Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова, через підсистему «Електронний суд», з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути 3541,00 грн. безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 26 серпня 2022 року він здійснював пошук парфумів для подарунку, зайшов на сайт butikparfum.com.ua де побачив багатий вибір парфумів, презентований оригінальною продукцією, зареєструвався на цьому сайті, вибрав та здійснив замовлення оригінальної туалетної води: оригінал Un Jardin Sur Le Nil Hermes 100 ml edt вартістю 3541,00 грн. Після реєстрації на вищезгаданому сайті, позивач отримав повідомлення на свою електронну адресу ( [INFO] ) і на свій телефон ([NUMBER]) про формування заказу № 1656 та необхідність сплатити вартість замовлення в сумі 3541,00 грн. на картковий рахунок [NUMBER] який належить [PERSON] , про що, після оплати треба було обов`язково повідомити на Viber абоненту за телефоном [NUMBER]. Оскільки сайт butikparfum.com.ua також містив застереження, що зараз всі замовлення здійснюються виключно через Viber за телефоном [NUMBER] , а інших способів розрахунку не існує, з урахуванням умов воєнного стану, зазначений механізм оплати замовлення сумніву не викликав. 26.08.2022 позивач перерахував на зазначений абонентом [NUMBER] картковий рахунок [NUMBER] грошові кошти 3541,00 грн., про що повідомив його на Viber за телефоном [NUMBER] , а також надіслав копію квитанції. В свою чергу, абонент [NUMBER] через Viber підтвердив отримання коштів та повідомив про намір надіслати позивачу його замовлення на наступний день, про що позивачу було обіцяно надіслати номер накладної поштового пересилання. Укласти будь-які інші договори або оформлення абонент [NUMBER] не пропонував. Проте, свої зобов`язання до цього часу не були виконані. А після 29.08.2022 абонент [NUMBER] взагалі видалив всю розмову з Viber, і до цього часу на дзвінки та повідомлення позивача не реагує. Оскільки свої зобов`язання абонент [NUMBER] не виконав, від спілкування ухиляється, отримані безпідставно грошові кошти не повертає, позивач звернувся через підсистему «Електронний суд» за судовим захистом до Київського районного суду міста Одеси. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 22.09.2022 у справі № 947/20394/22, суд витребував з АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про те, хто є дійсним власником картки [NUMBER] , та інші відомості власника картки (дату народження, реєстрацію місця проживання, ідентифікаційний код, в т. ч. зареєстрований фінансовий номер телефону) а також відомості про те, чи не рахується зазначена картка втраченою. На вищевказану ухвалу суду АТ КБ «ПриватБанк» надав відповідь від 29.09.2022 в якій повідомив, що картка [NUMBER] дійсно належить відповідачці [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , номер телефону [NUMBER] , і що зазначена картка втраченою не обліковується. З отриманням відомостей щодо фактичного місця проживання відповідачки, подана до Київського районного суду м. Одеси позовна заява була залишена без розгляду ухвалою суду від 09.11.2022. Крім того, з метою досудового врегулювання спору, позивач 04.11.2022 звернувся до відповідачки у месенджері Viber, на її фінансовий номер телефону [NUMBER] , звернення отримало статус отриманого і прочитаного, проте відповідачка не відреагувала на нього. Крім того, 04.11.2022 позивач надіслав на адресу відповідачки лист, в якому зазначив, що 26.08.2022 в 14-51 на картку відповідачки в АТ КБ ПриватБанк № [NUMBER] позивачем було перераховано 3541,00 грн., зазначені кошти були перераховано помилково, в зв`язку з шахрайськими діями власника телефону [NUMBER] який діяв від імені відповідачки як співробітник інтернет магазину: [INFO] . В зв`язку з цим, позивач просив відповідачку негайно повернути отримані кошти - 3541,00 грн., та перерахувати їх на банківську картку позивача [NUMBER] (Монобанк) з якої кошти були отримані відповідачкою. У випадку необхідності з`ясування обставин справи, позивач просив відповідачку повідомити його за телефоном [NUMBER]. До цього часу відповідачка від повернення необґрунтовано отриманих коштів ухиляється. У зв`язку з вищевикладеним, просив стягнути з відповідачки безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 3541,00 грн. Ухвалою від 25 листопада 2022 року вказана позовна заява залишена без руху та на їх виконання позивачем надано заяву. Ухвалою суду від 01 грудня 2022 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Ухвалою суду від 25 січня 2023 року здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 28 лютого 2023 року вирішено про заочний розгляд справи. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Правом на надання відзиву не скористалась. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач 26.08.2022 на номер карти [NUMBER] здійснив переказ грошових коштів 3541,00 грн. у якості платежу за туалетну воду Un Jardin Sur Le Nil Hermes 100 ml edt з сайту butikparfum.com.ua, що підтверджується копією квитанції №Е17В-РМЗХ-696Е-НТВА від 26.08.2022 АТ «Універсал Банк» та скрин-копіями сайту butikparfum.com.ua щодо реєстрації позивача на сайті та підтвердження замовлення та оплати (а.с. 5-10). З листа АТ Комерційний банк «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-220929/22714 від 29.09.2022 вбачається, що картка № [NUMBER] належить відповідачці [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , номер телефону [NUMBER] , і що зазначена картка втраченою не обліковується (а.с.11). 04 листопада 2022 року позивачем направлено відповідачці вимогу про повернення безпідставно набутих грошових коштів (а.с. 12-13). Вимога позивача до відповідачки повернути безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 3541,00 грн. не виконана до теперішнього часу. Судом встановлено, що вказані кошти були перераховані [PERSON] позивачем безпідставно, у зв`язку з шахрайськими діями власника телефону [NUMBER] який діяв від імені відповідачки як співробітник інтернет магазину: [INFO] . Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутноcтi збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2018 року у справі № 334/2517/16-ц (провадження № 61-29056св18), а також у постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року справа № 539/3403/17 (провадження № 61-15499св19). Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивної цивільного процесу на відповідача покладено обов`язок спростування презумпції вини шляхом доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу. Відповідач в судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подала, докази повернення позивачу грошових коштів у матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Положеннями п. 2.35 Постанови Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» встановлено, що кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначеній строк повернення їх здійснюється в судовому порядку. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, вирішуючи даний спір суд бере до уваги те, що позивачем заперечується, а відповідачем не доведено договірний характер стосунків між сторонами та правомірності отримання відповідачем спірних коштів. Враховуючи наведене, а також відсутність між сторонами договірних відносин, суд приходить до висновку, що [PERSON] без правової на те підстави отримала грошові кошти позивача та станом на день розгляду справи їх не повернула, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК з відповідача та користь держави підлягає стягненню судових збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved