Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, вказуючи, що на даний час постало питання про призначення їй пенсії, у зв`язку із чим звернулась до Головного управління ПФУ Рівненської області. Реалізувати своє право на призначення пенсії не може, оскільки в документах, які підтверджують її право на пенсію, є розбіжності. Зокрема, в трудовій книжці [NUMBER] виданої на прізвище, [PERSON] , [INFO] (Текст написано на російській мові) заповнений 15.12.1981 року прізвище заявниці записане з помилко через букву «е», тобто правильно [PERSON] (на російській мові) через букву «и». У зв`язку із цим позбавлена можливості підтвердити своє право на пенсію. А тому, просить суд встановити факт належності заявнику трудової книжки [NUMBER] . Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2023 року прийнято дану заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Будь-які інші процесуальні дії судом не вчинялись. На адресу суду надійшла заява від заявника про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі письмових доказів, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із паспорта громадянина України серія [NUMBER] виданого Гощанським РВ УМВС України в Рівненській області 25.12.2000 року, заявник значиться як « [PERSON] », на сторінці №2 паспорта її прізвище, ім`я та по батькові зазначені на російській мові як « [PERSON] ». Такі ж дані заявника зазначені у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера. Факт трудового стажу та належності вищенаведених правовстановлюючих документів [PERSON] підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , а також письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , вказавши, що їм відомо, що заявник працювала у вищевказаних установах. Дані свідки працювали з нею і мають відповідні записи в своїх трудових книжках про факт роботи, та знали її і знають по сьогоднішній день. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Враховуючи вищенаведене, а також те, що встановлення даного факту не пов`язане зі спором про цивільне право і ці вимоги ґрунтуються на вимогах п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у відповідності до якого в судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, суд вважає, що підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість наведених заявником фактів та досліджених доказів відсутні, а тому вимога щодо встановлення факту, належності архівних довідокпідлягає задоволенню. Водночас суд враховує, що встановлення факту належності вказаних документу необхідне заявнику для повноцінної реалізації своїх прав, а також те, що встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст. 2 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved