Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У належній їй квартирі зареєстрована [PERSON] - відповідач по справі. Фактично за вказаною адресою відповідач не проживає з 02 серпня 2019 року, її особистих речей у квартирі немає. Реєстрація відповідача за її місцем проживання не дає їй можливості в повній мірі реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження квартирою. Крім того, у неї виникають незручності, оскільки вона не може отримати субсидію на погашення витрат з оплати житлово-комунальних послуг. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Прокопчук М.В. подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять розглянути справу за їх відсутності та задовольнити позов. Не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 12 листопада 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Омельяненко І.В., належить квартира [ADDRESS] , що стверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 284369901 від 12 листопада 2021 року. Відповідач [PERSON] , [INFO] ,\~зареєстрована за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~про що\~свідчить довідка\~№ 5688/4983\~від 19\~грудня 2022 року, видана Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області. Як вбачається з довідки № 1030, виданої 05 грудня 2022 року Мізоцькою селищною радою Рівненського району Рівненської області, [PERSON] зареєстрована, але не проживає за адресою: [ADDRESS] , про що стверджують свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивача. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З огляду на викладене, відповідач [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] понад шість місяців. Домовленості між сторонами про збереження права користування житлом у разі довготривалої відсутності не було. Підстав для збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем судом не встановлено. За таких обставин, суд вважає доведеними вимоги позивача, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved