Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

позивач за первісним позовом ТОВ «Донагролюкс» звернувся з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору про встановлення права користування земельною ділянкою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 01 липня 2007 року між ПП "Агрофірма ім. Чкалова" та відповідачем [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 4.12 (4,1165) га, кадастровий номер земельної ділянки 1425585400:04:000:2963, та 01 жовтня 2007 року цей договір був зареєстрований у Ясинуватському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" за № 04.07.170.00196. Договір укладено на 20 років, тобто до 01 жовтня 2027 року. Правонаступником ПП «Агрофірма ім. Чкалова» є ТОВ «Донагролюкс». Відповідно до п. 1.1 Статуту ТОВ «Донагролюкс», ТОВ «Донагролюкс» створено 01 вересня 2009 року шляхом перетворення ПП «Агрофірма ім. Чкалова» та є його повним правонаступником в усіх правовідносинах у повному обсязі стосовно прав та обов`язків ПП «Агрофірма ім. Чкалова». Пунктом 37 договору встановлено, що дiя договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки мотивів суспільної необхідності порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря. Договір припиняється також інших випадках, передбачених законом. Дія Договору припиняється, відповідно до п.38 Договору, шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї зі сторін наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використання, також інших підстав, визначених законом. Тобто на теперішній час Договір від 01 липня 2007 року [PERSON] не припинено. 21 травня 2020 року інформації Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку стало відомо, що зазначена земельна ділянка одночасно перебуває в оренді й Селянське (фермерське) господарство «ПОЗНАХ» (ЄДРПОУ 26641672), державна реєстрація права оренди здійснена 13 серпня 2018 року, строком на 15 років. Всупереч вимогам земельного законодавства України, на одну земельну ділянку не можливе одночасно існувати два договори оренди землі. Договір між ПП "Агрофірма ім. Чкалова" та відповідачем [PERSON] був укладений первісним, власник земельної ділянки не звертав приводу припинення договору оренди землі не звертався підстави вважати договір оренди землі, таким, що припинив свою дію. Рішення суду, щодо розірвання договору оренди земельної ділянки та скасування реєстрації договору оренди також відсутнє. Договір оренди земельної ділянки між [PERSON] та Селянським (фермерським) господарством «ПОЗНАХ» укладений з порушенням вимог земельного законодавства, ЦК України згідно приписів частини 1 ст. 203 ЦК України є недійсним. Тому позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 01 серпня 2018 року, укладений між [PERSON] та Селянським (Фермерським) господарством «Познах», щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 4,12 га, кадастровий номер: 1425585400:04:000:2963, яка розташована на території Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27454896\~ від 13 серпня 2018 року, а також стягнути з відповідачів судові витрати. В зустрічному позові представник відповідача за первісним позовом [PERSON] адвокат Очеретько Є.О. не погоджується з позовом ТОВ «Донагролюкс» з таких підстав. ТОВ «Донагролюкс», а раніше ПП «Агрофірма ім. Чкалова» самоусунулася від виконання своїх обов`язків щодо сплати орендної плати зa використання земельної ділянки кадастровий номер 1425585400:04:000:2963, ще з 2013 року, [PERSON] перестала отримувати орендну плату за свою земельну ділянку. [PERSON] була у скрутному матеріальну становищі, психологічно зломлена через проведення антитерористичної операції в її місці проживання та знаходження в зоні проведення бойових дій, а тому у серпні 2018 року нею укладено договір оренди його земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 4,12 га з Селянським (фермерським) господарством «ПОЗНАХ», та відповідний договір зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Оскільки Селянське (Фермерське) господарство «ПОЗНАХ» належним чином виконує свої обов`язки, щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення загальною площею 4,12 га з кадастровим № 1425585400:04:000:2963, то [PERSON] , вважає його добросовісним орендарем, а відповідно якщо ПП «Агрофірма ім.Чкалова», правонаступником якого є ТОВ «Донагролюкс» є минулим орендарем по договору вiд 01 липня 2007 року його земельної ділянки, то [PERSON] вважає, що такий договір підлягає розірванню, а державна реєстрація за № 04.07.170.00196 скасуванню. Таким чином, оскільки [PERSON] - позивач за зустрічним позовом стверджує, що не отримувала оренду плату з 2013 року від ПП «Агрофірма ім.Чкалова» правонаступником якого с ТОВ «Донагролюкс», то враховуючи вищевикладені обставини є всі підставі вважати, що останній істотно порушив умови договору оренди та норм Закону щодо несплати орендної плати [PERSON] по договору вiд 01 липня 2007 року, що носило систематичний характер та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] адвокат Очеретько Є.О. просить розірвати договір оренди землі від 01 липня 2007, укладений між [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] та приватним підприємством «Агрофірма ім. Чкалова» (нині - товариство з обмеженою відповідальністю "Донагролюкс" код ЄДРПОУ 33660979), який зареєстрований у Ясинуватському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01 жовтня 2007 року за № 04.07.170.00196. Скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 01 липня 2007, укладений між [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] та приватним підприємством «Агрофірма ім. Чкалова» (нині - товариство з обмеженою відповідальністю "Донагролюкс" код ЄДРПОУ 33660979), який зареєстрований у Ясинуватському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01 жовтня 2007 року за № 04.07.170.00196 та стягнути з ТОВ «Донагролюкс» понесені судові витрати. В судове засідання сторони не з`явились про дату час та місце проведення повідомлені належним чином. Надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. На своїх вимогах наполягають. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Щодо первісного позову. Судом встановлено, що 01 липня 2007 року між [PERSON] та ПП «Агрофірма ім. Чкалова» укладено договір оренди землі, щодо земельної ділянки загальною площею 4,12 га строком на 20 років, який зареєстрований у Ясинуватському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01 жовтня 2007 року за № 04.07.170.00196. Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка кадастровий номер 1425585400:04:000:2963, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,1165 га, яка розташована: Донецька обл., Ясинуватський район, Первомайська сільська рада, за межами населеного пункту належить [PERSON] . Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Донагролюкс», код ЄДРПОУ 33660979 є правонаступником приватного підприємства «Агрофірма імені Чкалова». Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до статей 210 і 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносини, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із частиною 2 статті 124 Земельного кодексу України у редакції, чинній на час підписання [PERSON] із позивачем за первісним позовом договору оренди землі та його реєстрації, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до частини 1 статті 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно із частиною 2 статті 125 ЗК України у редакції, чинній на час підписання [PERSON] із позивачем за первісним позовом договору оренди землі та його реєстрації, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Відповідно до норм статей 18 і 20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час укладення договору оренди, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Згідно з пунктом 39 договору оренди землі розірвання цього договору в односторонньому порядку не допускається. За пунктом 43 зазначеного договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Згідно із статтею 202 ЗК України, в редакції, що діяла на час укладання договору оренди земельної ділянки, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель (частина перша). Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок (далі - Книга записів); б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку (частина друга). Порядок державної реєстрації договору оренди земельної ділянки станом момент укладення договору оренди та його реєстрації регулювався постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі» від 25 грудня 1998 року № 2073 (далі - Порядок). Згідно з пунктами 13, 14 Порядку після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком. Книга записів державної реєстрації договорів оренди землі ведеться окремо в розрізі кожної сільської, селищної, міської ради, а також у розрізі Київської, Севастопольської міської державної адміністрації. Книга прошнуровується, засвідчується підписами сільського, селищного, міського голови та начальника районного відділу, міського управління (відділу) земельних ресурсів і скріплюється печатками. Датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації. Згідно із частинами 2, 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Пунктами 3, 4 Порядку встановлено, що державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки. Забезпечення реєстрації договорів оренди покладається на відповідні державні органи земельних ресурсів: районні відділи земельних ресурсів; управління (відділи) земельних ресурсів у містах обласного і районного підпорядкування; Київське і Севастопольське міське управління земельних ресурсів. Відповідно до Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року № 220 факт державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, якщо така відбулася, відображався у тексті цього договору, де серед іншого також зазначалася інформація про орган, який провів державну реєстрацію договору та його посадову особу, дата вчинення, номер запису в Державному реєстрі земель. На підтвердження вказаної інформації державний реєстратор посвідчував напис своїм підписом та печаткою органу реєстрації за наявності. Отже, договір оренди землі від 01 липня 2007 року, укладений між [PERSON] та ПП «Агрофірма ім. Чкалова», був зареєстрований 01 жовтня 2007 року відповідно до вимог законодавства, що діяло на той час, та є чинним з моменту його державної реєстрації. Цей договір оренди не розірваний та не визнаний недійсним в передбаченому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Суд звертає увагу на те, що, одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, що узгоджується с висновками Верховного суду України у викладених у постановах від 30 березня 2016 року у справі № 21-1434а15 та від 15 листопада 2016 року у справі № 21-3030a16. Тому, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Донагролюкс" до [PERSON] , селянського (фермерського) господарства "ПОЗНАХ" про визнання недійсним договору про встановлення права користування земельною ділянкою підлягають задоволенню шляхом визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 01 серпня 2018 року, укладений між [PERSON] та Селянським (Фермерським) господарством «Познах», щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 4,12 га, кадастровий номер: 1425585400:04:000:2963, яка розташована на території Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27454896 від 13 серпня 2018 року. Щодо зустрічного позову. Суд встановив, що згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 27454896 від 13 серпня 2018 року, 01 серпня 2018 року укладений договір оренди земельної ділянки між [PERSON] та Селянським (Фермерським) господарством «Познах», щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 4,12\~га, кадастровий номер: 1425585400:04:000:2963, яка розташована на території Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27454896 від 13 серпня 2018 року. Судом досліджено платіжні відомості за період з 2013 року по 2015 рік. Згідно з якими у 2014 році [PERSON] отримала орендну плату за землю в розмірі 2240 грн., про що наявний її підпис, у 2015 році [PERSON] відмовилась отримати орендну плату за землю в сумі 2690,25 грн., про що наявний її підпис. 01 липня 2007 року між [PERSON] та ПП «Агрофірма ім. Чкалова» укладено договір оренди землі, щодо земельної ділянки загальною площею 4,12 га строком на 20 років, який зареєстрований у Ясинуватському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01 жовтня 2007 року за № 04.07.170.00196. Відповідно до п. 1 наведеного Договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Первомайської сільської ради. Згідно з п. 2 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,12 га, у тому числі сільськогосподарського призначення 4,12 га. Пунктом 8 Договору, визначено, що договір укладено на 20 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Частинами першою та другою статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Відповідно до ч. 8 ст. 93 ЗК України, орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Згідно з п. 9 укладеного між сторонами Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 500, 00 грн. на рік. Пунктом 10 Договору встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції. Між тим, пунктом 13 Договору, передбачено, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом. Так, в судовому засіданні відповідач за первісним позовом та її представник зазначили, в порушення п.9 укладеного Договору між [PERSON] та позивачем за первісним позовом, останній жодного разу з 2015 року не здійснював оплату за оренду земельної ділянки належної [PERSON] на праві власності. На вимогу [PERSON] щодо здійснення виплат за оренду земельної ділянки, позивач за первісним позовом жодних дій не вчиняв. Дані обставини справи вказані [PERSON] та її представником у судовому засіданні представником ТОВ «Донагролюкс» не спростовані. За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно з абзацом другим статті 21 Закону України «Про оренду землі», розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до п. 11 Договору, орендна плата вноситься один раз на рік не пізніше 15 листопада поточного року. Пунктом 41 Договору, визначено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до Закону та цього договору. Водночас, у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України, передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Таким чином, згідно зі статтями 13,15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичного порушення договору, може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. А тому, неналежне виконання умов договору, зокрема, невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічну позиці висловила колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 24 жовтня 2019 року у справі № 243/322/17 (провадження № 61-27255св18). Крім того, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Матеріали справи свідчать, що позивач за первісним позовом протягом 2015-2020 років не сплачував орендну плату за вказаним договором оренди землі. Заперечуючи проти зустрічного позову, представник ТОВ «Донагролюкс» надала суду витяг з списку про отримання орендної плати за 2015 рік, видану ПП «Агрофірма ім. Чкалова» за 2015 рік, однак суду не надано первинних бухгалтерських документів, які б підтверджувати факт нарахування та виплати орендодавцю орендної плати за період з 2015 року по 2020 рік. Вищевказане не може вважатись належним виконанням умов договору оренди землі. Будь-які докази на підтвердження повідомлення [PERSON] щодо можливості отримання орендної плати за договором оренди землі, накопичення на депозитному рахунку нотаріуса ( стаття 537 ЦК України), відкриття банківського рахунку на вимогу чи виконання в інший спосіб своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної сплати орендної плати у відповідності до положень вказаного договору оренди землі, представником ТОВ «Донагролюкс» не надано. Отже, приймаючи до уваги викладене, а також те, що позивач за первісним позовом не виконав обов`язки визначені ст. 24 Закону України «Про оренду землі» та п.9 Договору, не надав суду доказів на підтвердження виконання умов договору та оплати [PERSON] коштів за користування орендованою земельною ділянкою (в межах заявлених позовних вимог), зазначена умова договору є істотною, суд приходить до висновку, що Договір підлягає розірванню. Оскільки суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимоги [PERSON] щодо розірвання договору оренди землі, обґрунтованою є й вимога про скасування державної реєстрації договору оренди землі від 01 липня 2007 року, що фактично є похідною від первісної вимоги і має на меті відновлення прав [PERSON] після розірвання вищезазначеного договору. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому слід стягнути з селянського (фермерського) господарства "ПОЗНАХ" на користь ТОВ «Донагролюкс» понесені судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу, у розмірі 3401 грн. 00 коп. На підставі ч. 10 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним зобов`язати [PERSON] сплатити на користь ТОВ «Донагролюкс» різницю судових витрат, які складаються з витрат по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 2493,00 грн (3401,00 грн - 908,00 грн), звільнивши ТОВ «Донагролюкс» від обов`язку сплачувати [PERSON] судові витрати у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved