Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-08 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування своїх позовних вимог покликаються на те, що позивач уклав з [PERSON] 13.10.2019 р. договір позики по умовах якого [PERSON] позичив в позивача 40\~450 доларів США і зобов?язався ці кошти повернути останньому на протязі трьох місяців. Позивач передав кошти в сумі 40 450 доларів США, про що відповідач написав власноручно розписку від 13.10.2019 р., в присутності дружини позивача - [PERSON] . Позивач зазначає, що відповідач запевнив позивача, що поверне кошти на протязі 3-х місяців, про що зазначив у розписці. Однак, у зазначений строк відповідач боргу не повернув, незважаючи на неодноразові вимоги про його повернення. Позивач також вказав, що він намагався у позасудовому порядку вирішити питання про повернення боргу. Після закінчення терміну віддачі грошей позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути позичені кошти в сумі - 40 450 доларів США, і з них відповідач повернув лише 3\~450 доларів США. З`ясувавши обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.10.2019 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів. Відповідач позичив у позивача в борг грошові кошти на суму 40\~450 доларів США. Позивач передав кошти в сумі 40 450 доларів США, про що відповідач написав власноручно розписку від 13.10.2019 р., в присутності дружини позивача - [PERSON] . Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути йому грошові кошти, однак [PERSON] повернув позивачу 3\~450 доларів США.. Згідно розписки від 13.10.2019 року, відповідач зобов?язався ці кошти повернути позивачу на протязі трьох місяців, а саме 05.02.2020 р. Однак дані грошові кошти повернуті не були у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідачем умови договору позики не виконуються. Згідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Положеннями\~ст. 1046-1047 цього Кодексу\~передбачено,\~що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно вимог\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Після закінчення строку на повернення грошових коштів, що були передані у позику, відповідач не здійснив жодних дій щодо повернення коштів за винятком повернутих 3\~450 доларів США, відтак станом\~на дату подачі цього позову зобов`язаний повернути суму заборгованості у розмірі 37 000 доларів США. Відповідно до ч.1, ч.2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до вимог\~ЦК України\~розписка є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики. Згідно правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду України № 6-1967цс15 від 11.11.2015 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідно до\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму по зики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 ЦК України. Крім того у\~відповідності до ст.ст.\~610,\~612,\~625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених\~змістом\~зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності\~за\~неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання \~або \~не\~виконав\~його\~у\~строк,встановлений\~договором\~або\~законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачами судовий збір відповідно до\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~у сумі по 6090 грн. 00 коп.\~ Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Що стосується витрат на правничу допомогу необхідно зазначити наступне. Відповідно до п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з практикою ЄСПЛ, відображеною в пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34- 36 рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини другої\~статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~адвокатський гонорар може існувати у фіксованій формі. Оскільки Договором визначено суму гонорару саме в такий спосіб, відповідач не зобов`язаний посилатись на час, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг. Обґрунтованість розміру витрат на оплату послуг адвоката в такому разі визначається на підставі наявних доказів. Як вбачається із заяви про стягнення судових витрат, позивач просить стягнути з відповідача 10000 грн. Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та акт виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 10000 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме, судовий збір та витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved