Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2023330263 від 26.03.2019 в розмірі 36751,55 грн. та судові витрати. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, 26.03.2019 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2023330263. Банк на виконання умов вказаного договору надав відповідачу кредит у загальному розмірі 10049,00 грн, проте відповідач у визначені договором строки не повернув кредитні кошти, у зв`язку з чим виникла заборгованість за основним боргом та нарахованими відсотками. Станом на 07.10.2022 заборгованість становить 36751,55 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 28065,44 грн, заборгованість за відсотками - 8686,11 грн, що і є підставою звернення до суду. Позивач у судове засідання не з`явився, проте при подачі позову до суду просив слухати справу у відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, на його адресу реєстрації було направлено пакет документів, але не надав відзив на позовну заяву у строк, передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 26.03.2019 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2023330263. Банк надав позичальнику кредит на придбання товару в сумі 10049,00 грн, включаючи витрати на додаткові послуги банку, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього договору. Також, сторонами погоджені відсотки за користування кредитом, відповідальність у разі порушення зобов`язань. Дата остаточного повернення кредиту 26 березня 2021 (а.с. 4-11). 26.03.2019 відповідач отримав товар придбаний за кредитні кошти, що підтверджується товарним чеком №000009006171974, квитанцією та видатковою накладною №9006171974 (а.с. 12-13,21). Згідно копії розрахунку заборгованості за договором № 2023330263 від 26.03.2019 станом на 07.10.2022 заборгованість [PERSON] перед банком становить 36751,55 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 28065,44 грн, заборгованість за відсотками - 8686,11 грн (а.с.24-83). 13.10.2022 позивач звертався до відповідача з досудовою вимогою щодо досудового стягнення заборгованості (а.с.22-23). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України), і вимог законодавства. Крім того, згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частина 2 статті 625 ЦК України регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку не повернуті, кредитор має право вимагати виконання зобов`язання у будь-який час шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та нарахованих відсотків, отже, вбачається наявність правових підстав для стягнення у примусовому порядку з боржника суми заборгованості у розмірі - 36751,55 грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2481,00 грн. Керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,-

Outcome: approved