Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-20 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської областізвернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що на підставі рішення Нахімовського районного суду міста Севастополя від 05 жовтня 2012 року в справі № 2704/7786/12 відповідачами було всиновлено малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , та змінено прізвище дитини « [PERSON] » на « [INFO] », а по батькові « [PERSON] » на « [INFO] ». [PERSON] і [PERSON] , які є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до внутрішнього світу, тобто створюють умови, які шкодять інтересам дитини. 08 серпня 2022 року відповідачі звернулися до служби у справах дітей Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області із заявами, в яких просили вилучити з їх родини усиновлену ними дитину, оскільки вони не можуть впоратися із вихованням і не мають наміру в подальшому виховувати дитину та проживати з ним однією родиною. Крім цього, відповідно до заяв від 05 вересня 2022 року [PERSON] і [PERSON] відмовилися від дитини та не заперечували проти всиновлення хлопчика іншими особами. 08 серпня 2022 року малолітню дитину [PERSON] було поставлено на облік дітей, які залишилися без батьківського піклування та наказом начальника служби у справах дітей Немішаївської селищної ради його було передано в сім`ю родичів/знайомих [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] . На комісії з питань захисту прав дитини Немішаївської селищної ради від 10 серпня 2022 року № 5 відбувся всебічний і повний розгляд зібраних матеріалів та зроблено висновок про доцільность позбавлення батьківських прав [PERSON] і [PERSON] відносно їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи наведені обставини, позивач просив позбавити [PERSON] і [PERSON] батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 23 вересня 2022 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Представник позивача Шандренко Н.Й. у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на викладені в ньому доводи, та просила його задовольнити. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з`явилися повторно, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзив на позов не надали. Оскільки суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачів, які повідомлялися про час і місце розгляду справи в порядку, визначеному ЦПК України, від них не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за їх відсутності, вказане дає підстави вирішити справу з огляду на наявні в ній дані (постановити заочне рішення) у відповідності до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого й не заперечує представник позивача. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом було заслухано думку малолітнього [PERSON] , який зазначив, що у нього з батьками склалися складні відносини, він відчував, що до рідних дітей батьки ставляться краще ніж до нього. Останнім часом його поведінка була незадовільна, після чого мати йому повідомила, що більше не хоче займатися його вихованням, у зв`язку із чим він буде жити в іншій сім`ї. Зараз він живе в іншій сім`ї, де він почуває себе добре, відвідує школу у місті Києві, займається малюванням. Зазначив, що, не знає чому, але проживаючи в іншій сім`ї, він почав поводити себе добре та у нього навіть немає бажання допускати поведінку, яка була у нього наявна під час проживання разом з батьками. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, заслухавши думку дитини [PERSON] , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження і копією рішення Нахімовського районного суду міста Севастополя від 05 жовтня 2012 року (а.с. 10, 19-20). 08 серпня 2022 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до начальника служби у справах дітей Немішаївської селищної ради Цапук Н.О. із заявами про вилучення з їхньої родини всиновленої ними дитини, в зв`язку з тим, що вони не можуть впоратися із вихованням (а.с. 12, 13). Відповідно до наказу № 01-39-19 від 08 серпня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік служби у справах дітей Немішаївської селищної ради як дитину, яка залишилася без батьківського піклування та тимчасово влаштовано в сім`ю родичів/знайомих [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). 11 серпня 2022 року рішенням виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області № 170 затверджено висновок служби у справах дітей Немішаївської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] та визнано за доцільне позбавити їх батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 17, 18). Як свідчить нотаріально посвідчені заяви [PERSON] та [PERSON] від 05 вересня 2022 року, копії яких долучено позивачем до позову, відповідачі відмовилися від дитини - неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , і не заперечують проти його всиновлення (а.с. 14, 15). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Частинами 3 і 4 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З досліджених судом доказів, з урахування зазначених роз`яснень, встановлено, що батьки малолітньої дитини [PERSON] , без поважної причини не виявляють щодо нього батьківського піклування, відповідачі ухилилися від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідачів від виховання дитини, що є винною поведінкою батьків у розумінні вимог вказаних норм матеріального права. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок, по 496,20 грн з кожного.

Outcome: approved