Jurisdiction: civil
Date: 2023-03-07 00:00:00

позивачка 09.02.2023 звернулась до суду із позовною заявою в якій, просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня подачі позовної заяви до досягнення повноліття дітей. Обгрунтування позиції сторін В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем, від спільного проживання в якому мають трьох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньок [PERSON] [INFO] і [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її утриманні. Проте відповідач в повній мірі не виконує обов`язок по утриманню дітей, а вона самостійно належний рівень забезпечити не може. За таких обставин просить стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій просить розглядати справи здійснювати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву, в судове засідання не з`явився, 08.03.2023 подав письмову заяву про визнання позову та проведення судового розгляду за його відсутності. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою від 15.02.2023 відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 08.03.2023. Позивачка [PERSON] 21.02.2023 подала заяву в якій просить розглядати справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] 08.03.2023 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Зважаючи на те, що сторони скористались своїм правом та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд 08.03.2023 провів судовий розгляд за їх відсутності на підставі наявних у суду матеріалів, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст.\~247\~ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 1, 4 ст.\~206\~ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а відтак позов слід задовольнити. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.08.2013, що вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 20.08.2013 (а.с. 5). Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] і [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтв про народження [NUMBER] від 27.08.2013, [NUMBER] від 03.06.2015, [NUMBER] від 09.02.2022 відповідно (а.с. 6-8). Згідно довідки № 469 від 15.11.2022 виданої старостою Могильненського старостинського округу Заваллівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають з матір`ю [PERSON] та перебувають на її утриманні. (а.с. 9). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України. Частини 2 статті 51\~Конституції України та статті 180\~СК України визначають, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - з дня подання такої заяви відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України. Крім цього, суд враховує положення статей 8, 11, 12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» (26 квітня 2001 року № 2402-III). Зважаючи на положення частини 2 ст.\~10\~ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони є батьками трьох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньок [PERSON] [INFO] і [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Відповідач, як батько дітей, зобов`язаний їх утримувати до повноліття. Дані обставини також визнаються відповідачем. Суд зазначає, що утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком батьків в рівній мірі. Право на отримання позивачкою аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визнається відповідачем, відтак, дана обставина в силу приписів частини 1 ст.\~82\~ЦПК України не потребує доказуванню. Позивач настоює на задоволенні позову, відповідач позов визнає. Згідно ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставин того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи, інтереси інших осіб, судом не встановлено, а тому підстави для постановлення ухвали про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову - відсутні. Аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 09.02.2023. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності позов слід задовольнити повністю. Щодо розподілу судових витрат Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Статтею 142\~ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів не сплачувала судовий збір в сумі 1073,60 грн, так як звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати у виді судового збору в сумі 536,80 грн, тобто 50 % від суми судового збору, яка підлягала до сплати позивачем при поданні позову до суду, а іншу частину судового збору в розмірі 536,80 грн компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved