Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-05 00:00:00

27 грудня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Казанківської селищної ради про визнання права на майнові права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила що, [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, у вигляді прав засновника ФГ «ВОЛЯ» (код ЄДРПОУ: 20898138, місцезнаходження юридичної особи: 56000, Миколаївська область, Баштанський (Казанківський) район, смт. Казанка, вул. Сільська, буд. №14). Звернувшись до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О., для оформлення своїх спадкових прав, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку прав ФГ «ВОЛЯ», у зв`язку з відсутністю сформованого статутного капіталу. Посилаючись на викладене просить визнати за нею, право на майнові права засновника ФГ «ВОЛЯ» (код ЄДРПОУ: 20898138, місцезнаходження юридичної особи: 56000, Миколаївська область, Баштанський (Казанківський) район, смт. Казанка, вул. Сільська, буд. №14), в порядку спадкування за законом, після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2023 року провадження у зазначеній справі відкрито, залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області і Баштанську районну державну адміністрацію Миколаївської області до участі у цивільній справі та призначено до підготовчого засідання. 15 лютого 2023 року представником позивача [PERSON] до закінчення підготовчого засідання подано письмову заяву про зміну предмету позову, в якій посилаючись на ефективний спосіб захисту прав спадкоємця засновника фермерського господарства, просив змінити предмет позову шляхом визнання за [PERSON] прав засновника ФГ «ВОЛЯ» (код ЄДРПОУ: 20898138, місцезнаходження юридичної особи: 56000, Миколаївська область, Баштанський (Казанківський) район, смт. Казанка, вул. Сільська, буд. №14), в порядку спадкування за законом, після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 15 лютого 2023 року прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, але від них надійшла заява, в якій вони просить справу розглядати без їхньої участі, заявлені вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідач Казанківська селищна рада явку свого представника у судове засідання не забезпечила, надала суду заяву про можливість слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області явку свого представника у судове засідання не забезпечило, про час, дату і місце його проведення було повідомлене належним чином, про причини неявки суду не повідомило. Третя особа - Баштанська районна державна адміністрація Миколаївської області явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про час, дату і місце його проведення була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, за правилами ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Матеріалами справи встановлено, що 22 січня 2001 року Казанківською районною державною адміністрацією Миколаївської області проведено державну реєстрацію Фермерського господарства «ВОЛЯ», ідентифікаційний код юридичної особи 20898138, про що 26.08.2008 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №15131200000000435, місцезнаходження юридичної особи: 56000, Миколаївська область, Казанківський район, селище міського типу Казанка, вулиця Сільська, будинок 14, засновник та голова господарства [PERSON] , члени господарства: [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (копія) (а.с.18), та Статутом Фермерського господарства «ВОЛЯ» (копія) (а.с.7-13). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15 грудня 2021 року (копія) (а.с.6). Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч.2 ст.1220 ЦК України. В силу приписів ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі у вигляді права на Фермерське господарство «ВОЛЯ». Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами 1-3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Приписами ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. З спадкової справи №5/2022, заведеної приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О. від 17 січня 2022 року (копія) вбачається, що єдиним спадкоємцем всього спадкового майна після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON] . Спадкоємцем [PERSON] подано заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] , та спадкоємцем [PERSON] подано заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого сина [PERSON] (а.с.47-159). 01 грудня 2022 року [PERSON] , приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О., було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходиться на зберіганні у АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» на депозитному рахунку № [NUMBER] , відкритому 06.04.2015 року за номером договору SAMDNWFD0070558650200, на картковому рахунку № [NUMBER] відкритому 04.05.2018 року за номером договору SAMDN51000104854875 на ім`я спадкодавця [PERSON] із залишком 1132 (одна тисяча сто тридцять два) грн 93 коп. (а.с.135, арк. спад. спр. 88). Крім того, 01 грудня 2022 року [PERSON] , приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О., було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на транспортний засіб, автомобіль ЛЕГКОВИЙ - ЗАГАЛЬНИЙ/CAR- GENERAL УНІВЕРСАЛ -В, марки (моделі) DACIA LOGAN, випуску 2010 року, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , який належав спадкодавцеві [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] , виданого ТСЦ 1243 (а.с.137, арк. спад. спр. 90). 02 грудня 2022 року [PERSON] , приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О., було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , який належав спадкодавцеві [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.1992 року за р.№1221 (а.с.149, арк. спад. спр. 102). 02 грудня 2022 року [PERSON] , приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О., було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,1500 га (кадастровий номер земельної ділянки:4823655101:38:040:0050), цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцеві [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯК №266831, виданого 21.11.2011 року (а.с.151, арк. спад. спр. 104). 02 грудня 2022 року [PERSON] , приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О., було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0288 га (кадастровий номер земельної ділянки:4823655101:38:040:0051), цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцеві [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯК №266832, виданого 21.11.2011 року (а.с.153, арк. спад. спр. 106). 02 грудня 2022 року [PERSON] , приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О., було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 1,7899 га (кадастровий номер земельної ділянки:4823655101:33:000:0032), цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в межах Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області, яка належала спадкодавцеві [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, серії МК №040411, виданого 01.11.2004 року (а.с.155, арк. спад. спр. 108). 02 грудня 2022 року [PERSON] , приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О., було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 50.0000 га (кадастровий номер земельної ділянки:4823655100:11:000:0252), цільове призначення якої: для ведення фермерського господарства, яка знаходиться в межах Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області, яка належала спадкодавцеві [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю, серії МК №21, виданого 06.04.1994 року Казанківською районною радою Миколаївської області згідно з рішенням ради від 25.03.1994 року та договором купівлі-продажу від 03.02.1994 року №7 та, зареєстрованого у Казанківській районній раді в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №27 (а.с.157, арк. спад. спр. 110). Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, а саме: на частку майнових прав у Фермерському господарстві «ВОЛЯ» після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] (позивачу) було відмовлено, про що приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О. винесено відповідну постанову від 01 грудня 2022 року. Дана постанова мотивована тим, що не надано документів на майно фермерського господарства як цілісний майновий комплекс та відсутність сформованого статутного капіталу (копія) (а.с.139, арк. спад. спр. 92). Відповідно до п.п.6.1, п.6.2 розділу 6 статуту Фермерського господарства «ВОЛЯ» майно Господарства утворюється з майна членів Господарства шляхом внесення відповідних внесків, а також з майна набутого самим Господарством у процесі його діяльності. У власності Господарства можуть знаходитися землі, споруди, худоба, насадження, засоби виробництва, виробнича продукція, транспортні засоби, гроші, цінні папери, а також інше майно споживчого та виробничого призначення (а.с.35-42). Згідно зазначеного статуту Фермерського господарства «ВОЛЯ», зареєстрованого 26 серпня 2008 року, реєстраційний №15131200000000435 (а.с.35-42) та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.12.2002 року (а.с.15-17) у Фермерську господарстві «ВОЛЯ», ідентифікаційний код юридичної особи: 20898138, місцезнаходження: Україна, 56000, Миколаївська область, Баштанський (Казанківський) район, смт. Казанка, вул. Сільська, буд.№14, статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) -0,00 гривень. На час заснування Фермерського господарства «ВОЛЯ» відносини, пов`язані зі створенням і діяльністю селянських (фермерських) господарств, регулював Закон України «Про селянське (фермерське) господарство від 20 рудня 1991 року №2009-XII (далі - Закон №2009-XII). Селянське (фермерське) господарство було формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією. Інтереси селянського (фермерського) господарства перед підприємствами, установами та організаціями, окремими громадянами представляв голова господарства. Право на створення селянського (фермерського) господарства мав кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку, виявив таке бажання, мав документи, що підтверджують його здатність займатися сільським господарством, і пройшов конкурсний відбір. Першочергове право на створення селянського (фермерського) господарства надавалося громадянам, які проживали в сільській місцевості і мали необхідну кваліфікацію або досвід роботи в сільському господарстві (ч.ч.1, 4 ст.2, ч.1 ст.4 Закону №2009-XII). На час смерті засновника Фермерського господарства «ВОЛЯ» діяв Закон України «Про фермерське господарство» №973-ІV (далі - Закон №973-IV), згідно якого фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України (ст.1 Закону №973-IV). Відповідно до ст.4 Закону №973-IV головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом. Згідно ст.19 Закону №973-IV до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Аналогічні норми містяться в ст.191 ЦК України, відповідно до якої, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання (ч.1 ст.22 Закону №973-IV). В той же час, у відповідності до ст.23 Закону №973-IV успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Пунктом 4 ст.35 Закону №973-IV передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Єдиний член Фермерського господарства «ВОЛЯ» [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26 травня 2021 року (копія) (а.с.5). Судом встановлено, що після смерті засновника Фермерського господарства «ВОЛЯ» [PERSON] діяльність фермерського господарства не припинилась, позивач [PERSON] як спадкоємець, виявила бажання набути права засновника господарства та продовжити його діяльність. У постанові від 21 січня 2020 року у справі №908/2606/18 Велика Палата Верховного Суду вказала про можливість застосування до правовідносин, які виникають у зв`язку з діяльністю фермерських господарств, приписів законодавства, що регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю, у випадку, якщо спірні правовідносини не врегульовані статутом або Законом України «Про фермерське господарство». На час виникнення спірних правовідносин діяв Закон України «Про господарські товариства», який у статті 55 передбачав, що у зв`язку зі смертю громадянина-учасника товариства, спадкоємці мали переважне право вступу до цього товариства. У разі відмови спадкоємця від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього спадкоємця йому видавалася у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала спадкодавцю, і вартість якої визначалася на день смерті учасника. Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів Фермерське господарство «ВОЛЯ» не має сформованого складеного капіталу та не має зареєстрованих майнових прав. Оскільки спадкодавець [PERSON] був засновником, головою та кінцевим бенефіціарним власником Фермерського господарства «ВОЛЯ», в якого немає сформованого статутного капіталу, а позивач [PERSON] як єдиний спадкоємець майна [PERSON] не відмовлялася від вступу до цього господарства, як і їй не відмовлено у цьому, то визнання за нею в порядку спадкування після смерті батька права засновника Фермерського господарства «ВОЛЯ» є ефективним способом захисту її прав як спадкоємця засновника, що відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним в пункті 43 постанови від 23 червня 2020 року у справі №179/1043/16-ц. За таких обставин, суд приходить висновку, що визнання за спадкоємцем [PERSON] права засновника Фермерського господарства «ВОЛЯ» в порядку спадкування за законом в судовому порядку є винятковим способом захисту її прав, тому вбачаються підстави для задоволення даного позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 992 грн 40 коп.

Outcome: approved