Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

23.12.2022 року до Новобузького районного суду Миколаївської області звернувся представник Управління Державного агенства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області (Миколаївський рибоохоронний патруль) начальник підприємства Міщенко Є. з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з [PERSON] на користь держави заподіяну ним майнову шкоду внаслідок вчинення адміністративного правопорушення в сумі 13872,00 грн. та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2481,00 грн. Свої вимоги мотивував тим, що Новобузьким районним судом Миколаївської області 11.01.2022 року винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 481/1657/21 відносно [PERSON] , згідно якої останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП. Судом при розгляді даної справи встановлено, що 25.11.2021 року о 17:00 год. відповідач в Миколаївській області Новобузького району на Софіївському водосховищі річки Інгул, біля с. Софіївка, здійснював лов риби з берега спінінгом та виловив рибу щука, загальною вагою 5 кг, що на 2 кг (або 4 шт.) більше за добову норму вилову. Своїми діями порушив п.3.14 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року та заподіяв шкоду рибним запасам України на суму 13872,00 гривень, розрахованих відповідно такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затверджених Постановою КМУ від 21.11.2011 року № 1209. Проте, під час винесення постанови по справі, відповідно до ст.40 КУпАП судом не прийнято рішення про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями відповідача рибному господарству, обчисленої згідно зазначених такс. Відповідачеві було направлено претензію № 35.7-14/37, з метою досудового врегулювання спору та сплати суми завданих збитків. У досудовому порядку сума завданих збитків на дату подачі позову не сплачена. За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2022 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І. Ухвалою судді від 27.12.2022 року відкрито провадження та призначено вказану справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 24.01.2023 року о 10:30 год. 24.01.2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання, в якому він просив суд витребувати з архіву Новобузького районного суду Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] № 481/1657/21 (провадження № 3/481/4/2022). Ухвалою суду від 24.01.2023 року клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано з архіву Новобузького районного суду Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] № 481/1657/21 (провадження № 3/481/4/2022). У зв`язку з витребуванням доказів в судовому засіданні оголошено перерву до 22.02.2023 року 10:00. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи позовні вимоги не визнав, не заперечував проти здійснення 25.11.2021 року лову риби (щука), але повідомив, що працівники рибоохоронного патруля ввели його в оману при складанні протоколу , не повідомивши, що за правопорушення нараховані збитки на суму 13872 гривні, у зв`язку з чим він з таким погодився та підписав усі документи, що надали йому ці працівники. Також відповідач зазначив, що за одне й те ж правопорушення він, у разі стягнення шкоди, понесе відповідальність двічі, що суперечить ст.61 Конституції України. Тому просив відмовити позивачу в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи, а також матеріали справи про адміністративне правопорушення № 481/1357/22, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відносно [PERSON] головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Миколаївського рибоохоронного патруля Сидорикою Ю.А. складено протокол про адміністративне правопорушення № 017360/1098 від 25.11.2021 року і на підставі вказаного протоколу Новобузьким районним судом Миколаївської області 11.01.2022 року була винесена постанова по справі № 481/1657/21 року відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, а провадження у справі закрито, звільнено його від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю, оголошено усне зауваження (а.с.8). Відповідно до розрахунку розміру шкоди заподіяної державі, загальна сума заподіяної шкоди [PERSON] становить 13872,00 грн., що підтверджено описом об`єктів лову (добування) вилучених у порушника [PERSON] згідно з протоколом від 25.11.2021 року № 017360 про адміністративне правопорушення, складеним інспектором рибоохорони Сидорикою Ю.А. (а.с.9). На адресу відповідача позивачем було направлено претензію № 35.7-14/37 від 15.11.2022 року про сплату суми завданих збитків, однак сума збитків не була сплачена (а.с.12). Фактичним обставинам, встановленим судом відповідають правовідносини щодо відшкодування збитків, заподіяних порушенням природоохоронного законодавства, які кваліфікуються як відносини із відшкодування позадоговірної шкоди та регулюються, зокрема Цивільним кодексом України, Законом України «Про рослинний світ», Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища». Відповідно до ст.16 Конституції України\~забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави. Згідно зі\~ст. 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про рибне господарство», водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Аналогічні положення закріплено ст.ст.3,5 Закону України «Про тваринний світ», ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Згідно з п.9 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого\~ постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.1998 року № 1126, вимоги щодо здійснення любительського і спортивного рибальства та застосування знарядь і способів лову (добування), норми, заборонені місця і його строки встановлюються правилами любительського і спортивного рибальства за басейно-територіальним принципом (далі - правила рибальства), які затверджуються Мінагрополітики за поданням Держрибагентства, за погодженням з Міндовкіллям. Пунктом 3.14 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених\~наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року (чинних на час вчинення правопорушення) забороняється вивезення (винесення) риби, раків та інших водних живих ресурсів у кількості, що перевищує добову норму лову, або заборонених до лову правилами рибальства. Відповідно до ст.63 Закону України «Про тваринний світ», ч.4, ч.5 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» встановлено, що посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками. Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 895 від 30.09.2015 року\~зі змінами, Державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем. Відповідно до п. 7 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони). Згідно Положення про Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 року № 229 в редакції наказу Державного агентства рибного господарства України від 27.11.2019 року № 504 та наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 24.09.2021 року № 412 (далі - Положення) основним завданням Миколаївського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем в районі діяльності. За приписами ст.ст.12, 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вина відповідача у порушенні правил рибальства встановлена постановою Новобузького районного суду Миколаївської області від 11.01.2022 року, що набрала законної сили. З огляду на викладене та враховуючи, що судом встановлена протиправність дій [PERSON] , якими завдано шкоду державним інтересам шляхом незаконного вилову цінних видів водних біоресурсів, суд дійшов висновку про наявність підстав для її відшкодування. Суд не вбачає підстав для зменшення розміру шкоди, яка підлягає до стягнення, оскільки розмір заявленої шкоди не перевищує дохід відповідача за один місяць. Суд також вважає посилання відповідача про покладення на нього подвійної відповідальність за одне й те ж правопорушення, помилковим, оскільки [PERSON] притягнутий до різних видів юридичної відповідальності один, за постановою Новобузького районного суду від 11.01.2022 року, якою він визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.4 ст.85 КУпАП та за малозначністю закрите провадження в справі, а за цим рішенням до цивільно-правової відповідальності. Згідно ст. 324 ЦК України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди (Софіївській територіальній громаді). Згідно вимог п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема особи з інвалідністю ІІ групи. Як вбачається з копії довідки до акту огляду медико-соціальної експертизи серії 12ААВ від 130500 [PERSON] є інвалідом ІІ групи безстроково(а.с.54-55.). Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved