Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-28 00:00:00

У квітні 2021 року, позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» у розмірі 109912,27 грн., та стягнення судових витрат у розмірі 1099,12 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 04.12.2019 на автошляху Харків-Краснодар-Перещепіне на 38км+900м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «IVECO» моделі «40.10», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві власності та автомобілів марки Renault Premium, які здійснювали переміщення (буксирування) на жорсткому зчепленні, з реєстраційними номерами [NUMBER] та [NUMBER] . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Автомобілем марки «IVECO» моделі «40.10», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , на момент здійснення дорожньо-транспортної пригоди керував [PERSON] . Постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 30.10.2020 провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , за вчинення правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Автомобілем марки Renault Premium, з реєстраційними номерами [NUMBER] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди керував [PERSON] . Постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 17.01.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Перша». 16.11.2020 син позивач, який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 15.03.2019, з метою одержання страхового відшкодування зателефонував до страхової компанії, після чого у додатку «Viber» надійшло повідомлення від «Перша Гаряча Лінія», в якому зазначалося, що останньому необхідно заповнити бланк-повідомлення потерпілого про настання події. 25.11.2020 син позивача - [PERSON] надіслав на електронну адресу відповідача необхідні документи. 08.02.2021 позивачем отримано лист № 3127/с від відповідача, в якому зазначено, що відповідачем прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування за поданою заявою. Позивач вважає, що відповідач безпідставно та необґрунтовано відмовив у виплаті страхового відшкодування. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 109912,27 грн. та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.04.2021, відкрито провадження у справі; розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідачем отримано від позивача заяву про виплату страхового відшкодування лише через один рік і один місяць від дати настання дорожньо-транспортної пригоди. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Позивачем надано до суду відповідь на відзив до суду, в якому зазначено, що в межах однорічного строку позивач звернувся до відповідача з метою одержання страхового відшкодування. Враховуючи викладене у відповіді на відзив на позовну заяву, позивач просить задовольнити позов у повному обсязі. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.12.2019 на автошляху Харків-Краснодар-Перещепіне на 38км+900м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «IVECO» моделі «40.10», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та автомобілів марки Renault Premium, які здійснювали переміщення (буксирування) на жорсткому зчепленні, з реєстраційними номерами [NUMBER] та [NUMBER] . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Транспортний засіб «IVECO» моделі «40.10», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Автомобілем марки «IVECO» моделі «40.10», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , на момент здійснення дорожньо-транспортної пригоди керував [PERSON] . Постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 30.10.2020 провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Транспортним засобом марки Renault Premium, з реєстраційними номерами [NUMBER] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди керував [PERSON] . Постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 17.01.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 3328 від 05.02.2020, складеного судовим експертом Чернецьким М.В. по визначення матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, - вартість матеріального збитку заподіяного, з технічної точки, власнику автомобіля «IVECO» моделі «40.10», ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження 04.12.2019 від дорожньо-транспортної пригоди, в цінах станом на час завершення виконання даної експертизи складає 109912,27 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди - 04.12.2019, була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Перша» - страховий поліс серії АО № 3616037, який був діючим на момент вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується інформацією із офіційного сайту Моторно (транспортного) страхового бюро України. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Перша», що підтверджується страховим полісом серії АО № 3616037. Термін дії поліса з 02.09.2019 по 01.09.2020. 16.11.2020 син позивач, який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 15.03.2019, з метою одержання страхового відшкодування зателефонував до страхової компанії, після чого у додатку «Viber» надійшло повідомлення від «Перша Гаряча Лінія», в якому зазначалося, що останньому необхідно заповнити бланк-повідомлення потерпілого про настання події. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з приписами п.п. 35.1, 35.2, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомляється про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податків (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Положення статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містять вимог щодо подання разом із заявою про виплату страхового відшкодування доказів на підтвердження вини страхувальника у вчиненні ДТП. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування від 06.01.2021, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 04.12.2019. Відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає. Листом за вих. № 3127/С від 02.02.2021 ПрАТ СК «Перша» повідомило позивача про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування, у зв`язку з неподанням заяви про відмову у виплаті страхового відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Судом встановлено, що дорожньою - транспортна пригода за участі позивача, сталася 04.12.2019 року, тоді як із повідомленням про таку та з заявою про страхове відшкодування позивач в особі свого представника звернувся до відповідача лише 06.01.2021 року. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позивач не скористався своїм правом на отримання страхового відшкодування та не звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» в передбачений законом строк - 1 рік з дати дорожньо-транспортної пригоди для отримання страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну. Зазначене вище узгоджується з висновком Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеним у постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 641/8243/14-ц (провадження № 61-10185св18), від 08 лютого 2018 року у справі № 233/6322/15-ц (провадження № 61-1080св18), від 19 грудня 2018 року у справі № 761/8048/16-ц (провадження № 61-8643св18). Крім того, суд роз`яснює, що статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про стягнення страхового відшкодування, не підлягають задоволенню. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed