Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-06 00:00:00

[PERSON] у січні 2023 року звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сторони 11.01.2014 уклали між собою шлюб. Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім та проживає разом з позивачем. Крім того, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.04.2015 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини: сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.02.2015 і до досягнення ним повноліття.. На даний час дитина підросла і витрати на її утримання суттєво збільшились, в зв`язку із чим матеріальне становище позивача погіршилось, при цьому відповідач іншої допомоги на дитину не надає. На думку позивача, актуальним розміром аліментів є 10 000,00 грн. в місяць та оскільки обов`язок із забезпечення дитини лежить на обох батьках, позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти у розмірі 5000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 30.01.2023 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які було одержано відповідачем 14.02.2023, що вбачається із зворотнього поштового повідомлення. До суду 06.03.2023 від відповідача надійшла заява про визнання позову, також відповідач не заперечував проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з січня 2014 року по грудень 2015 року. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 11.12.2015. Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім та проживає разом з позивачем. Відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22.04.2015 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини: сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.02.2015 і до досягнення ним повноліття.. Частина 1 ст. 206 ЦПК України визначає, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст. 183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, відповідно до ч.3 ст. 183 СК України, у позивача наявне право на зміну способу стягнення аліментів та виникає право на звернення до суду з позовом про збільшення такого розміру аліментів в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 с. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи приписи статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі наведеного та,

Outcome: approved