Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-19 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення. Мотивуючи дану заяву, заявниця зазначає, що їй належить трудова книжка [NUMBER] , в якій вказане прізвище заявниці, яке вона мала в період шлюбу з 19 лютого 1994 року по 16 грудня 1999 року. Проте, в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища була зроблена помилка в написанні її прізвища, яке я носила під час перебування у шлюбі. Помилка в написанні прізвища виникла через неуважність реєстратора, який вказав моє прізвище після укладення шлюбу: « [PERSON] » хоча це не відповідає дійсності та справжнє моє прізвище було « [PERSON] ». Тому, для оформлення пенсії та підтвердження страхового стажу в пенсійному фонді [PERSON] потрібно підтвердити, що трудова книжка належить саме їй. Як зауважує заявниця, Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції отримали відповідь від Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про те, що виправлення помилки в Державному реєстрі актів цивільного стану відносно [PERSON] та [PERSON] , а саме виправити прізвище нареченої після реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] » неможливо, оскільки перший та другий примірники актових записів про шлюб за 1994 рік в Будьонівському районному у місті Донецьку відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходяться на тимчасово окупованій території України. Тому провести перевірку наявності паперового носія актового запису про шлюб зазначеної громадянки та підтвердити відповідність відомостей немає можливості. На підставі зазначеного, просила суд встановити факт, що має юридичне значення, що в період перебування у шлюбі з 19 лютого 1994 року по 16 грудня 1999 року, позивач, [PERSON] , мала прізвище « [PERSON] »; встановити факт належності трудової книжки [NUMBER] [PERSON] [INFO] . Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилася, подали через канцелярію суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги просили задовольнити. Представник Заінтересованої особи Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи бул повідомлений належним чином, подав до суду письмові пояснення, у яких просив проводити розгляд справи без його участі, проти задоволення заявлених вимоги не заперечував, просив прийняти рішення відповідно до чинного законодавства на підставі наданих заявницею доказів. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом встановлено, що в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища була зроблена помилка в написанні прізвища заявниці, яке вона носила під час перебування у шлюбі, а саме було зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Заявниці належить трудова книжка серії [NUMBER] , в якій вказане прізвище заявниці, яке вона мала в період шлюбу з 19 лютого 1994 року по 16 грудня 1999 року «[PERSON]» (російською мовою). Від Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції надійшов лист про те, що виправлення помилки в Державному реєстрі актів цивільного стану відносно [PERSON] та [PERSON] , а саме виправити прізвище нареченої після реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] » неможливо, оскільки перший та другий примірники актових записів про шлюб за 1994 рік в Будьонівському районному у місті Донецьку відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходяться на тимчасово окупованій території України. Тому провести перевірку наявності паперового носія актового запису про шлюб зазначеної громадянки та підтвердити відповідність відомостей немає можливості. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану с події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно ст. 201 ЦК України ім`я є особистим немайновими благом, яке охороняється цивільним законодавством. За легітимним визначенням поняття "ім`я фізичної особи", наданим в ст. 28 ЦК України, ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Таким чином, право на ім`я є особистим немайновим правом, яке законодавством віднесено до прав, що забезпечують соціальне буття фізичної особи і яке виконує функцію індивідуалізації фізичної особи. Під власним ім`ям фізична особа вступає у правовідносини, набуває та реалізує права та обов`язки. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦК України у разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Обсяг компетенції відділів державної реєстрації актів цивільного стану визначений ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». За приписами вказаної норми відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. За змістом пункту 2.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Мінюсту України від 12.01.2011 року № 96/5 (надалі - Наказом), на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому. Відповідно до пункту 2.12. Правна на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому. На підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану про виправлення помилок, доповнення запису відомостями тощо виправляються або доповнюються відповідні відомості в актових записах, які зазначено у висновку (підпункту 2.16.14. пункту 2.16 Правил). Таким чином, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану районного в місті, який складається у випадках передбачених пунктом 2.15 розділу 2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених Наказом, зокрема, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості). Між тим, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, с трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та п. 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, с трудова книжка. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; б) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України). При цьому суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Враховуючи те, що встановлення вказаного факту, має для заявниці важливе юридичне значення, а також те, що цей факт ніким не оспорюється, суд вважає можливим задовольнити заявлені вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved