Jurisdiction: civil
Date: 2023-02-26 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись із позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування. І. Стислий виклад позиції позивачів. В обґрунтування заявлених вимог позивачі покликаються на те, що 01.11.2020 року по вул.Андріївській м.Березне в напрямку м.Костопіль, неподалік автомобільної заправки «Укрнафта» мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки Volkswagen Transporter, що має реєстраційний номерний знак [NUMBER] , рухаючись правою смугою, не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] помер. За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди 01.11.2020 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020180060000445 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , як володільця транспортного засобу, на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно Полісу № АР4428488. 12.03.2021 року на адресу ПрАТ «УПСК» було направлено заяву про виплату страхового відшкодування матері, дружині, доньці та сину загиблого - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , позивачам у справі. Загальна сума вимоги страхового відшкодування, заподіяного смертю [PERSON] становить 244 550,00 грн., з яких для матері [PERSON] - 15 000,00 грн. моральної шкоди, для дружини [PERSON] - 15 000,00 грн. моральної шкоди, 4 550,00 грн. витрат на поховання, для доньки [PERSON] - 15 000,00 грн. моральної шкоди та сину [PERSON] - 15 000,00 грн. моральної шкоди, 180 000,00 грн. відшкодування на утримання. Як вбачається з довідки №325 від 10.11.2020 року син загиблого [PERSON] навчається на денній формі навчання по спеціальності «Лісове господарство» у Березнівському лісотехнічному фаховому коледжі Національного університету водного господарства та природокористування, також відповідно до довідки № 401 від 09.04.2021 року, виданої Відділом обслуговування громадян (сервісний центр) № 1 Головного управління ПФ України в Рівненській області, вбачається, що останній перебуває на обліку в управлінні і отримує пенсію по втраті годувальника, тому відповідно має право на відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника. Також, звернення з вимогою про виплату страхового відшкодування у сумі 244 550,00 грн., за розміром не виходить за межі розміру ліміту страхових сум, відповідно до Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг № 566 від 09.07.2010 року «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на час ДТП). Листом від 09.04.2021 року відповідачем повідомлено про те, що рішення про виплату страхового відшкодування буде прийнято після отримання ним відповідного рішення за результатами розгляду кримінального провадження. Листом № 11/82Аз/24/02-2021 слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 06.07.2021 року, повідомлено, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 12020180060000445. Матеріали кримінального провадження перебувають в КЗ «Рівненське обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради. З рішенням страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування через зупинення строків розгляду справи позивачі не погоджуються, вважають його безпідставним, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула третя особа - пішохід, цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіль марки Volkswagen Transporter, н.з. [NUMBER] , в силу вимог ст.ст.1166,1187 ЦК України, настає незалежно від вини. Окрім цього позивачі вказують, що з моменту отримання страховою компанією заяви про виплату страхового відшкодування минуло більше 90 днів, а потерпілі так і не отримали належного страхового відшкодування, тому вважають, що відповідно до положень ст.36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є законні підстави стягнення з відповідача пені із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 11.06.2021 року по 16.11.2021 року. Крім того, згідно положень ст.625 ЦК України позивачі просять стягнути з страхової компанії як боржника, що прострочив грошове зобов`язання, суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми за період з 11.06.2021 року по 16.11.2021 року. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 04.11.2021 року просять суд стягнути з відповідача: -- на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 15000 гривень, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 1056 гривень 16 копійок, три відсотки річних у розмірі 196 гривень 03 копійок, інфляційні витрати у розмірі 195 гривень 12 копійок, судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 гривень 00 копійок; -- на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 19550 гривень 00 копійок, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 1376 гривень 53 копійки, три відсотки річних у розмірі 255 гривні 49 копійок, інфляційні витрати у розмірі 254 гривень 31 копійок, понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 гривень 00 копійок; -- на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 15000 гривень 00 копійок, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 1056 гривню 16 копійки, три відсотки річних у розмірі 196 гривню 03 копійок, інфляційні витрати у розмірі 195 гривень 12 копійки, понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 гривень 00 копійок; -- на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 195000 гривень 00 копійок, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 13730 гривні 14 копійки, три відсотки річних у розмірі 2548 гривень 36 копійок, інфляційні витрати у розмірі 2536 гривень 55 копійок, понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 гривень 00 копійок. Позивач [PERSON] та представник позивачів адвокат Скочиляс І.М. підтримали позовні вимоги повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. ІІ. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» подала відзив, відповідно до якого позовні вимоги не визнала, вважаючи їх передчасними та необґрунтованими з наступних підстав. З огляду на те, що ДТП, внаслідок якої позивачам заподіяна шкода, розглядається у кримінальному провадженні № 12020180060000445, у ПрАТ «УПСК» наявні підстави, передбачені абз. 4 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для призупинення строку для виплати страхового відшкодування. При цьому страхова компанія не відмовляє у виплаті страхового відшкодування, а на підставі норми спеціального закону, яким регулюються спірні правовідносини (абз. 4 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») призупиняє строк для виплати страхового відшкодування. Крім того, відповідач у відзиві вказує, що відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, є окремим видом шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, яку відшкодовує страховик в межах страхових сум. ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для кожного виду шкоди заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, встановлюються спеціальні порядок, розмір та умови відшкодування шкоди, які не є тотожними і не можуть замінювати один одного. Умовою відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, є наявність доходу, який має бути підтверджений належними та допустимими доказами. На відміну від шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, або шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим, закон не передбачає альтернативного розрахунку середньомісячного заробітку (доходу), що має сплачуватись особам, зазначеним в пунктах 1-5 ч. 1 ст. 1200 ЦК України, у випадку відсутності доказів наявності доходів у померлої особи. Таким чином, особи, зазначені в пунктах 1-5 ч. 1 ст.1200 ЦК України, позбавляються можливості на отримання відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, який не мав легальних джерел доходів. Проте належних та допустимих доказів наявності легального доходу у потерпілого [PERSON] немає. Щодо позовних вимог [PERSON] , то позивач обґрунтовує право на одержання утримання від потерпілого лише посиланням на довідку про навчання в навчальному закладі, але в даному випадку, право на одержання утримання не є безумовним і погребує доведення потреби у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням та можливості батька в її наданні. Позивачем не обґрунтовано та не доведено належними, допустимими та достатніми доказами наявності всіх підстав існування у нього права на одержання утримання від загиблого батька і відповідно права на страхове відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого. Право на отримання страхового відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, дитиною, яка продовжує навчання не є абсолютним, у зв`язку з тим, що воно виникає тільки у випадку, коли вона потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, а у батьків є можливість надавати таку матеріальну допомогу. Щодо позовних вимог позивачів про стягнення з ПрАТ «УПСК» пені, 3 % річних та інфляційних втрат, відповідач вважає їх такими, що суперечать нормам матеріального права. Положення п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ч.2 ст.625 ЦК України підлягають застосуванню до спірних правовідносин лише у разі прострочення виплати страхового відшкодування. ПрАТ «УПСК» не вчинило жодних дій, що свідчили б про порушення установленого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку прийняття страховиком рішення про здійснення страхового відшкодування. Представник відповідача адвокат Овчаренко Р.В. в судовому засіданні 27.02.2023 року позовні вимоги визнав частково, зокрема позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] визнав повністю. Позовні вимоги [PERSON] не визнав, вважає, що у їх задоволенні слід відмовити з наведених ним підстав. ІІІ. Клопотання, процесуальні дії у справі. 03.09.2021 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 30.09.2021 року представником позивачів адвокатом Скочиляс І.М. було подано заяву про збільшення позовних вимог. 09.11.2021 року представником позивачів адвокатом Скочиляс І.М. було подано заяву про збільшення позовних вимог. 09.11.2021 року відповідачем було подано відзив. 16.11.2021 року представником позивачів адвокатом Скочиляс І.М. було подано відповідь на відзив. 16.11.2021 року підготовче провадження було закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. 21.12.2021 року представником позивачів адвокатом Скочиляс І.М. було подано детальний опис наданих правових послуг позивачам. 09.08.2022 року представником відповідача адвокатом Овчаренко Р.В. було надано письмові пояснення за результатами судового засідання. ІV. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Із копії витягу з ЄРДР за номером 12020180060000445 від 01.11.2020 року вбачається, що 01.11.2020 року, приблизно о 17 год. 25 хв. по вул.Андріївській в м.Березне Рівненської області трапилась ДТП за участі транспортного засобу «Volkswagen Transporter», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , [INFO] та пішохода [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Березнівської ЦРЛ. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 03.11.2020 року, [PERSON] помер [INFO] в м.Березне Рівненської області. Із відповіді на адвокатський запит від 06.07.2021 року за №11/82Аз/24/02-2021, слідче управління ГУ НП в Рівненській області повідомляє, що станом на день розгляду звернення проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №12020180060000445 від 01.11.2020 року. Матеріали провадження перебувають в КЗ «Рівненське обласне бюро судово - медичної експертизи», у зв`язку з виконанням вказаною установою комісійної судово-медичної експертизи, яка була ініційована слідчим, який проводить досудове розслідування. Як встановлено із пояснень учасників судового розгляду і на час судового розгляду справи досудове розслідування кримінального провадження триває. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 21.03.1971 року, [PERSON] народився [INFO] . Його батьками зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] ». Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] , яке діє довічно, встановлено, що [PERSON] є пенсіонером, Згідно копії паспорта громадянина України [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , відтиск штампу на 10 сторінці вказує про те, що зареєстровано шлюб з [PERSON] , 1971 року народження. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 14.07.1995 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб 14.07.1995 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02.02.1996 року, [PERSON] [INFO] , її батьками зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] ». Із копії свідоцтва про шлюб від 04.02.2015 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 04.02.2015 року. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Відповідно до копії паспорта громадянина України [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 03.11.2002 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] ». Відповідно до копії паспорта громадянина України № [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] . Як вбачається з копії довідки №325 від 10.11.2020 року, [PERSON] навчається на денній формі навчання по спеціальності «Лісове господарство» у Березнівському лісотехнічному фаховому коледжі Національного університету водного господарства та природокористування. Згідно копії довідки № 401 від 09.04.2021 року, виданої Відділом обслуговування громадян (сервісний центр) № 1 Головного управління ПФ України в Рівненській області, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні і отримує пенсію по втраті годувальника. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 28.01.2019 року, [PERSON] (батько померлого) помер [INFO] . Згідно копії довідки Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області від 22.01.2021 року за №194, чоловік [PERSON] , 1975 року народження, [PERSON] який помер [INFO] , був зареєстрований і постійно проживав в [ADDRESS] . За вищевказаною адресою станом на 01.11.2020 року з ним були зареєстровані: дружина [PERSON] , 1975 року народження, син [PERSON] , 2002 року народження. Таким чином, судом встановлено, що позивачі у справі є відповідно матір`ю, дружиною, дочкою та сином загиблого [PERSON] . Із роздруківки сервісу «Перевірка чинності полісу внутрішнього ОСЦПВВТЗ» вбачається, що поліс №АР4428488 страхової компанії «УПСК» станом на 01.11.2020 року є діючий, застрахований транспортний засіб «Volkswagen Transporter» номерний знак [NUMBER] . Отже, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засібу «Volkswagen Transporter», номерний знак [NUMBER] , була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія». Згідно заяви про виплату страхового відшкодування, позивачі 12.03.2021 року звернулись до відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» з вимогою здійснити виплату страхового відшкодування: для матері потерпілого [PERSON] .У: моральна шкода - 15000,00 грн., для дружини потерпілого [PERSON] : моральна шкода - 15000,00 грн.; витрати на поховання -4550,00 грн., для доньки потерпілого [PERSON] : моральна шкода - 15000,00 грн., для сина потерпілого - [PERSON] : моральна шкода - 15000,00 грн.; відшкодування на утримання - 180000,00 грн. Відповідно до копії товарного чеку ФОП [PERSON] від 02.11.2020 року, [PERSON] придбала домовину, хрест, покривало та ін. на суму 4550 грн. Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія ААВ №363765 підтверджує, що [PERSON] здійснює зареєстровану підприємницьку діяльність та є фізичною особою - підприємцем. V. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 3 ч.2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до вимог чинного законодавства України, порядок отримання страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п.2 ст.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно з ч. 4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно із частиною 1 статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується дитині до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Пунктом 27.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Звертаючись до суду з вищевказаним позовом [PERSON] зазначав, що на час смерті батька він навчався на денній формі навчання у Березнівському лісотехнічному фаховому коледжі Національного університету водного господарства та природокористування, а отже є особою, яка має право на страхове відшкодування шкоди, завданою смертю потерпілого у розумінні положень ст.1200 ЦК України, оскільки перебував на утриманні померлого та отримував пенсію пов`язану з втратою годувальника відповідно до довідки № 401 від 09.04.2021 року, виданої Відділом обслуговування громадян (сервісний центр) № 1 Головного управління ПФ України в Рівненській області. З огляду на зазначене та враховуючи, що позивач був студентом, який навчався та не досяг 23 років, проживав за однією адресою разом з потерпілим, та фактично перебував на його утриманні, у зв`язку з навчанням у навчальному закладі, у розмінні положень частин 1, 2 статті 1200 ЦК України мав право на одержання утримання на день смерті батька. Вищезазначена довідка Відділу обслуговування громадян (сервісний центр) №1 Головного управління ПФ України в Рівненській області у розумінні положень пункту "е" 35.2 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є документом, що підтверджує розмір пенсій, наданих утриманцю внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника, що в свою чергу дає підстави вважати про перебування позивача на утриманні батька. Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №465/4287/15 (провадження № 14-406цс19), зазначено, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. (постанова Верховного Суду від 5 жовтня 2022 року у справі N 208/4598/21 (провадження No 61-6997св22). Згідно ст.36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.06.2018 року у справі №308/3162/15-ц зробила висновок про те, що до правовідносин щодо невиплати страхового відшкодування потерпілій особі застосовуються вимоги частини другої статті 625 ЦК України. Стороною відповідача не оспорено розрахунок пені, індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, що здійснено стороною позивача. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. VI. Розподіл судових витрат. Крім того, позивачі просять стягнути з відповідача витрати по оплаті правової допомоги у розмірі 5500 грн. на кожного позивача. Згідно копії договорів про надання правової допомоги від 20.07.2021 року, укладених між позивачами та адвокатом Скочиляс І.М., адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором. Вартість послуг становить 5500 грн. по кожному договору окремо. Договори набирають чинності з моменту їх підписання і діють до виконання сторонами своїх зобов`язань. Згідно положень ч.1 та ч.2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат, зокрема, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до прибуткових касових ордерів від 14.12.2021 року, адвокат Скочиляс І.М. отримала від кожного з позивачів 5500,00 грн., згідно договору про надання правової допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Згідно детального опису наданих послуг адвоката Скочиляс І.М. позивачам, адвокатом надані правничі послуги кожному позивачу окремо: аналіз документів наданих клієнтом та формування правової позиції щодо захисту порушених прав клієнта, пошук судової практики - 30 хв. - 500,00 грн.; написання позовної заяви про стягнення страхового відшкодування - 1 год. 30 хв. - 500,00; підготовка та написання інших процесуальних документів (клопотань, заяв) - 30 хв. - 500,00 грн.; написання відповіді на відзив - 1 год. - 1000,00 грн.; представництво у Березнівському районному суді Рівненської області - 2 год. - 2 000,00 грн. Згідно висновків Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд вважає, що написання позовної заяви про стягнення страхового відшкодування на кожного позивача окремо, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки представником складено одну позовну заяву із зазначенням кількох позивачів, у яких аналогічні за змістом позовні вимог, крім позивача [PERSON] , а також написання відповіді на відзив та представництво у Березнівському районному суді Рівненської області. Предметом позову є виплата страхового відшкодування за одним страховим випадком, позов поданий від імені чотирьох позивачів до одного відповідача, підстави, обгрунтування позову та суми відшкодування є однаковими стосовно кожного з позивачів. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги реальність наданих адвокатських послуг, суд доходить до висновку щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. на кожного позивача окремо.

Outcome: partial